Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить суд постановити рішення , яким визнати за №№186, 187,188 від 01.11.2007 року , за №189 від 07.11.2007 року незаконними та скасувати , поновити на посаді фармацевта та стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу по час постановлення рішення , моральну шкоду в сумі 25 000 грн. 00 коп., судові витрати , посилаючись на те, що її було звільнено з посади в період вагітності , що протирічить ст. 184 КЗпП України, відповідно до якою звільнення вагітних жінок в період вагітності з ініціативи власника не допускається , вважає звільнення незаконним . В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі , посилаючись на обставини викладені в позові та в судовому засіданні . Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позивача , посилаючись на те , що спірні наказ відповідає вимогам закону , звільненні позивача відбулось у відповідності до закону , у адміністрації відповідача були відсутні достовірні дані , щодо вагітності позивача, просила в задоволенні позову відмовити . 3-тя особа в судове засідання не з”явився , свого представника до суду не направив , про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином , суд визнав можливим слухати справу у відсутність 3-ї особи . Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача , вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що позивач працювала у відповідача з 25.09.2006 року на посаді фармацевта аптечного пункту №1. Згідно наказу відповідача №186 від 01.11.2007 року позивачу об”явлена догана за порушення нею трудової дисципліни, а саме прогул без поважної причини 11.08.2007 року . Наказом №187 від 01.11.2007 року позивачу оголошена сувора догана за порушення трудової дисципліни, а саме прогули без поважної причини 11.08.2007 року . Згідно ст. 148 КЗпП України встановлений строк для застосування дисциплінарного стягнення , а саме - дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку , але не пізніше одного місяця з дня його виявлення . При цьому , згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення і за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення . При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду , обставини , за якими вчинено проступок , попередню роботу працівника , стягнення оголошується в наказі і повідомляється під розписку . Як вбачається з наданих відповідачем та позивачем доказів, підставою для накладення дисциплінарного стягнення були службові записки завідуючої аптекою від 13.08.2007 року , від 19.10.2007 року , однак жодного акту про відсутність на робочому місці позивача не складалось . При цьому , як вбачається з листка непрацездатності від 26.10.2007 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 13.10.2007 року по 27.10.2007 року з діагнозом загроза переривання вагітності 17 тижнів . До посилань представника відповідача на те , що на їх думку зазначений листок непрацездатності недійсний , суд відноситься критично , оскільки при огляді в судовому засіданні оригіналу цього листка у суду відсутні сумніви в його підробці та відповідачем не вжито жодних дій , направлених на перевірку своїх міркувань . Крім того, позивачем надана довідка УЗІ від 06.11.2007 року про встановлення у позивача вагітності 20-21 тиждень . При цьому , в період перебування позивача на лікарняному в аптечному пункті №1 , де працювала позивач , яка є відповідальною особою , була проведена інвентаризація матеріально- технічних цінностей і складено акт , щодо виявленої нестачі , на підставі якого відповідачем видано наказ №188 від 01.11.2007 року про утримання грошових коштів із заробітної плати і у позивача в тому числі . Згідно Інструкції про інвентаризацію основних засобів , нематеріальних активів товарно-матеріальних цінностей , грошових коштів і документів і розрахунків , проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та складання актів здійснюється в присутності матеріально відповідальної особи , що відповідачем зроблено не було , на підставі чого наказ №188 від 01.11.2007 року суд вважає незаконним та таким , що підлягає скасуванню . Наказом від 07.11.2007 року за №189 позивач була звільнена з посади фармацевта аптечного пункту №1 за порушення трудової дисципліни . Відповідно до ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок в період вагітності з ініціативи власника або уповноваженого органу . Враховуючі вищенаведене , суд приходить до висновку . що позовні вимоги в частині визнання спірних наказів незаконними підлягають задоволенню , оскільки відповідачем при їх виданні порушені вимоги КЗпП України . В судовому засіданні відповідачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження своїх заперечень в частині обгрунтування звільнення позивача за сівоєю ініціативою . Посилання представника відповідача , на ту обставину, що їм не було достоменно відомо про вагітність позивача , не може бути прийнято судом та не відповідає фактичним обставинам справи . Таким чином , позовні вимоги позивача в частині усунення порушених прав позивача шляхом поновлення її прав на роботу, стягнення недоплаченого заробітку та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є обгрунтованими та підлягають задоволенню . Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 4707 грн. 53 коп. , а саме за 52 робочих днів за період часу з 07.11.2007 року по 21.01.2008 року . Крім того , позивачу з вини відповідача завдано моральної шкоди , оскільки завдяки порушенням її законних трудових прав в період вагітності призвело до моральних страждань позивача , втрати нормальних життєвих зв”язків і вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя в очікуанні народження дитини , тому у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частково моральну шкоду в сумі 2 000 грн. 00 коп. Суд прийшов до висновку, що відповідачем порушені конституційні та трудові права позивача та позов підлягає часткового задоволенню, а оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 59 грн. 50 копійки у відшкодування судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: partial