overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON]про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і суду пояснила, що 6.10.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Лоївської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], які проживають з нею і знаходиться на іі утриманні та вихованні. Так як відповідач добровільно їй кошти на утримання дітей не дає, просить постановити рішення про стягнення з відповідача в її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривнів щомісячно на утримання кожного із дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно,про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд ,вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази вважає,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав: У відповідності із ст. 180 Сімейного Кодексу Украіни батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено ,що сторони перебувають у шлюбі ,який зареєстровано 6.10.1990 року у виконкомі Лоївської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов*язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Враховуючи матеріальне становище сторін,те що вони не мають постійних доходів і неповнолітніх дітей , суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривнів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей. - 2 - У відповідності із ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів слід звернути до негайного виконання. На підставі ст. 180,181,182,183 Сімейного Кодексу Украіни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05.10.1996 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, однак подальше спільне життя неможливе через те, що у відповідача з'явилася нова сім'я, з липня 2007 року разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала, зберігати шлюб не бажає, на примирення не згодна, просила розглядати справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, своїх заперечень проти позову не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 05 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] року народження та [PERSON],[INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження, однак за період спільного життя створити міцної сім ї не змогли, проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що за період спільного життя сторони не змогли створити міцної сім ї, почуття любові та поваги між ними втрачено, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка на примирення не згодна, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів сторін, неповнолітніх дітей, прав та інтересів третіх осіб, крім того, неявку відповідача у судове засідання, суд розцінює як байдужість до збереження шлюбу. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.06.1995 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, однак подальше спільне життя неможливе через те, що між ними втрачено відчуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, з червня 2005 року разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала, зберігати шлюб не бажає, на примирення не згодна, просила розглядати справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, своїх заперечень проти позову не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 10 липня 1995 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON],[INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження, однак за період спільного життя створити міцної сім ї не змогли, проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що за період спільного життя сторони не змогли створити міцної сім ї, почуття любові та поваги між ними втрачено, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка на примирення не згодна, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів сторін, неповнолітніх дітей, прав та інтересів третіх осіб, крім того, неявку відповідача у судове засідання, суд розцінює як байдужість до збереження шлюбу. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка зазначила, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]року народження, оскільки вони у теперішній час проживають окремо, відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає її матеріальної допомоги, а вона, оскільки дитина маленька не в змозі здати сина у дитячий садок та вийти на роботу, тому просить стягнути на свою користь аліменти у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала, просила стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 200 грн. щомісячно, а справу розглядати у її відсутності, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги не визнав оскільки не вважає себе батьком дитини, не заперечував проти розгляду справи у його відсутності, про що свідчить протокол судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2007 року, який було виконано на підставі доручення Красногвардійського районного суду АР Крим про проведення процесуальних дій. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]року народження, про що свідчить свідоцтво про народження та свідоцтво про встановлення батьківства Неповнолітній [PERSON]. проживає з матір&cent;ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Клепининської сільської ради. [PERSON]. у теперішній час не працює, та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду АР Крим від 20.03.2008 року, позовну заяву[PERSON] до [PERSON] про оспорювання запису про батьківство було залишено без розгляду у зв'язку з неодноразовою неявкою у судове засідання позивача, явка якого була визнана судом обов'язковою. Статтею 75 СК України передбачений обов'язок подружжя матеріально підтримувати один одного. Статтею 84 ч. 2 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 80 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) іншого з подружжя або в твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 200 гривень, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки посилання відповідача на те, що він не є батьком неповнолітнього [PERSON]. не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати. На підставі ст.ст. 75, 77, 79, 84 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]року народження, однак відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. У судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, позовні вимоги підтримала, просила стягнути з[PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі &frac14; частики від його заробітку (доходу) щомісячно, а справу розглядати у її відсутності, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги не визнав оскільки не вважає себе батьком дитини, не заперечував проти розгляду справи у його відсутності, про що свідчить протокол судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2007 року, який було виконано на підставі доручення Красногвардійського районного суду АР Крим про проведення процесуальних дій. Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження, про що свідчить свідоцтво про народження та свідоцтво про встановлення батьківства. Неповнолітній [PERSON]. проживає з матір&cent;ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Клепининської сільської ради. Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду АР Крим від 20.03.2008 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про оспорювання запису про батьківство було залишено без розгляду у зв'язку з неодноразовою неявкою у судове засідання позивача, явка якого була визнана судом обов'язковою. Статтею 51 ч.2 Конституції України, та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі &frac14; частини від усіх видів доходів відповідача, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки посилання відповідача на те, що він не є батьком неповнолітнього[PERSON] не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито. На підставі ч.2 ст. 51 Конституції України ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 18 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, однак подальше спільне життя не можливе через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, з листопада 2006 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. У судове засідання позивачка не з'явилася, надіслав заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Із позовними вимогами згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 вересня 2004 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO] року народження, за період спільного життя створити міцної родини не змогли, з листопада 2006 року проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами втрачено, вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, позивачка на примирення не згодна, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, не порушуватиме їх прав та інтересів, прав та інтересів неповнолітньої дитини та третіх осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

01.02.2008 року до суду звернулась [PERSON]з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів існування, посилаючись на те, що 14.08.1971 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який помер [INFO]року. Він працював майстром будівельної бригади в Дослідному Господарстві "Приазов,є" Тельманівського району Донецької області. В теперішній час вона є непрацездатною, тому що досягла пенсійного віку - 55 років, має право перейти на пенсію чоловіка, тому просить встановити факт, що у зв'язку із смертю її чоловіка, вона втратила джерело засобів існування. В судовому засіданні [PERSON]наполягала на заяві.[PERSON], яка є представником за довіреністю управління пенсійного фонду України в Тельманівському районі Донецької області, що є зацікавленою особою по справі, в судовому засіданні заявлені вимоги визнала. Суд, заслухавши заявницю, представника Управління Пенсійного Фонду України в Тельманівському районі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за такими підставами. Судом встановлено, що заявниця [PERSON][INFO] року народження, з 14.08.1971 року перебувала в шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданного відділом РАЦСу Тельманівського району Донецької області. Померлий [PERSON]., працював майстром будівельної бригади, на день смерті мав страховий стаж, необхідний для нарахування пенсії та його заробітна плата за період роботи з грудня 1987 року по день смерті [INFO]року склала 5580 грн., в той час як заробітна плата [PERSON]. за період з грудня 1987 року по квітень 1989 року склала 4521 грн., тобто її померлий чоловік щомісячно отримував заробітну плату більшу ніж вона, що є підставою для встановлення факту, що [PERSON]у зв'язку зі смертю чоловіка [PERSON], померлого [INFO]року, втратила постійне і основне джерело засобів до існування. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини. Вказавши, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. З 03.01.2008 року[PERSON] навчається на комерційній основі на денній формі навчання в ПТУ № 12. Термін навчання з 03.01.2008 року по 30.04.2009 рік. Оскільки відповідач має постійну роботу, просить стягнути з нього &frac14; частину заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала збільшила, просить стягнути з відповідача крім аліментів на навчання повнолітнього сина додаткові витрати за навчання у розмірі 1000 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що він дійсно працює у СТОВ «Росія» механізатором, отримує заробітну плату. Крім того відповідно до рішень Новоукраїнського районного суду сплачує аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольнити не може. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON],[INFO] є сином відповідача по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Повнолітній син[PERSON] навчається в ПТУ № 12, термін навчання з 03.01.2008 року по 30.04.2009 року, що підтверджується довідкою від 21.01.2008 року (а.с. 6). Відповідач працює механізатором у СТОВ «Росія», але добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання сина, що визнається та не оспорюється сторонами. Спірні правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини регулюються ст. 199 СК України відповідно до якої якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає відповідача таким, що може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, що відповідач повинен сплачувати своєму сину, суд враховує, що відповідач ще має інших дітей, на утримання яких з відповідача стягуються аліменти у розмірі &frac12; частини заробітку (доходу). Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання задоволенню не підлягають так, спірні правовідносини регулюються гл. 15 СК України, а саме ст. 185 СК України, відповідно до якої додаткові витрати підлягають стягненню лише на неповнолітню дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 липня 1998 року в Городницькій сільській раді, Уманського району, Черкаської області, ними був укладений шлюб, актовий запис № 7. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою. Шлюб фактично розпався 01 січня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач виганяє позивачку з дому, зловживає спиртними напоями. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила суд її позов задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки в судове засідання, повторно не з'явився в судове засідання, а тому суд вважає можливим на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Позивачка проти такого розгляду справи не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, відповідача та їхніх дітей, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Майнового спору між сторонами не має. Судові витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстонавлюючого документа, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі АР Крим, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно паспорта вона - [PERSON], а в атестаті вказана як „[PERSON]”. Просила встановити факт належності їй атестату [NUMBER] про закінчення ПТУ № 16 м. Сімферополь, Кримської області. У судовому засіданні [PERSON] підтрим[INFO] заявлені вимоги й пояснила, що при оформленні пенсії в управлінні Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі, АР Крим, з&acute;ясувалось, що в її атестаті про освіту припущені помилки. У 1966 році, ще не перебуваючи у шлюбі, м[INFO] прізвище [INFO], отримала атестат [NUMBER], де було допущено помилку: замість [INFO], записано [INFO]. У листопаді 1969 року зареєструв[INFO] шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище з [INFO] на [INFO]. Просила встановити факт належності атестату, виданого на ім`я [PERSON], їй - [PERSON]. Представник управління Пенсійного фонду України в Крансогвардійському районі Букініч О.Є. у судовому засіданні заявлені вимоги визнала, заперечень не надала, проти задоволення заяви [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] заявниця отримала атестат про освіту, згідно якого їй присвоєна спеціальність швея жіночого верхнього одягу, на ім&acute;я [PERSON] в якому було допущено помилку, а саме замість імені „[INFO]” помилково записано „[INFO]” (а.с. -7). Згідно паспорта від 18.11.1997 року видно, що він виданий [PERSON], яка [INFO], а також є відмітка про те, що вона взяла шлюб з [PERSON] (а.с. - 4). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 06.11.1969 року видно, що шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], у зв`язку з чим [INFO] змінила прізвище на [INFO] (а.с. 6). Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Сукупність вище викладенних обставин, а саме созвучність імені [INFO] та [INFO], збіг прізвища, побатькові у свідоцтві про шлюб, атестаті та свідоцтві про народження, співпадають з паспортними данними, що дозволяє суду зробити висновок про те, що атестат дійсно належить заявниці. Встановлення факту належності атестату про освіту має юридичне значення - необхідно заявниці для оформлення пенсії.

Outcome: approved