Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

У лютому 2008 р. [PERSON] пред'явив у суд зазначений позов до [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка, на вихованні якої після розірвання шлюбу залишилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] народження і [PERSON], [INFO]народження, народжених у шлюбі з ним, чинить йому перешкоди у вихованні і спілкуванні з дітьми, зокрема не дозволяє йому відвідувати дітей, бачитися з ними. Просив усунути перешкоди у вихованні і спілкуванні з дітьми. Під час розгляду позивач доповнив позов тим, що просив визначити способи його участі у вихованні і спілкуванні з дітьми, а саме зобов'язати відповідачку надавати йому можливість на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] і [PERSON] шляхом побачення з ними щотижня у вихідні дні, з правом забирати їх додому кожного другого тижня один раз в суботу, один раз в неділю з 10.00 години до 16.00 години. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала мотивуючи свою позицію тим, що діти ще не досягли віку, з якого можуть свідомо спілкуватися з позивачем. Вона пояснила, що дійсно не допускає позивача до спілкування з дітьми, бо він може негативно вплинути на їх виховання. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] під час розгляду справи підтримав позовні вимоги, вважаючи, що позивач зобов'язаний брати участь у вихованні дітей, оскільки це вимога закону і підстав для недопущення батька до виховання своїх дітей немає. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом серії 1-ФМ № [NUMBER], виданим 09.10.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 36. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] народження, і [PERSON], [INFO]народження, які після розірвання шлюбу залишилися на вихованні матері і проживають з нею в [ADDRESS]. Згідно з ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідачка дійсно чинить позивачеві перешкоди у спілкуванні і вихованні дітей, на цю обставину покликається в позові [PERSON] і її відповідачка визнала у попередньому і судовому засіданнях. Згідно з ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд відхиляє твердження відповідачки про те, що позивач має негативну поведінку і може зашкодити нормальному вихованню дитини, оскільки ця обставина не підтверджена в суді доказами. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved