Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення розміру частки майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Посилається в позовній заяві на те, що 1 червня 1993 року Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому видане свідоцтво про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], їй - [PERSON], чоловіку позивачки [PERSON], дочці позивачки [PERSON], та онуці позивачки [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. [INFO]помирає чоловік позивачки [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 16 травня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 1067. Для оформлення спадщини позивачка звернулася у Першу Чернівецьку державну нотаріальну контору. Згідно із ст. 1297 ЦК України їй, як спадкоємиці, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно було звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. У ч. 1 ст. 1298 ЦК України зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні такої частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини. Однак, спільна сумісна власність є без частковою і право кожного із співвласників поширюється на все майно, частки визначаються у випадку її припинення і передбачаються рівними, якщо інше на встановлено домовленістю між учасниками або законом. Між ними, як співвласниками, домовленості про визначення або виділення частки із майна, що є у їхній сумісній власності - немає. Тому, позивач просить встановити, що частки в квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] є рівними, тобто по &frac14; частці належить кожному співвласнику, а також просить припинити право спільної сумісної власності на дану квартиру. В судовому засіданні позивач, позов підтримала, та підтвердила обставини вказані в позовній заяві, і просила визначити, що частки в квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] є рівними, тобто по 1/4 частці належить кожному співвласнику. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, однак від них надійшли заяви, в яких вони просять справу розглянути без їхньої участі, позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення. Суд заслухавши позивача, дослідивши письмові докази які є у справі вважає, що в позов обґрунтований, та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 1 червня 1993 року Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], позивачці [PERSON] та членам її сім'ї, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до даного свідоцтва ця квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. [INFO]помирає один із співвласників даної квартири [PERSON]., про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міськвиконкому 16 травня 2007 року актовий запис № 1067. Для оформлення спадщини позивачці необхідно встановити частки у спільну сумісну власність. Згідно із ст. 1297 ЦК України позивачу, як спадкоємцю, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно було звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. У ч. 1 ст. 1298 ЦК України зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні. Спільна сумісна власність є без частковою і право кожного із співвласників поширюється на все майно, частки визначаються у випадку її припинення і передбачаються рівними, якщо інше на встановлено домовленістю між учасниками або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved