Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Колодяжненської сільської ради, [PERSON]про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме на житловий будинок, який розташований в с. Волошки Ковельського р-ну по вул. Пушкіна. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що у 1989 році за погодженням з рідною тіткою [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]і вела господарство на земельній ділянці, яка була їй відведена в користування ним було розпочато будівництво житлового будинку. Вказує, що проживає в даному будинку, веде господарство з 1989 року і факт його проживання у самочинно збудованому будинку також підтверджується тим, що 28.03.1999 року до нього прийшли працівники "Волиньобленерго" та ними було виявлено факт крадіжки електроенергії, про що було складено акт, та вироком Ковельського міськрайсуду від 16.06.1999 року його було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 81 КК України. Пояснив, що в 2007 році звернувся до Колодяжненської сільської ради з заявою про виділення йому у власність земельної ділянки для обслуговування самочинно збудованого будинку. Вказує, що 23.03.2007 року рішенням Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області за № 8/5 "Про надання у власність земельної ділянки для житлового будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення ОСГ" йому було надано земельну ділянку площею 0,10 га, яка знаходиться в с. Волошки Ковельського р-ну по вул. Пушкіна, під уже збудований житловий будинок. Дане рішення було скасоване на підставі протесту прокурора. Додав, що на даний час виготовляє проект землеустрою щодо надання йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідно до рішення Колодяжненської сільської ради від 23.03.2007 року за № 8/5. Вказує, що його тітка [PERSON], яка померла [INFO], подарувала свій житловий будинок його рідній сестрі [PERSON], яка відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2005 року являється власником житлового будинку. Зауважив, що оскільки його самочинно збудований житловий будинок розташований біля будинку відповідача [PERSON] то вона вважає, що даний будинок належить їй і говорить, що його побудувала покійна тітка. Пояснив, що відповідачу [PERSON]. Колодяжненською сільською радою від 23.06.2004 року за № 12/3 було надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку, в даному рішенні не зазначено площі земельної ділянки. Пояснив, що відповідач скористалась тим, що він з 2004 року хворіє, був змушений переїхати проживати тимчасово до свого сина та виготовила проект забудови та будівельний паспорт, де відповідно до схеми розміщення земельної ділянки і проектних будівель його будинок підлягає знесенню. Додав, що в даному випадку постало питання визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок. Вказує те, що він будував будинок можуть підтвердити сусіди та знайомі, а саме [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]. Додав, що самочинно збудований житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка належить Колодяжненській сільській раді та з моменту будівництва, тобто з 1989 року та по нинішній час відповідач по справі Колодяжненська сільська рада не заперечують проти того, що він збудував житловий будинок та проживав в ньому. Вказує, що відповідач [PERSON]. заперечує той факт, що самочинно збудований житловий будинок належить йому, тому змушений звертатись до суду про визнання права власності на збудований житловий будинок в с. Волошки Ковельського р-ну. У відкритому судовому засіданні представники позивача[PERSON], [PERSON] позов підтримали з вище викладених підстав та прохають його задовольнити. Суду пояснили, що даний будинок в с. Волошки Ковельського р-ну був побудований позивачем по справі [PERSON], який проживав в ньому з 1989 року та вів господарство. У відкритому судовому засіданні представник Колодяжненської сільської ради Філіпчук О.С. позов визнала та не заперечила проти його задоволення. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов не визнала, суду пояснила, що має усі документи про те, що вказаний будинок належить їй. Вказує, що оскільки її брат, позивач по справі [PERSON] ніде не працював, коштів на будівництво будинку не мав, крім того, померла [INFO] тітка[PERSON]заповіла все майно їй і позивач будував вказаний будинок для неї, кошти на будівництво вказаного будинку надавала вона та тітка[PERSON]В зв'язку із вищенаведеним просить у позові [PERSON] до Колодяжненської сільської ради, неї про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Колодяжненською сільською радою Ковельського району, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] / а.с. 35 /. На випадок своєї смерті[PERSON]уклала та посвідчила заповіт, згідно якого належний їй жилий будинок з надвірними будівлями та все належне їй майно заповіла своїй племінниці, відповідачу по справі [PERSON]. / а.с. 47 /. З копії витягу реєстрації права власності на нерухоме майно Волинського обласного бюро технічної інвентаризації, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі договору дарування № 1474 від 10.12.2004 року [PERSON] / а.с. 36 /. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Згідно копії рішення Колодяжненської сільської ради від 23.06.2004 року № 12/3 [PERSON] виділено земельну ділянку під забудову житлового будинку в [ADDRESS] / а.с. 18 /. З довідки Колодяжненської сільської ради вбачається, що 07.09.2007 року до рішення Колодяжненської сільської ради від 23.06.2004 року № 12/3 внесено зміни, згідно яких [PERSON]. надана земельна ділянка під забудову розміром 0,15 га, а решта земельної ділянки, що була в користуванні померлої[PERSON]знаходиться в землях запасу Колодяжненської сільської ради / а.с. 43 /. Рішенням Колодяжненської сільської ради від 23.03.2007 року № 8/5, [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,10 га, яка знаходиться в [ADDRESS] / а.с. 35 /, проте розглянувши та обговоривши протест прокурора від 21.06.2007 року / а.с. 64 / на вказане рішення сесії, його було відмінено 25.06.2007 року рішенням Колодяжненської сільської ради № 10/6 / а.с. 63 /. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В судовому засіданні встановлено, що вказаний житловий будинок побудований позивачем по справі [PERSON] на земельній ділянці, що не була відведена йому для цієї мети і без відповідного дозволу на забудову та проживав в ньому в період з 1989 року по 19.10.2007 року, що стверджено свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та стороною відповідача не заперечене. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що у встановленому законом порядку земельну ділянку під самочинно збудоване нерухоме майно позивачу [PERSON] не надано. З копії посвідчення серії [NUMBER] виданого Волинським управлінням Пенсійного фонду України в м. Ковель, вбачається, що [PERSON], 1941 року народження, є інвалідом І групи інвалідності по загальних захворюваннях. / а.с. 6 /. Відповідно до п. 4 ч. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" інваліди І та ІІ групи звільняються від сплати державного мита. На підставі наведеного,

Outcome: approved