Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що на початку жовтня 2006 року в м.Тростянець Сумської області скоєно злочин відносно [PERSON] На теперішній час по даній кримінальній справі проводиться слідство. Про хід розслідування цієї справи він знає лише те, що описано в газетах та було показано по телебаченню. Інших обставин, що входить до компетенції слідства та належить до таємниці слідства йому не відомо. На теперішній час він входить до президії Громадської організації «Тростянецька районна асоціація промисловців та підприємців». На початку січня 2007 року до нього стали телефонувати деякі знайомі та питати з приводу виступу відповідача на 10 сесії Тростянецької міської ради 5 скликання 2006 року. В своїх розмовах знайомі його запитували чи дійсно те, що розповів мер міста [PERSON], відповідає дійсності чи притягують його до кримінальної відповідальності за вищезазначений злочин. З початку він думав, що це новорічний жарт та не сприймав це й дійсності. Коли до нього звернулася у письмовому вигляді районна газета «Новини Тростянеччини» та попрохала надати відповідь на вислів відповідача під час проведення офіційного заходу, на якому проводився запис на диктофон, то тоді він зрозумів, що вислів відповідача мав місце та це не жарт. З письмових роздруківок розмови та запису на диск відповідачем було промовлено наступний вислів «…[PERSON], [PERSON], [PERSON], сьогодні це їхній злочин, їхній. Сьогодні це доведено документально. Ви з ними разом? Предлагаєте його у виконком включити? Їх судити треба, стріляти треба, розумієте. Вони за копійку, яку ми заставляємо платити в бюджет, готові вбити людину. Замовлення було убити за три тисячі доларів. По одній тисячі скинулись хлопці і то пообіцяли лише. Посадити їх нада…» Почувши таку образу та звинувачення він сильно схвилювався та був ображений на виступ відповідача під час проведення сесії, про це стало відомо більшості його знайомих, друзів, рідних та близьким йому людей. В кінці першої декади січня він отримав офіційний запит з редакції газети «Новини Тростянеччини» про надання інформації з приводу висловлювання відповідача під час проведення засідання сесії міської ради. Він був вимушений був спростовувати вислів відповідача через засоби масової інформації та знову переживати хвилювання з приводу образи з боку відповідача. В зв'язку з хвилюванням та психоемоційним навантаженням у нього підвищився тиск, він був змушений звертатись до лікарів з приводу підвищення тиску та необхідності приймати ліки для зменшення кров'яного тиску. Позивач зазначав, що місто Тростянець не велике, а тому більша частина міста та району знайома йому та знає його, так як він значний час був депутатом міської ради, займався підприємницькою діяльністю і є головою громадської організації, він вважає, що виступ [PERSON] мав ефект розірваної бомби, щоб принизити його як особистість, зганьбити його ділову репутацію, підірвати довіру з боку його колег по бізнесу та постійних клієнтів його кафе. Діями відповідача йому завдано тяжку моральну травму. Він порядна та чесна людина, яка понад 20 років віддала захисту Вітчизни, не може спокійно переносити, як відповідач принижує його честь та гідність та погрожує йому вбивством. В зв'язку з цим він переносить душевні страждання, які негативно впливають на стан його здоров'я, порушився його звичний спосіб життя, він вимушений звертатись до лікарні і для його відновлення і організації йому необхідно докладати додаткові зусилля. Протиправними діями відповідача [PERSON] йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 10000 грн. З вищезазначених підстав звернувся [PERSON] до суду з даним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача спростувати поширену ним інформацію по обвинуваченню його в скоєні замовлення до вбивства [PERSON], а також нанесенні йому тяжких тілесних ушкоджень та принести йому публічне вибачення, шляхом виступу на черговій сесії міської ради або публікації статті про вибачення в газетах «Новини Тростянеччини», «Круглий Двір» а також стягнути у відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн. та витрати, пов'язані із зверненням до суду. Уточнивши свої вимоги позивач просив у відшкодування моральної шкоди стягнути з [PERSON] 1700 грн. В своїй додатковій позовній заяві [PERSON] просив також стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. та витрати пов'язані зі зверненням до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив зобов'язати відповідача спростувати поширену ним інформацію по обвинуваченню його в скоєні замовлення до вбивства [PERSON], а також нанесенні йому тяжких тілесних ушкоджень та принести йому публічне вибачення, шляхом виступу на черговій сесії міської ради або публікації статті про вибачення в газетах «Новини Тростянеччини», «Круглий Двір» а також стягнути у відшкодування завданої моральної шкоди 1700 грн., 800 грн. на правову допомогу та витрати, пов'язані із зверненням до суду. Представник позивача-адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ним особисто не було проголошено заклику розстріляти [PERSON], жителя [ADDRESS]. Він сказав, що в матеріалах кримінальної справи, з якою він знайомився ьули присутні прізвища [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші підозрювані. Можливо обвинувачували іншого [PERSON], він не знає. Під час проведення сесії представники газети не запрошувалися, не були зареєстровані як представники преси, тому він вважає, що викладене в газеті є плітками. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, матеріали справи №4-132-06 р. про проведення обшуку у [PERSON], вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Було встановлено, що в газеті Новини Тростянеччини» була надрукована стаття, про те, що на 10 сесії Тростянецької міської ради 5 скликання, що проходила 29 грудня 2006 року, головою міської ради [PERSON] було зроблено заяву, яка стосувалася розслідування його побиття в жовтні 2006 року. В статті надається виступ [PERSON], зафіксований на диктофон, зміст якого такий: «Ваш друг, якого ви тут хвалили-[PERSON], [PERSON], [PERSON] сьогодні. Це ж їхній злочин, їхній. Сьогодні це доведено документально, понімаєте! Ви з ними тоже вмєсте? Прелагаєте його у виконком включить? Та людей цих судить нада, стрілять таких людей нада, понімаєте? Які сьогодні за копійку, яку ми заставляємо платить в бюджет, готові вбить людину. Замовлення було убить, понімаєте? За три тисячі доларів, по тисячі скинулись хлопці і то пообіщали скинутись тільки. Посадить нада цих людей, понімаєте.», що підтверджується газетою Новини Тростянеччини №2 від 12.02.2007 року. На спростування вищезазначеної статті, відповідач в судовому засіданні пояснив, що він дійсно на 10 сесії Тростянецької міської ради 5 скликання, стосовно справи щодо його побиття пояснив депутатам, що під час ознайомлення з кримінальною справою ним було встановлено, що по справі проходять [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші підозрювані, тому дані прізвища він і назвав, при цьому інших даних про цих осіб він не називав. 19 січня 2007 року відповідач запросив дві газети і провів прес-конференцію, під час якої журналіст [PERSON] задала питання. Він дав коментар. Після прес-конференції була надрукована газета. Як вбачається з газети «Новини Тростянеччини» за №4 від 19.01.2007 року, а саме статті «[PERSON]: «[INFO]», дійсно на прес-конференції міському голові було задано питання прокоментувати, сказані ним слова на 10 сесії міської ради. [PERSON] зазначив: «У коло підозрюваних людей потрапили в тому числі [PERSON], -2- [PERSON] і [PERSON]. На сьогоднішній день слідство триває, справа не завершена, зараз проводяться слідчі дії, очні ставки, експертизи». Окрім цього, [PERSON] зазначив: «Якщо я когось образив своїми словами, я готовий зустрітися з ним з'ясувати, чим саме і чи дійсно наніс шкоду цій людині». Відповідно до п.17 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред'явлений позов. З огляду на вищезазначене, суд, вважає, що позивач не довів суду, що саме відносно нього особою, до якої пред'явлений позов, а саме [PERSON] були поширені відомості, які порочили б його честь і гідність. Під час проголошення відомостей про хід розслідування кримінальної справи на сесії міської ради відповідачем не зазначалося, що саме [PERSON] проходить по кримінальній справі. Окрім цього, на той час [PERSON] було відомо, що прізвище [PERSON] проходить по кримінальній справі, тому не можна назвати, що відомості зазначені відповідачем під час сесії міської ради не відповідають дійсності. Так, з матеріалів справи №4-132-2006 року про проведення обшуку в [PERSON], а саме з подання про проведення обшуку від 06.10.06 року за фактом побиття [PERSON] вбачається, що по даному факту була порушена кримінальна справа. По кримінальній справі малися достатні дані про те, що до злочину причетний [PERSON], мешканець [ADDRESS], тому постановою Тростянецького райсуду Сумської області від 08.10.2006 року було надано дозвіл на проведення обшуку у [PERSON] Окрім цього, твердження позивача, про поширення відносно нього відомостей, що порочать його честь і гідність спростовуються поясненнями свідків. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на 10 сесії Тростянецької міської ради 5 скликання міському голові було задано питання стосовно того, як ведеться розслідування по його побиттю. Міський голова пояснив, що справа розслідується, що є затримані, що по справі фігурують прізвища [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Були озвучені саме прізвища. Імена, по-батькові, адреси проживання цих осіб не згадувалися. Також на сесії не було озвучено, що представник газети [PERSON] веде запис на диктофон. Запис не є прямим відтворенням того, що було сказано на сесії. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був присутній на сесії міської ради, під час якої міському голові було задано питання про хід розслідування справи стосовно його побиття. Міський голова пояснив, що по справі проходять прізвища [PERSON], [PERSON], [PERSON], він не називав ні імен, ні по-батькові, ні рік народження. Інші громадяни, які мають прізвище [PERSON] також могли подати позов до суду, тільки не до [PERSON], а до редактора, так як в газеті відображено більше видуманого, ніж було насправді. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що депутат [PERSON] не реєтрувалася щоб вести запис на диктофон. Текст в газеті повністю не співпадає з тим, що було насправді. З огляду на те, що кореспондент [PERSON] під час проведення сесії не реєструвалася, що буде проводити запис сесії на диктофон, тому наданий позивачем диск з записами, суд не може взяти до уваги, оскільки він не є прямим та офіційним доказом та його походження суду не відоме. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини… Оскільки судом вини [PERSON] в поширенні відомостей, що порочать честь і гідність [PERSON] судом встановлено не було, тому підстав для відшкодування моральної шкоди не вбачається. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню за недоведеністю. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд при постановленні рішення також вирішує питання судових витрат між сторонами. Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовляється, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed