Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання державного акту на землю, площею 0,1000га, що розташована в [ADDRESS], серія ЯГ №631287, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 7.09.2006 року на ім'я [PERSON] - недійсним, визнання договору дарування земельної ділянки від 21.02.2007 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] відносно земельної ділянки розміром 0,1000га по [ADDRESS] - недійсним та визнання держаного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га від 21 травня 2007 року серії ЯЕ №128989, виданого на ім'я [PERSON] - недійсним посилаючись на те, що в 2006 році його батько, [PERSON], без його відома, знаючи про те, що він є власником &frac12; частини будинковолодіння по [ADDRESS], приватизував всю земельну ділянку по [ADDRESS], чим позбавив його права користуватися та розпоряджатися &frac12; частиною будинковолодіння по [ADDRESS] та відповідною частиною земельної ділянки. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд його позов задовольнити і пояснив, що в 2006 році його батько [PERSON], знаючи про те, що він є власником &frac12; частини будинковолодіння по [ADDRESS], без його відома приватизував всю земельну ділянку по [ADDRESS]. Будинок по даній адресі розділений між ним і відповідачкою, але земля вся належить тепер вже відповідачці, а він не може належним чином ні оформити документи на будинок, ні обслуговувати свою частину будинку, бо земля йому не належить, відповідачка перешкоджає йому в цьому. Будинок необхідно ремонтувати, а він не може, бо під будинком земля відповідачки. Відповідачі його обманули і приватизували без його відома всю земельну ділянку, тому він змушений за захистом своїх інтересів звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], яка також за дорученням представляє інтереси відповідача [PERSON], позов не визнала та пояснила, що їй батько подарував їй &frac12; спірного будинку і всю земельну ділянку. Вона доглядає батька [PERSON] вже 15 років. Коли ще була жива мати, то батько мав доступ до спірного домоволодіння, а коли мати померла, то позивач не давав ключі від будинку. Коли вже стало питання в суді, була укладена мирова угода, але й після того позивач не давав ключі від будинку ще пів року. Батько приватизував земельну ділянку в 1997 році і подарував її їй і вона отримала державний акт на своє ім'я. Після смерті матері, частка земельної ділянки під її частину будинку не виділялась, і будучи живою мати не ставила такого питання. В 2005 році батько звертався до суду з позовом про реальний розподіл спірного будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою для того щоб він міг користуватись землею. Батько 50 років користувався всім. В суді було встановлено, що батько приватизував спірну земельну ділянку ще в 1997 році і суддя сказав, що дане питання про розподіл та встановлення порядку землекористування розглядатись не може, бо [PERSON] є єдиним власником землі, тому вона просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позову. Представник Уманської міської ради Скакун О.П пояснила, що Уманська міська ради позов не визнає, оскільки рішення про виділення у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] в 1997 році було прийнято законно. Були надані всі необхідні документи згідно чинного законодавства. В 2000 році згідно рішення суду, співвласником спірного будинку стала дружина [PERSON], але на земельну ділянку вона не набула права власності, рішення суду було прийнято по будинку, а не по земельній ділянці. Державний акт на землю [PERSON] був виданий в 2006 році, а рішення про приватизацію земельної ділянки було прийнято в 1997 році. В даному випадку необхідно визначити між співвласниками порядок користування земельною ділянкою, або виділити позивачу на обслуговування будинку певну територію, ці питання вирішує суд. Представники третьої особи Уманського міського управління земельних ресурсів виконавчого комітету Уманської міської ради Савранський В.В. та Сенчук С.С. суду пояснили, що вони повністю підтримують пояснення представника Уманської міської ради. Станом на 1997 рік власник спірного будинковолодіння був один - [PERSON], тому було прийнято законне рішення про виділення йому у власність земельної ділянки. Щодо розподілу земельної ділянки, це питання суду. Державний акт [PERSON] був виданий в 2006 році, йому було передано у власність 10 соток землі. Можливо реальний розмір спірної земельної ділянки і становить 13 соток, але для приватизації одній людині на один державний акт більше 10 соток землі не виділяється. Проектну документацію перед прийняттям рішення в 1997 році готувало ПП «Генплан», в розмірі спірної земельної ділянки могли відбутися зміни з моменту прийняття рішення до моменту видачі державного акту. При видачі акту проводиться перевірка, якщо немає ніяких заперечень, то державний акт видається власнику. Про те, що є два співвласники їм ніхто не повідомив, а повинна повідомити зацікавлена сторона, тобто позивач. Державний акт був виготовлений і за зверненням власника вони зобов'язані його видати. На момент виготовлення державного акту, відповідна перевірка проводилась, а при видачі державного акту - ні. Якби позивач звернувся до них і повідомив, що є два співвласники спірної земельної ділянки, то вони б запропонували йому звернутись до Уманської міської ради про внесення змін до рішення міської Ради, але позивач до них не звертався ні разу, ні з заявою про приватизацію земельної ділянки, ні про видачу державного акту. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він в грудні 2005 року проводив судово-будівельну експертизу по спірному домоволодінню, в зв'язку з тим, що в суді розглядалася справа про розподіл будинковолодіння, в ході якої предметом дослідження та вирішення питання розподілу земельної ділянки не було. В лютому 2007 року він складав висновок спеціаліста по спірній земельній ділянці, фактичний розмір земельної ділянки по [ADDRESS] складає 1303 кв.м. і не відповідає розміру, вказаному в документах БТІ - 1357 кв.м., оскільки частину землі власники віддали самовільно сусідові для облаштування проїзду. Приватизовано [PERSON], 1000 кв.м. спірної земельної ділянки, а [PERSON] не має землі у власності. [PERSON] не залучали до вирішення питання приватизації спірної земельної ділянки, чому йому не відомо. Він вказав у висновку спеціаліста два варіанти розподілу спірної земельної ділянки, які розроблені з урахуванням двох співвласників по &frac12; відповідно часток, ці варіанти не кінцеві, можливі ще варіанти розподілу. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 202 від 22 травня 1997 року [PERSON] передається у приватну власність присадибна земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована по [ADDRESS], після уточнення розмірів земельної ділянки Уманським міським управлінням земельних ресурсів виконавчого комітету Уманської міської ради. Згідно рішення Уманського міського суду від 14 квітня 2000 року, в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на &frac12; частину будинку, - за [PERSON] визнано право власності на &frac12; частину будинку, розташованого по [ADDRESS]. Згідно заповіту від 6 серпня 1992 року [PERSON] свою &frac12; частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в місті Умані по [ADDRESS], заповіла синові [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 липня 2005 року, 3/8 частин житлового будинку розташованого по [ADDRESS] належать [PERSON], а 1/8 частина - [PERSON]. Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду від 26 вересня 2006 року в цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку та надвірних споруд, проведено реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] і за [PERSON] визнано право власності на &frac12; частину будинку, розташованого по [ADDRESS] та виділено відповідні житлові приміщення в будинку та надвірні споруди, які розташовані на присадибній земельні ділянці. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявлений позивачем позов підлягає до задоволення, як обґрунтований і документально підтверджений оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що при оформленні та отриманні Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] достовірно знаючи про те, що власниками іншої &frac12; частини цього ж будинку, розташованого по [ADDRESS], є [PERSON] на 1/8 частину та [PERSON] на 3/8 частин, не повідомив Уманське міське управління земельних ресурсів виконавчого комітету Уманської міської ради про те, що власниками ще &frac12; частини цього ж будинку, розташованого по [ADDRESS] є [PERSON] на 1/8 частину та [PERSON] на 3/8 частин, а надав довідку Черкаського ООБТІ від 5 червня 2006 року про те, що будинок, який розміщений в м.Умань по [ADDRESS], зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON](1/2 частка) на підставі рішення Уманського міського суду від 14.04.2000 року та &frac12; частина будинку, належна йому [PERSON] не здана в експлуатацію, право власності не оформлено - однак, невідомо з яких підстав, все ж таки [PERSON] отримав в Уманському міському управлінні земельних ресурсів виконавчого комітету Уманської міської ради Державний акт на право власності на земельну ділянку від 7 вересня 2006 року, згідно якого він, [PERSON], є власником всієї земельної ділянки площею 0,1000га, що розташована по [ADDRESS], чим незаконно позбавив позивача права на земельну ділянку, яка необхідна йому для обслуговування належної йому 1/2 частини будинку та надвірних споруд, які належать йому на правах власності і користування ними. 1 лютого 2007 року, договором дарування земельної ділянки серії ВЕЕ №497615, [PERSON] дарує [PERSON] всю земельну ділянку розміром 0,1000га, що розташована по [ADDRESS], даний договір порушує публічний порядок, оскільки він був спрямований на порушення конституційного права позивача на земельну ділянку, яка необхідна йому для обслуговування належної йому на правах власності 1/2 частини будинку та надвірних споруд, та на незаконне заволодіння земельною ділянкою. 21 травня 2007 року [PERSON], достовірно знаючи про те, що її брат - [PERSON] також є власником &frac12; частину будинку, розташованого по [ADDRESS], все ж таки отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №128989 від 21 травня 2007 року, згідно якого вона є власником всієї земельної ділянки площею 0,1000га, що розташована по [ADDRESS], чим незаконно позбавила позивача права на земельну ділянку, яка необхідна йому для обслуговування належної йому на правах власності 1/2 частини будинку та надвірних споруд і користування ними. На підставі ст.ст.228, 373, 374, 377, 386, 387, 392, 393 ЦК України, ч.ч.4,5 ст.120, ст.ст.152, 155, ч.2 ст.158 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved