Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Тростянецької міської ради про визнання батьківства, мотивуючи вимоги тим, що вони з відповідачкою з весни 2003 р. до травня 2006 р проживали у цивільному шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO] р.н. Запис про батька у свідоцтві про народження дитини зроблено зі слів матері, заяву про визнання батьківства під час реєстрації народження дитини позивач не подавав. На даний час він бажає бути офіційно визнаний батьком дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що під час спільного проживання з відповідачкою [INFO] р. у них народився син [PERSON], стосовно якого відповідач позбавлена батьківських прав, та дитину поміщено до будинку дитини. Запис про нього, як батька дитини у свідоцтві про народження було записано зі слів матері. На даний час від бажає бути визнаний батьком дитини, забрати його із будинку дитини до себе, виховувати та піклуватися про нього. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти визнання позивача батьком їх спільної дитини[PERSON]. В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] проти позову не заперечувала, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження[PERSON] вбачається, що батьком дитини зазначений [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.3). З копії паспорта позивача вбачається, що він зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.4-5). З довідок ВРАЦС Тростянецького РУЮ вбачається, що народження [PERSON] було зареєстроване на підставі ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с.26). Допитані у судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON]пояснили суду, що позивач та відповідач з літа 2003 р. по 2006 рік проживали у фактичних шлюбних стосунках по [ADDRESS], вели спільне господарство, під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Після того, як сторони перестали разом проживати позивач продовжував визнавати [PERSON]а сином, часто навідувався до дитини, спілкувався із ним. Судом також досліджені докази - фотокартки, на яких зображений позивач [PERSON] та малолітній [PERSON]( а.с.17). Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяв чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості , що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Отже, приймаючи до уваги всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як по справі досліджені всі докази, які підтверджують, що [PERSON] є батьком[PERSON]. Судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved