Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

Позивачі [PERSON]., [PERSON]. звернулися до суду з позовом до відповідачів про вселення та про визнання договору дарування недійсним, зазначивши наступне. [PERSON]. є рідною матір'ю позивача по справі [PERSON]. Позивач [PERSON]. вказує, що з 1997 року постійно проживав разом з матір'ю у квартирі [ADDRESS], з 25.02.2003 року зареєстрований у вказаній квартирі постійно як член родини. 13.02.2004 року позивач уклав шлюб з [PERSON], яка 08.02.2005 року зі згоди відповідачки також була зареєстрована у вказаній квартирі і постійно у ній проживала. Позивачі вказують, 18.09.2007 року відповідач [PERSON]. подарувала квартиру [PERSON]., після чого 09.10.2007 року їх житлові права були грубо порушені відповідачем по справі [PERSON]., який самовільно змінив замки на вхідних дверях квартири та не пускає позивачів у квартиру, чинить перешкоди у користуванні житлом. Позивачі вказують, що іншого житла не мають, всі їх особисті речі знаходяться у вказаній квартирі. У зв'язку з цим позивачі просять суд вселити їх у квартиру [ADDRESS]та визнати договір дарування недійсним. Ухвалою суду від 24.01.2008 року позовні вимоги про визнання договору дарування недійсним виділені в окреме провадження. У судовому засіданні позивачі та їх представник адвокат [PERSON]. підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять суд задовольнити позов у повному обсязі та вселити їх у квартиру [ADDRESS] Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. З раніше наданих пояснень відповідача [PERSON]. вбачається, що вона не надавала згоди на вселення та прописку невістки у вказаній квартирі. Відповідач [PERSON]. не заперечує, що самовільно змінив замки у квартирі, оскільки тепер являється її власником та пояснив суду, що позивачі не мають доступу у квартиру. Заперечує проти вселення позивачів у квартиру, оскільки має намір у ній проживати разом з матір'ю та вважає за неможливе сумісне проживання у вказаній квартирі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні спорів про право користування житловим приміщенням судам слід враховувати, чи була письмова згода на вселення у житло, чи було приміщення постійним місцем проживання осіб, які вселилися до наймача, тривалість часу їх проживання, чи велося спільне господарство та ін. Судом встановлено, що позивачі [PERSON]. та [PERSON]. вселилися та зареєстровані у спірній квартирі зі згоди відповідача [PERSON]., яка на той час була власником квартири, що підтверджується матеріалами справи та спростовує пояснення відповідача [PERSON]. Пояснення позивачів про вселення в квартиру зі згоди [PERSON]. та проживання з нею однією сім"єю також підтверджуються поясненнями свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., та наданими суду документами про сплату комунальних послуг. Родинні стосунки позивачів та відповідача [PERSON]. підтверджується наданими суду документами: свідоцтвом про народження [PERSON]. серії ЯЮ [NUMBER]від 21.11.1951 року, свідоцтвом про укладання шлюбу серії І-ЖС [NUMBER]від 13.02.2004 року. Таким чином, суд вважає доведеними обставини, на які посилаються позивачі, а саме, що позивачі вселились у вказане житло зі згоди власника квартири як члени його сім'ї та набули права на житло, вказана квартира стала їх постійним місцем проживання. Відповідно до договору дарування від 18.09.2007 року, [PERSON]. подарувала належну їй квартиру[ADDRESS]відповідачу по справі [PERSON]. Із пояснень позивачів вбачається, і ця обставина не заперечується відповідачами, що після придбання квартири у власність [PERSON]., він змінив замки на вхідних дверях квартири, не пускає їх у квартиру та позивачі були змушені проживати у іншому місці. Відповідно до ч.3 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення з займаних житлових приміщень допускається з підстав, встановлених законом і проводиться в добровільному чи судовому порядку. Підставою для виселення членів сім'ї власника квартири не може бути сам факт переходу права власності на житло до іншої особи. Таким чином, позовні вимоги про вселення є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи і не суперечать вимогам законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved