Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить виселити відповідача з кімнати [ADDRESS] без надання іншого житла та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ЗАТ „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” відповідно до статуту було створене за участю Фонду державного майна України та інших юридичних осіб. До статуту товариства ФДМ України вніс цілісний майновий комплекс, що підтверджується Актом прийому-передачі № 165 від 12.06.2002 р. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, а також право власності вважається набутим якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач набув право власності на Адміністративно-побутовий корпус, що обліковується на балансі товариства [ADDRESS] на підставі Акту прийому-передачі № 165 від 12.06.2002 р. 03.09.2004р. відповідач звернувся до керівництва з заявою надати дозвіл на тимчасове користування приміщенням в АПК, зобов'язувався звільнити займану ним площу одразу після 15.06.05р. На підставі заяви позивач надає відповідачу у тимчасове користування кімнату [ADDRESS]. Позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебував і не перебуває, спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу відповідачу не видавався, тому відповідач підлягає виселенню з займаної кімнати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно про день розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. В газеті «Урядовий Кур'єр» № 42 від 04.03.2008р. надруковано оголошення про виклик до суду та у газеті «Хрещатик» №36 від 27.02.2008р. надруковано оголошення про виклик до суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що, згідно акту прийому передачі № 165 від 12 червня 2002 року Фондом Державного майна України було передано у власність ЗАТ „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Пагона" нерухоме майно, в тому числі будівлю Адміністративно-побутового корпусу, [ADDRESS]. Згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до заяви від 03.09.2004 року, відповідач [PERSON] звернулася до керівництва ЗАТ “Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” з проханням про надання дозволу на тимчасове проживання у приміщенні АПК. Позивач надає відповідачу у тимчасове користування кімнату [ADDRESS]. Згідно з наданим суду повідомленням, відповідач був попереджений адміністрацією заводу про необхідність виселення з Адміністративно-побутового корпусу позивача, однак в добровільному порядку звільнити кімнату відмовляється. Позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебував і не перебуває, спеціальний ордер на вселення в АПК не видавався. Згідно ст.127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. За викладених підстав, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідачів з займаного житлового приміщення без надання іншого житла є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 08,50 грн. судового збору та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також витрати на оголошення в газету «Урядовий кур'єр» та «Хрещатик» в розмірі 721,95грн., а всього 760,45грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved