Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Відрите акціонерне товариство «Крименерго» в особі Ялтинської міської електричної мережі ВАТ «Крименерго» звернулось з позовом до Малоріченської сільської ради, [PERSON], [PERSON], Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Алуштинської міської ради про, з урахуванням уточнення остаточних позовних вимог, визнання недійсним ордеру № 001 про надання [PERSON] та членам його родини - дружині [PERSON], дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] жилого приміщення - трикімнатної ізольованої квартири [NUMBER] жилою площею 45,2 кв. метрів, загальною площею 64,3 кв. метрів, разом з підсобним приміщенням у цокольному поверсі площею 30, 2 кв. метрів за адресою - [ADDRESS] та виселити вказаних осіб без надання іншого жилого приміщення, визнання недійсними свідоцтва про право власності на вказану квартиру, видане 13 липня 2004 року [PERSON] та члену його родини [PERSON] та витягу Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентарізації від 27 липня 2004 року про реєстрацію права власності на вказану квартиру на [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Свої вимоги мотивує тим, що вказана квартира та ордер на неї [PERSON] та члени його сім`ї отримали з порушенням вимог ст. ст. 5, 9, 31, 33, 34, 36, 37, 39, 42, 52, 59 Житлового кодексу України, оскільки на момент отримання цієї квартири [PERSON] мав у приватній власності житло, на квартирному обліку на підприємстві не знаходився, у поліпшенні житлових умов потреби не мав, спільне рішення адміністрації та профсоюзного комітету про надання [PERSON] цієї квартири не приймалося, [PERSON] на засіданні правління ВАТ «Крименерго» 14 квітня 2004 року, переслідуючи мету незаконного одержання квартири, свідомо не надав керівництву ВАТ відомості про навність у нього житла, які зобов`язаний був надати для формування житлової справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Додатково пояснив суду, що незаконним отримання [PERSON] вказаної квартири порушено права працівників Алуштинського району електричних мереж ВАТ «Крименерго», які знаходяться на квартирному обліку та потребують поліпшення житлових умов. Визнав, що квартира, яка надана [PERSON], та інші квартири у цьому ж будинку, у тому числі і однокімнатна квартира, яка є вільною на даний час, на протязі тривалого часу нікому з осіб, що знаходяться на квартирному обліку в Алуштинському РЕС, не пропонувались та не виділялись, оскільки використувавались, а однокімнатна квартира використувається і на даний час, для відпочинку у літній час посадових осіб підприємства. Представник відповідача - Малоріченської сільської ради до суду не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення спору поклав на розсуд суду. Представник відповідача - Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентарізації ради до суду не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення спору поклав на розсуд суду. Відповідач [PERSON] ради до суду не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечують, вважають їх безпідставними. Свою позицію мотивують тим, що [PERSON] було запрошено на роботу до ВАТ «Крименерго» як спеціліста у даній галузі та було обіцяно безкоштовно забезпечити житлом , він переїхав на роботу до Криму з м. Суми, проживав у м. Сімферополі наймаючи чуже житло, спірна квартира надана йому рішенням власника житла - правління ВАТ «Крименерго», яке діяло відповідно до своїх повноважень, передбачених «Статутом» як запрошенному з іншого регіону спеціалісту, наданням йому цієї квартири нічиї житлові права, у тому числі і працівників Алуштинського РЕС, які стоять на квартирному обліку, не порушені, оскільки ця квартира непридатна для постійного житла, в ній немає опалення, працівники, які стоять на квартирному обліку, не бажають отримувати житло у с. Малоріченському, оскільки претендують на житло у м. Алушті, ця квартира, як і інші у цьому будинку, використовувались, а вільна однокімнатна квартира використовується і зараз, для відпочинку у літній час посадових осіб ВАТ «Крименерго». Вважають позовні вимоги безпідставними і тому, що рішення Малоріченської сільської ради, на підставі якого [PERSON] видано ордер та розпорядження органу приватизації, на підставі якого видано свідоцтво про право власності на квартиру, не скасовані до цього часу. Позовні вимоги позивача мотивують помстою [PERSON] за поновлення у судовому порядку на роботі та стягненні з ВАТ «Крименерго» коштів за вимушений прогул. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Алуштинської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що у разі їх задоволення будуть грубо порушені житлові права малолітньої [PERSON], яка відповідно до Конституції та законодавства України використала гарантоване їй державою право на безоплатну приватизацію житла у державному житловому фонді. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ «Крименерго» не підлягають задоволенню у повному обсязі. При прийнятті такого рішення суд виходить з наступного. Відповідно до Статуту Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» його засновником та власником є держава в особі Міністерства енергетики та електрифікації України (а.с. 64-73). Відповідно до інвентарізаційної картки № 89638 житловий будинок на цоколі підстанції в [ADDRESS] є власністю ВАТ «Крименерго», тобто державним житловим фондом (а.с. 58). Таким чином, як це встановлено судом, між сторонами у справі склалися правовідносини по визнанню недійсним ордеру на жиле приміщення, виселення із жилого приміщення та визнання недійсним свідоцтва та витягу про реєстрацію права власності на житло, які регулюються нормами Житлового та Цивільного кодексів України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд відмічає, що позивач ні в основній, ні в уточненній позовній заяві не посилається на жодну норму матеріального права на підставі яких він вимагає виселення [PERSON] та членів його сім`ї зі спірної квартири та скасування свідоцтва та витягу про реєстрацію права власності на житло. Відповідно до вимог ст. 59 Житлового кодексу України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 116-к від 15 квітня 2003 року [PERSON] було призначено на посаду комерційного директора ВАТ «Крименерго», на якій він пропрацював до 15 лютого 2007 року (а.с. 38-39). Рішенням правління ВАТ «Крименерго» від 14 квітня 2004 року, у якому приймав участь і голова профкому [PERSON], було зобов`язано заступника директора філіалу Ялтинських електричних мереж [PERSON] надати запрошеним спеціалістам виконавчої дирекції ВАТ «Крименерго» [PERSON] і [PERSON] для проживання наявні вільні жилі приміщення в підстанції с. Малоріченське (а.с. 5). Відповідно до цього рішення заступник директора [PERSON] 22 квітня 2004 року направив листа Малоріченському сільському голові з проханням затвердити вказане рішення правління ВАТ «Крименерго» та видати [PERSON] і [PERSON] ордери на квартири, відповідно [NUMBER] і [NUMBER] у будинку [ADDRESS] (а.с. 6). 9 червня 2004 року Малоріченським сільським головою [PERSON] зі складом сім`ї у чотири особи видано ордер № 001 на право зайняття квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Як видно із цього ордеру підставою для його видачі є рішення виконкому сільської ради [NUMBER] від 27 травня 2004 року. Це рішення позивачем суду не надано, клопотань про його витребування не заявлялось, як визнано представником позивача це рішення виконкому сільської ради на даний час не скасовано. Позивачем також не надано суду ніяких даних про те, на підставі яких документів, крім листа заступника директора ЯЕС [PERSON], приймалось вказане рішення виконкому сільскої ради. Судом також встановлено, і це визнано сторонами у справі, що [PERSON] на момент прийняття рішення правління ВАТ «Крименерго» від 14 квітня 2004 року не знаходився на квартирному обліку у цьому підприємстві як особа, що потребує поліпшення житлових умов, на цей час він був власником двох квартир у місті Сімферополі, які придбав за власні кошти, спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету про надання йому спірної квартири не приймалось. Але, як встановлено судом і визнано сторонами, [PERSON] не надавав до правління ВАТ «Крименерго» ніяких не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов. Більш того, позивачем не надано суду навіть заяви [PERSON] про необхідність надання йому спірної квартири. Суд вважає, що спірна квартира [PERSON] надана з порушенням вимог діючого житлового законодавства України і ці порушення допущені у результаті неправомірних дій службових осіб ВАТ «Крименерго» при вирішенні питання про надання [PERSON] спірної квартири. Але це не може бути у даному випадку підставою для визнання ордера на це жиле приміщення недісним, оскільки позивачем такі підстави для задоволення своїх вимог не ставляться. Суд не приймає до уваги і рішення правління ВАТ «Крименерго» від 13 вересня 2007 року про скасування свого рішення від 14 квітня 2004 року про надання [PERSON] квартири (а.с. 79), оскільки у цьому рішення не вказані передбачені законом підстави для його прийняття, а вказано, що воно приймається для представлення суду в обгрунтування позовних вимог. Не може суд погодитися з ствердженнями представника позивача про те, що наданням вказаної спірної квартири [PERSON] були порушені житлові права працівників Алуштинського РЕС ВАТ «Крименерго», які потребують поліпшення житлових умов і знаходяться на квартирному обліку. Як встановлено судом на квартирному обліку ВАТ «Крименерго» знаходяться шість працівників Алуштинського РЕС, час прийняття їх на квартирний облік - 1990 - 1999 роки (а.с. 59-63, 86). Будинок на підстанції «Малоріченська» введено в екслуатацію 1 жовтня 1979 року (а.с. 58). І з того часу, як це визнано сторонами у справі, квартири у цьому будинку не розподілялись між своїми працівниками і не заселялись, а використовувались посадовими особами ВАТ «Крименерго» для відпочинку на Чорному морі у літній час. Більш того, як видно з листа заступника директора ЯЕС ВАТ «Крименерго» [PERSON] (а.с. 6) у 2004 році адміністрація ВАТ «Крименерго» пропонувала Малоріченській сільській раді прийняти на свій баланс вказаний житловий будинок разом з вільною однокімнатною квартирою та виділити її на свій розсуд. Тобто, ця квартира позивачу потрібна не була. Як пояснив суду представник позивача до цього часу ця вільна однокімнатна квартира сільській раді не передана, використовується ВАТ «Крименерго» для відпочинку посадових осіб у літній час. Таким чином суд вважає встановленим, що на квартиру [ADDRESS], яка була виділена [PERSON] ніхто із працівників Алуштинського РЕС ВАТ «Крименерго» не претендував і не претендує у даний час, наданням цієї квартири [PERSON] житлові права будь-кого із цих працівників не порушені. Основними причинами, чому на квартири у цьому будинку ніхто із працівників Алуштинського РЕС не претендує є те, що будинок знаходиться у с. Малоріченському, а не у м. Алушті, а також те, що у будинку відсутнє опалення (а.с. 108). Суд визнає як доказаним ствердження [PERSON] та його представника про те, що даний позов є помстою [PERSON] з боку позивача за поновлення на роботі у судовому порядку та стягненні з ВАТ «Крименерго» коштів за вимушений прогул, оскільки сусідня квартира [PERSON] надана з аналогічними порушеннями житлового законодавства, але з позовом до [PERSON] ВАТ «Крименерго» не зверталось. Таким чином суд вважає, що передбачених ст. 59 Житлового кодексу України підстав для визнання ордеру недійсним немає і в задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити. Що стосується вимог про виселення [PERSON] та членів його сім`ї зі спірної квартири, то, як це зазначено судом вище, позивач не вказує правових підстав для цієї своєї вимоги. У даному випадку такі вимоги можуть бути поставлені відповідно до ст. 117 Житлового кодексу України, яка регулює виселення громадян у разі визнання ордера недійсним. Але, оскільки судом не задоволені позовні вимоги про визнання ордеру, виданого [PERSON], недісним, то відсутні передбачені законом підстави для виселення його та членів його сім`ї. Аналогічним шляхом суд виріщує і позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру та витягу про реєстрацію цього права власності. Позивачем не вказані правові підстави для задоволення цих його вимог. Відповідно до вимог ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як видно із свідоцтва про право власності [PERSON] і [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с. 14) воно видане на підставі розпорядження № 10 від 13 липня 2004 року і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Вказане розпорядження ніким не скасовано, питання про його скасування позивачем перед судом не ставиться. Більш того, як пояснив суду представник позивача, на даний час у ВАТ «Крименерго» це розпорядження знайти не можуть. Підстави для припинення права власності передбачені ст. ст. 346-354 Цивільного кодексу України. Але у даному випадку таких передбачених законом підстав суд не знаходить. Тому і ці позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed