Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

03 грудня 2007 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем, який був розірваний 29.05.2003 року, має дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка є повнолітньою, але навчається в Полтавському університеті споживчої кооперації України та потребує матеріальної допомоги, яку [PERSON] має змогу надавати. В зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки на час її навчання в розмірі &frac14; частини його доходів. В судовому засіданні суду першої інстанції [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1\5 чи 1\6 частини всіх видів його заробітку. Відповідач [PERSON] не заперечував проти стягнення з нього аліментів на період навчання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2007 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.12.2007 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2010 року, без врахування часу канікул, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років. Стягнуто з [PERSON] витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 7 грн. 50 коп. на користь держави. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду як незаконне і необґрунтоване та направити справу на новий розгляд. Посилається, що судом не були враховані можливості позивачки надавати матеріальну допомогу дочці та безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про витребування довідки про її доходи. Апелянт вказує, що він як інвалід 2 групи використовує автомобіль кожного дня, що потребує матеріальних затрат. Крім того, він сплачує аліменти на утримання сина Івана, 2004 року народження, періодично проходить курси реабілітації та протезування, що потребує витрат, а також змушений був взяти кредит на придбання меблів, оскільки залишив позивачці все майно, не вимагаючи його розподілу. Апелянт [PERSON] наполягає на стягнення з нього аліментів на утримання дочки на період її навчання в твердій грошовій сумі. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить відхилити скаргу та залишити без змін рішення суду, вважаючи його законним та обґрунтованим. Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковій зміні з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 29.05.2003 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] досягла повноліття та є студентом Полтавського університету споживчої кооперації України денної форми навчання, що підтверджується довідкою №1399 від 27.09.2007 року (а.с.5). Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв”язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вірно визначив розмір аліментів з дотриманням вимог положень ст..182 Сімейного кодексу України, враховуючи матеріальне становище сторін, а також стан їх здоров”я та матеріальне становище дитини та самого платника аліментів. Доводи апелянта про те, що розмір аліментів є завеликим, оскільки він змушений витрачати значні кошти на утримання автомобіля, виплату кредиту, своє лікування, спростовуються матеріалами справи, зокрема довідкою про його доходи, з якої вбачається, що заробітна плата [PERSON] за три місяці становить 13 322 грн.27 коп.(а.с.8). Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що стягненням аліментів у відсотковому виразі порушені права дочки, оскільки він не знає, скільки часу він буде працювати на АТ тютюнова компанія „ВАТ -Прилуки” та мати такий дохід, так як такі доводи не грунтуються на вимогах закону. За таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду. Проте, рішення суду підлягає частковій зміні, оскільки під час розгляду справи в апеляційному порядку встановлено неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 200 Сімейного кодексу України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги відповідно до частини 3 статті 303 ЦПК України. В резолютивній частині рішення зазначено, що розмір аліментів повинен бути не меншим 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, проте зазначена вимога закону застосовується при стягненні аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття і не передбачено її застосування при стягненні аліментів на період навчання повнолітньої дитини, а тому зазначене речення підлягає виключенню. На підставі наведеного та

Outcome: partial