Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

11 лютого 2008 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання квартири [ADDRESS] об'єктом спільної власності подружжя та визнання права власності на &frac12; частину зазначеного об'єкту нерухомості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 18.10.1973 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. 26.03.1986 року позивачка із чоловіком отримали ордер на право зайняття квартири. 31.01.2007 року на ім'я чоловіка було отримано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру в цілому, яке зареєстровано в Маріупольському БТІ. З періоду отримання квартири та по сьогодення між подружжям ведеться спільне господарство, спільно несуть витрати з утримання даного жилого приміщення. У зв"язку з недосягненням згоди із відповідачем з питань розпорядження квартирою просить визнати її об"єктом спільної сумісної власності подружжя і закріпити її право на 1/2 ідеальну частку зазначеного об"єкут нерухомості. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Зазначила, що рішення суду потрібно з метою запобігання непорозумінь з приводу користування і розпорядження квартирою, що була придбана у період шлюбу, між нею і чоловіком, а також в майбутньому при розподілі цієї квартири в порядку спадкування. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти обставин, викладених позивачкою у заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього розгляду справи. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому будинком одруження виконавчого комітету міської Ради народних депутатів трудящих міста Жданова Донецької області від 18 жовтня 1973 року, актовий запис № 3928 у свідоцтві про одруження [NUMBER](а.с. 8). В період шлюбу на ім'я [PERSON]на сім'ю з трьох осіб, виконкомом Жданівської міськради народних депутатів від 26.03.1986 року, було видано ордер № 005231 на право зайняття квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого Маріупольським БТІ, квартиру [ADDRESS] на праві приватної власності (а.с. 11), на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ № 696504 від 31.01.2007 року (а.с. 10), зареєстровано за [PERSON], реєстраційний № 17679271. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом положень ст. 61 ч. 1 СК України і ст. 368 ч. 3 ЦК України квартира [ADDRESS], що була набута в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] - є об'єктом права їх спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК України та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В даному випадку за відсутності домовленості між подружжям і шлюбного договору щодо визначення часток в спільному майні, у суду є всі підстави вважати квартиру об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнавши квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та визнавши за позивачкою право власності на &frac12; частину зазначеної нерухомості. На підставі ст.ст. 60-61, 63, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved