Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 25.02.1989 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 152. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований 25.02.1989 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 152. Від шлюбу позивач та відповідач спільних дітей не мають. Відповідач від розірвання шлюбу в позасудовому порядку в органах реєстрації актів цивільного стану відмовилася. За час спільного проживання в шлюбі виникали непорозуміння, під час сумісного сімейного життя з'ясувалось, що у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Позивач в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.02.1989 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 152. Від шлюбу позивач та відповідач спільних дітей не мають, відповідач від розірвання шлюбу в органі реєстрації актів цивільного стану відмовилася. Спільне життя між позивачем і відповідачем не склалось, внаслідок чого шлюб фактично розпався, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з червня 2005 року. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Наданий судом сторонам строк для примирення з метою можливості збереження шлюбу позитивних наслідків не мав, примирення між сторонами не відбулось. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких підстав, коли судом встановлено, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припиненні, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 07,50 грн. сплаченого позивачем судового збору та 07,50 грн., сплачених в оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 15,00 грн. у відшкодування судових витрат, а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню 01,00 грн. недоплаченого позивачем судового збору. Також в зв'язку з задоволенням позову, витрати по реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved