overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що 17.11.2006 року АКБ соціального розвитку “Укрсоцбанк” і [PERSON] уклали договір №0431/000532 “Про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки”, відповідно до умов якого, позивач відкрив відповідачу Кредитну лінію в сумі 2100,00 грн. для задоволення поточних потреб, з кінцевим строком повернення заборгованості до 15.01.2008 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі. Однак відповідач [PERSON] порушив прийняті на себе зобов'язання, в наслідок чого станом на 01.11.2007 року утворилась заборгованість по поверненню кредиту в сумі 2094,40 грн., за нарахованим відсоткам в розмірі 705,48 грн., заборгованість по сплаті пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 250,68 грн., заборгованість по сплаті пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 47,77 грн., збитки від інфляції кредитних коштів в сумі 370,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши письмову заяву представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, докази: договір №0431/000532 від 17.11.2006 року, розрахунок заборгованості позичальника [PERSON], копія розписки про отримання ПІН-конверта з ПІН-кодом, суд вважає, що позов доведено на підставі ст.ст.526-530, 610, 611, 612, 623, 625, 651 ЦК України та підлягає задоволенню в повному обсягу. Також суд, вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] необхідно також стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб розірваний і відповідач проживає окремо від сім'ї. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час син навчається в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету на четвертому курсі денного відділення. Доходу, який отримує позивачка, не достатньо для забезпечення потреб пов'язаних з вихованням та утриманням дитини, тому просить суд стягнути з відповідача на утримання сина в період навчання аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку / доходу/ щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце та час слухання справи, заяву про слухання справи в його відсутність не надав, про причини не явки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов на підставі викладеного, згідно ст.ст.180-183, 199 СК України, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка наполягала на позбавлені батьківських прав відповідача стосовно сина, [PERSON], [INFO]; стверджувала, що до 19 липня 2002 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від цього вони мають сина [PERSON]. Але, після 24 липня 1996 року, коли відповідач за позовом позивачки був судом зобов'язаний до сплати аліментів, останній жодного разу не відвідував дитину, не цікавився її долею. З того часу дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки-інваліда І групи; бо відповідач жодного разу не сплачував аліменти. Це і змусило позивачку звернутися до суду з позовом, надавши відповідні докази та свідків, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які повністю підтвердили обставини справи. Відповідач жодного разу у судове засідання не з'явився, хоча сповіщався про розгляд судової справи належним чином, не надав цьому поважних підстав, чому суд вважає можливим розглянути справу по суті без нього. Притягнутий до участі у справі як зацікавлена сторона представник органу опіки та піклування Котовської міської Ради, який представляв інтереси неповнолітньої [PERSON], підтримала позовні вимоги позивачки, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивачку, представника органу опіки та піклування Котовської міської Ради Одеської області, свідків, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони від свого шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Але, з 24 липня 1996 року і до цього часу відповідач без будь-яких поважних підстав зовсім не піклується про свого сина, не надає йому ніякої матеріальної та моральної допомоги, навпаки, ухиляється від сплати аліментів і не цікавиться долею своєї дитини. За таких підстав він, на думку суду, втратив моральне та юридичне право бути батьком своєї дитини і позбавлення його на підставі п. 1 п.п. 2 ст. 164 СК України батьківських прав стосовно сина [PERSON], повністю відповідає інтересам останнього. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

у листопаді 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що син [PERSON] в даний час навчається в Полтавському національному технічному університеті ім. Кондратюка, батько синові матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що в даний час син [PERSON] навчається, отримував невелику стипендію, а з цього семестру стипендія взагалі виплачуватися не буде.Постійно потрібні кошти на проживання та інші потреби, вона не може самостійно нести всі необхідні витрати, тому просила стягти з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1 / 4 частини всих видів його заробітку. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що в даний час працює, в сім'ї скрутне матеріальне становище, оплачують кредит на навчання дочки його дружини. Дружина отримує незначну заробітну плату, а тому він не в змозі сплачувати аліменти в заявленій сумі, а просив встановити в твердій грошовій сумі 120 грн. на місяць. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано 11 січня 1995р. Згідно довідки Полтавському національному технічному університеті ім. Кондратюка [PERSON] є студентом даного закладу, закінчує навчання в червні 2010 році. З вересня 2006р. по жовтень 2007р. йому нарахована плата за проживання в гуртожитку в сумі 972, 23 грн. Згідно довідки Гадяцької ЦРЛ [PERSON] має середньомісячну заробітну плату в розмірі 692 грн. Згідно довідки Лебединського лісового господарства [PERSON] має середньомісячну заробітну плату в розмірі 978 грн. До заперечень проти позову відповідач надав ряд доказів, зокрема довідки про доходи сім'ї, наявність кредиту та витрати, які він несе по сплаті комунальних послуг. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний. Мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи відповідач має постійну роботу, щомісячний стабільний заробіток, тому його вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не відповідають вимогам закону. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як відповідач отримує заробітну плату, відповідно може надавати допомогу синові, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

у листопаді 2007 року КС „Надія” звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 2000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Згідно з умовами договору [PERSON] повинен був погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому КС „Надія” змушена звернутися до суду для стягнення заборгованості в сумі 11453,03 грн. В судовому засіданні представник КС „Надія” Близнюк Л.Б. позовну заяву підтримала, просила суд стягти з [PERSON] заборгованість по договору в сумі 11453,03 грн., з яких 2000 грн. - заборгованість по кредиту, 9453,03 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Також просила стягти понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 29 квітня 2004 року між КС „Надія” та [PERSON] укладено договір про надання кредиту в сумі 2000 грн. строком на 12 місяців з виплатою за користування кредитом 5 % в місяць. Згідно розрахунку КС „Надія”: загальна сума заборгованості становить - 11453,03 грн., з яких 2000 грн. - заборгованість по кредиту, 9453,03 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. За весь період користування кредитом відповідачем сплачено лише 300 грн. - проценти по кредиту. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Згідно п. 7 договору за несвоєчасне повернення позики чи сплати відсотків по ній на протязі тижня після терміну сплати позичальник зобов'язаний сплатити при подачі кредитною спілкою позову до суду потрійний відсоток. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по договору на надання кредиту, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, надавши грошові кошти, а позичальник не виконав умов договору, порушено майнові права КС „Надія”, тому позов підлягає задоволенню. Також підлягають вимоги позивача щодо стягнення на його користь понесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6478 грн. 15 коп, вказуючи на те, що 05 квітня 2006 року відповідачка уклала із позивачем кредитний договір б/н, за яким отримала кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. на умовах сплати відповідачем 36 % річних. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконала. Станом на 02 грудня 2007 року відповідач має заборгованість по кредитному договору 6478 грн. 15 коп., яка складається з наступного: 6158 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом, 319 грн. 60 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 64 грн. 78 коп. та 30 грн. 00 коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з»явився, але у наданій суду заяві просять справу розглянути без участі представника ЗАТ КБ “ПриватБанк” м.Дніпропетровськ, позовні вимоги повністю підтримують і наполягають на задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, але у своїй заяві просить суд справу розглянути без неї, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 05 квітня 2006 року відповідачка уклала із позивачем кредитний договір б/н, згідно якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 10 000 грн., а останя зобов'язалася проводити погашення кредиту згідно до затвердженого графіку шляхом внесення готівки до каси банку та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 36 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту від 02.12.2007 року заборгованість за кредитом [PERSON] становить 6478 грн.15 коп., з яких заборгованість по кредиту - 6158 грн. 55 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 319 грн. 60 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому він відповідає перед банком як боржник. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 64,78 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно але не менше встановленого мінімуму до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглянути справу без його присутності. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього іншої дитини, на яку також проводиться стягнення аліментів. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача сум судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги мотивував тим, що з відповідачкою 8 грудня 2005р. було укладено кредитний договір № 619, заборгованість по якому становить 4183 грн. 08 коп., яку просив стягнути. На попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримала, відповідачка позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 8 грудня 2005р. уклали кредитний договір . Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 619 від 8 грудня 2005р. становить 3844 грн 83 коп, та по відсотках - 338 грн 25 коп. Кредитний договір необхідно розірвати . Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з приводу стягнення заборгованості по кредитному договору. Ці правовідносини регулюються ст. 526-530, 1054-1055 ЦК України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. І оскільки відповідачка отримала кредит, не повернула його в повному обсязі, визнала позовні вимоги, що не суперечить закону , не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, то вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з відповідача збитки завдані порушенням «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 (далі по тексту ПКЕЕН) в сумі 3176,77 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 080309004. Однак, під час технічних перевірок приладів обліку представниками позивача за адресою відповідача, неодноразово було виявлено порушення ПКЕЕН. Виявлені порушення зафіксовано в актах: № 051334 від 30.01.2006 р., № 059097 від 06.03.2006 р., № 077179 від 14.06.2006 р., № 088964 від 27.01.2007 р. На підставі вказаних актів та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) №1416 та зареєстрованих в Мінюсті України 29.12.99р. за №919/4212, було розраховано сума збитків у розмірі 3176,77 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці приладів обліку 30.01.2006 р., 06.03.2006 р., 14.06.2006 р., 27.01.2007 р. контролерами Ясинуватського РЕМ було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме без облікове споживання електроенергії, про що представниками позивача було складено акти № 051334 від 30.01.2006 р., № 059097 від 06.03.2006 р., № 077179 від 14.06.2006 р., № 088964 від 27.01.2007 р. (а.с.4,8,12,16). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст.27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 споживач несе відповідальність за порушення ПКЕЕН. Згідно актів про порушення Правил користування електроенергією і відповідно до Методики нарахування розміру відшкодування збитків нанесених енергопостачальнику в слідстві порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, був проведений розрахунок збитків нанесених постачальнику, що склало 3176,77 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач порушив ПКЕЕН, тому йому було нараховано збитки, які поніс позивач, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 3176,77 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, тому з відповідачки слід стягнути судовий збір в дохід держави 51 грн. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційне-техничне забезпечення у розмірі 30 гривень на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачі, звернувшись з вищевказаним позовом до суду, просять на підставі ст.391 ЦК України ухвалити рішення, яким усунути їм перешкоди в користуванні і розпорядженні квартирою [ADDRESS], яка є їхньою власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила позов задовольнити. Позивачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явились, надавши письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався через оголошення у пресі. Третя особа представник ВГІРФО Приморського РВ УМВС України в Одеській області не з'явився, сповіщався повісткою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає заявлений позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню у відповідності зі ст.ст.319, 391 ЦК України. Судовим розглядом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Крім того, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], який довгий час там не мешкає, не оплачує комунальні послуги особистих речей у квартирі не має. Даний факт підтверджується актами сусідів, складеними 27.09.06Р. 26.02.1007р., 31.05.2007р. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачам в повному обсязі реалізувати свої права власників, а також змушує їх нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги. Суд, проаналізувавши викладене, вважає, що у відповідності зі ст.319 ЦК України, власник за своїм розсудом володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців провадиться в судовому порядку. Відповідач був зареєстрована в квартирі [ADDRESS] 19.04.1991р., але більше року там не мешкає, що відповідно до ст. 72 ЖК України тягне за собою визнання його в судовому порядку таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Таким чином, суд вважає необхідним зобов'язати відділ громадянства і міграції і реєстрації фізичних осіб Приморського РО ОГУ УМВД України зняти з реєстраційного обліку відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved