Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулися до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Красноармійської міської ради, Першотравневої сільської ради Красноармійського району про визнання права власності на будинок та земельну ділянку за спадщиною. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер їх дядько [PERSON], який постійно мешкав в м. Красноармійську, Донецької області, [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з жилого будинку , який знаходиться на земельній ділянці Красноармійської міської ради, Донецької області, площею 578 кв.м., за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, [ADDRESS]. На означеній земельній ділянці знаходяться будівлі та споруди, а саме: жилий будинок, тамбур, веранда, погріб, літня кухня, гараж, колодязь, огорожа - загальною площею 34,6 кв.м., загальною площею за внутрішнім обміром - 43,2 кв.м., жилою площею - 24,1 кв.м.. Вартість цього домоволодіння, згідно технічному паспорту складає 28981 грн. Крім того, після смерті дядька залишилося спадкове майно, яке складається з державного акту на право приватної власності на землю площею 5.07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке розташоване на землі Першотравневої сільської ради Красноармійського району, Донецької області. Вартість цієї земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складає 61815 грн. 80 коп. Вказаний жилий будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори Донецької області 6 червня 1958 року за реєстр ром № 5940, та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для побудови жилого будинку на праві особистої власності виданого відділом комунального господарства міста Красноармійська 20 квітня 1957 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської міської державної нотаріальної контори Донецької області 5 вересня 1957 року за реєстром № 7665. Державний акт на право приватної власності на землю належав померлому на підставі розпорядження голови Красноармійської райадміністріції Донецької області від 11 березня 2002 року за № 82, який був виданий йому 12 березня 2002 року. Цей акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 336. Спадкоємцями на вищевказане майно є вони, бо спадкоємців першої другої, третьої та четвертої черги не має. Спадщину вони прийняли, бо ними була подана заява до нотаріальної контори Донецької області про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Крім них інших спадкоємців не має. Факт родинних відносин між ними та померлим, [PERSON], підтверджується рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2007 року, що померлий є їх рідним дядьком. Зараз вони вирішили оформити спадщину на своє ім'я. Звернулися до Державного нотаріусу Красноармійської державної нотаріальної контори з проханням видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті дядька. Їм було відказано у видачі цього свідоцтва за причинами. Як вбачається з документів, а саме з договору купівлі-продажу домоволодіння, померлий придбав жилий будинок у гр-на [PERSON]. Цей жилий будинок був, при купівлі , незакінченим будівництвом. Готовність будинку на той час складала 77 %. Цей договір купівлі - продажу при житті дядько не зареєстрував у бюро технічної інвентаризації, що було необхідним. Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України вказаній договір підлягає обов'язковій реєстрації у бюро технічної інвентаризації. Крім того, коли дядько закінчив будівництво цього жилого будинку, він не одержав акт про закінчення будівництва жилого будинку і введення його в експлуатацію. Вони не мають можливості одержати та зареєструвати цей договір у БТІ за причиною, що на померлих документи не видаються. Ці обставини вимусили їх звернутися до суду з позовною заявою про визнання за ними право власності на це спадкове майно. Крім того, у договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для побудови жилого будинку на праві особистої власності вказана жила площа 23.6 кв.м., а також дві жилі кімнати, а згідно технічного паспорту на цей жилий будинок вказана жила площа 24,1кв.м. і три жилих кімнати. Той факт, що земельна ділянка та домоволодіння дійсно належали померлому дядьку підтверджується документами, а саме, технічним паспортом на жилий будинок, договором купівлі-продажу будинку, договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки, актом приватної власності на землю, витягом з технічної інвентаризації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 23 липня 2007 року. Виходячи з наведеного позивачі просять визнати за ними право власності на домоволодіння, розташоване на земельній ділянці Красноармійської міської ради Донецької області площею 578 кв.м., за адресою: місто Красноармійськ, Донецької області , [ADDRESS], а саме: жилий будинок, тамбур, веранду, тамбур, погріб, літню кухню, гараж, колодязь, огорожу, ворота, огорожу - загальною площею 34,6 кв.м., загальною площею за внутрішнім обміром - 43,2 кв.м., жилою площею - 24,1 кв.м., а також на земельну ділянку, згідно державного акту на право приватної власності на землю, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Красноармійського району, Донецької області площею 5,07га, за спадщиною, яка залишилася після смерті їх дядька, [PERSON], який помер [INFO], у рівних частках. У судовому засіданні позивачки змінили свій позов і просять визнати за [PERSON] право власності за спадщино на жилий будинок розташований за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, [ADDRESS], а за [PERSON] визнати право власності на земельну ділянку площею 5.07 га, яка знаходиться на території Першотравневої сільської ради Красноармійського району, Донецької області. Представники відповідачів позовні вимогли визнали у повному обсязі, про що надали суду письмові заяви, в яких крім того просять розглядати справу в їх відсутність (а.с.30-32). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1268 Цивільного кодексу України позивачки визнаються такими, що прийняли спадкове майно оскільки вони у шестимісячний строк звернулися з заявою в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщині після смерті свого дядька, що підтверджується довідками нотаріальної контори на а.с. 28-29 і за ними можливо визнати право власності на спадкове майно, згідно зі ст., ст. 13, 48 Закону Україні „Про власність”. Крім того, у відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України позивачка має право придбати право власності з підстав, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому цей позов підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved