Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми недоотриманої заборгованості по орендній платі за 2003 - 2006 рік і компенсації за затримку розрахунку по орендній платі. В позовній заяві позивач вказала, що є власником земельної частки (паю) відповідно до сертифікату розміром 8.74 умовних кадастрових гектари. 14.03.2000 року позивач уклав договір оренди з відповідачем, але відповідач за 2003 - 2006 рік з ним не розрахувався повністю по орендній платі в розмірі 1,5 % від вартості земельного сертифіката, згідно Указу Президента від 02.02.2002 року, в зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість по орендній платі за ці роки і компенсацію за затримку розрахунку по орендній платі. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволені позову про стягнення заборгованості по орендній платі і просить суд стягнути з відповідача суму боргу за орендну плату яку відповідач фактично йому винен за ці роки - 1156,56 гривень, так як відповідач розрахувався з ним не в повній мірі і розмір оренди виплачував виходячи з 1 % вартості земельного паю. Також представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму інфляції , пені і три проценти річних за несвоєчасну виплату орендної плати з відповідача, а всього 2417,61 гривень. Представник відповідача ТОВ “Безмятежне” позов не визнав і пояснив, що вимоги позивача безпідставні, оскільки ТОВ повністю розрахувалося з позивачем по орендній платі з розрахунку як вказано в договорі 1% від вартості земельного сертифіката. Також представник відповідача вказує, що Указ Президента на який посилається позивач має лише декларативний характер для сторін по договору оренди, а також просив задовольнити позов в межах строків позовної давності - з 2005 року. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, в межах строків позовної давності за заявою відповідача відповідно до ст.. 257, ч.3 ст.267 ЦК України - з 2004 року, а не з 2005 року, як просив представник відповідача, оскільки позовна заява надійшла до суду 09.10.2007 року. В судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач 14.03.2000 року уклав договір оренди земельної частки (паю) з відповідачем згідно сертифіката на право на земельну частку (пай), (а.с.6 ) на 8 років. Цей договір був зареєстрований в Безмятеженській сільраді Шевченківського району Харківської області 17.03.2000 року. Згідно законодавства договір оренди набуває чинності після того, як сторони чітко визначаються і фіксують письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір, крім форми орендної плати, в договорі вказано за домовленістю, відповідальність сторін тощо. За договором оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну частку (пай) в розміром 8.74 умовних кадастрових гектарів вартістю 29644 гривні., право на яке засвідчене було на той час сертифікатом на земельну частку (пай). За користування вказаною у договорі земельною часткою орендар зобов'язався сплачувати орендодавцеві орендну плату як вказано в п.2.2. за домовленістю сторін згідно додатку до договору 1% від вартості земельного сертифіката в цьому ж розділі вказано, що невиплачена орендна плата підлягає індексації на дату її виплати до рівня інфляції національної валюти України. В п.3 договору передбачено , що орендар також сплачує пеню у розмірі 0,2 % від суми недоїмки за кожен день прострочення сплати орендної плати. Держкомзем України наказом від 24.12.1999 року № 125 затвердив Методичні рекомендації визначення орендної плати за земельну ділянку та земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення, згідно з якими розмір орендної плати залежить від вартості земельної частки (паю) згідно із сертифікатом на цю частку (пай). Відповідно до Закону України від 03.07.1992 року № 2535-Х11 “ Про плату за землю” ( у редакції Закону України від 10.09.1996 року № 378/96 - ВР зі змінами та доповненнями; далі - Закон № 2535- Х11) щороку станом на 01 січня індексується грошова оцінка землі, порядок проведення якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 року № 783 “ Про проведення індексації грошової оцінки земель”. Оскільки відповідно до вимог наведених нормативно - правових актів грошова оцінка сільськогосподарських угідь щороку уточнюється ( індексується), а вартість земельної частки (паю) безпосередньо залежить від цієї оцінки, тому і вартість земельної частки (паю) має збільшуватися з урахуванням індексації грошової оцінки земель. Листом Деркомзему України від 09 лютого 2001 року повідомлено, що грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка проведена станом на 01 липня 1995 року підлягає індексації станом на 01 січня 2001 року на коефіцієнт 2,42, від 14.01.2003 року на коефіцієнт 2.465, станом на 01.01.2006 рік на коефіцієнт 2,551 згідно Листа Держкомзему України № 14-22-7/14 від 13.01.2006 року. Коефіцієнт індексації грошової оцінки сільськогосподарських угідь 2,465 застосовується при розрахунку розміру орендної плати за землю за 2002 та 2005 роки, а за 2006 рік на 2,551. Оскільки відповідно до вимог наведених нормативно - правових актів грошова оцінка сільськогосподарських угідь щороку уточнюються (індексується), а вартість земельної частки (паю) безпосередньо залежить від цієї оцінки, то й вартість земельної частки (паю) має збільшуватися з урахуванням індексації грошової оцінки земель. Зокрема, типовий договір оренди земельної частки(паю) передбачає форми орендної плати за оренду земельної частки (паю) на 1 рік, які встановлюються за домовленістю сторін згідно з додатком до цього договору. Розмір платежів щороку повинні погоджуватися сторонами шляхом внесення змін або доповнень до цього договору, і орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації на дату її виплати. Відповідач цього не робив і додатків до договору не вносив про вид виплати орендної плати. Представник позивача наполягає на виплаті заборгованості в грошовому виразі, представник відповідача проти стягнення заборгованості в грошовому виразі не заперечує. З метою врегулювання питання щодо визначення розміру орендної плати Президентом України видано Указ від 02 лютого 2002 року № 92 “ Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)” в п. 1 якого вказано визнання одним із приоритетних завдань по реформуванню розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1.5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово - економічного стану орендаря. Укази Президента України, згідно ч.3.ст.106 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином з 2.02.2002 року розмір орендної плати за оренду земельної частки (паю) повинен складати 1,5% проіндексованої вартості паю: За 2004 рік проіндексована вартість земельного паю позивача згідно сертифіката складає -73072, 46 гривень ( вартість земельної частки (паю) згідно сертифіката 29644 гривні х 2,465 коефіцієнт індексації = 73072,46), за 2005 рік проіндексована вартість земельного паю складає теж саме -73072, 46 гривень, за 2006 рік проіндексована вартість земельного паю складає -75621,84 гривень з урахуванням коефіцієнта -2,551 гривень з сумою проіндексованої вартості землі. Тому сума орендної плати за 2004 рік повинна складати 1,5 % проіндексованої вартість земельного паю 73072, 46, а це буде складати - 1096,09 гривень, За 2005 рік 1,5% буде складати -1096,09 гривень, За 2006 рік 1,5% від проіндексованої вартість земельного паю 75612,84 буде складати -1134,32 гривні. Згідно довідки відповідача позивачу була виплачена орендна плата в таких розмірах: за 2004 рік - 717,38 гривень. За 2005 рік - 1076,06 гривень, За 2006 рік - 717,38 гривень, Тому заборгованість відповідача по орендній платі перед позивачем буде складати: за 2004 рік - 378,71 гривен, за 2005 рік - 20,20 гривень, за 2006 рік - 378,71 гривень. Сума заборгованості по недоплаті за оренду відповідача за ці три роки всього буде складати 777.44 гривень. Виходячи з вимог Закону “Про плату за землю”, Указу Президента України від 2.02.2002 року № 92/2002 “Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) із змінами внесеними Указом Президента № 830/2002 від 13.09.2002 року запроваджено плату за оренду земельних часток (паїв) у розмірі 1,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної частки (паю). В зв'язку з цим суд вважає доводи представника відповідача про правильність виплати орендної плати позивачу в розмірі 1 % від вартості земельної частки (пая), яка вказана в договорі, не ґрунтується на чинному законодавстві. Як свідчать обставини справи зазначених положень Указу Президента відповідач не виконував, на протязі останніх 4-х років, в зв'язку з чим позивач не одержав належної йому орендної плати. Зазначене положення повністю відповідає захисту прав власності, яке гарантується ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. В зв'язку з цим суд вважає що зі сторони відповідача є порушення договору оренди, який відповідач не привів до відповідності до чинного законодавства, коли внаслідок зменшення орендної плати друга сторона позбавляється того, на що вона розраховувала. В нашому випадку недоплата відповідачем позивачу орендної плати за три роки складає -777.44 гривень, і цю заборгованість необхідно стягнути в грошовому вигляді. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню у сумі 567,53 гривень, яка розраховується наступним чином: 777, 44 * 0,2 % *365, де 777,44 - сума заборгованості, 0,2 % - пеня від суми недоїмки за 1 день прострочення, що передбачено п. 3 договору між позивачем і відповідачем, 365 - кількість днів прострочення з урахуванням спеціальної позовної давності для нарахування пені відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. З відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума 3 % річних з основної суми боргу - 777,44 гривень на підставі ст.. 625 ЦК України, яка складається з 3 % річних із суми прострочення з 01.12.2004 по 01.08.2007 року - 378,71 гривень і становить 30,29 гривень (378,71/365*973*3 %), із суми прострочення з 01.12.2005 по 01.08.2007 року - 20,02 гривень і становить 1 гривню (20,02/365*608*3 %), із суми прострочення з 01.12.2006 по 01.08.2007 року - 378,71 гривень і становить 7,56 гривень (378,71/365*243*3 %), тому загальна сума 3 % річних складає 38,85 гривень. Даний позивачем розрахунок інфляційних витрат відповідає законодавству, тому за вказані періоди прострочення з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума інфляційних витрат з основної суми боргу, яка становить 153,98 гривень ( 125,38 гривень за період із 01.12.2004 по 01.08.2007 року, 3,79 гривень за період з 01.12.2005 по 01.08.2007 та 24,81 гривень за період з 01.12.2006 по 01.08.2007 року). Крім того, з відповідача в користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути судові витрати в розмірі 81 гривень, які позивач сплатив при подачі позову до суду. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1618,8 гривень.

Outcome: partial