overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новоаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку /пай/ в порядку спадкування, вказавши, що її дошлюбне прізвище „[PERSON]„ та вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO] у віці 85 років в с. Попівка Хорольського р-ну Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть матері Серія [NUMBER]. Згідно заповіту [PERSON] від 21 березня 2007 року, посвідченого секретарем Новоаврамівської сільської ради Хорольського р-ну Полтавської області Гамзою Т.М., зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 64 все належне їй майно вона заповідала [PERSON]. Вказаний заповіт спадкодавець [PERSON] не скасовувала та не змінювала, інших її спадкоємців за заповітом немає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто земельну частку (пай), яка розташована на території Новоаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, площею 2,23 га, вартістю 26 513,56 гривні, що доводиться копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 009348, але яку у зв”язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах на вказане спадкове майно, тобто Сертифікаті на земельну частку (пай) та витягу з технічної документації з паювання земель, переданих у колективну власність Хорольського району Полтавської області в розмірі земельної частки (паю), позивачка не має можливості оформити право власності на вказану спадщину що слідує з повідомлення Хорольської держнотконтори від 24 грудня 2007 року № 1066. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов. Відповідач Новоаврамівська сільська рада Хорольського району в письмовій заяві позов визнає та просить суд розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З повідомлення Хорольської держнотконтори від 24.12.2007 року за № 1069 слідує, що [PERSON] вчасно подала заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON], у зв”язку з чим відкрита спадкова справа за № 553 від 21 грудня 2007 року. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому позивачка як спадкоємиця першої черги за законом померлої матері [PERSON] має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Враховуючи, що спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини в порядку, передбаченому ст. 1277 Цивільного кодексу України, а спадщина може перейти у власність територіальної громади, відповідачем по даній справі є Новоаврамівська сільська рада Хорольського району Полтавської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

у листопаді 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вказуючи, що дочка [PERSON] в даний час навчається в Полтавському педагогічному університеті ім. Короленка, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що в даний час дочка [PERSON] навчається, їй потрібні кошти на проживання та інші потреби, а вона, як мати не може самостійно нести всі необхідні витрати, тому просила стягти з [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 1 / 4 частини всих видів його заробітку. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між подружжям розірвано. Згідно довідки Полтавського педагогічного університету ім. Короленка [PERSON] навчається в даному закладі на першому курсі, закінчує навчання в червні 2011 року. Згідно довідки НГДУ „Полтаванафтогаз” [PERSON] має середньомісячну заробітну платі в розмірі 1371, 68 грн. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як відповідач отримує заробітну плату, відповідно може надавати допомогу дочці, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до місцевого Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та визначення походження дитини, посилаючись на те, що після знайомства з відповідачкою в лютому 2003 року він мав інтимні стосунки з нею, 08 серпня 2003 року вони одружились, так як відповідачка була вагітна і повідомила йому, що саме він являється батьком ще ненародженої дитини, [INFO] у них народилась дочка, яку назвали [PERSON] і він був зареєстрований як її батько, після цього відповідачка припинила з ним шлюбні стосунки і поїхала від нього, а 24 вересня 2004 року між ними взагалі було розірвано шлюб, після чого йому від знайомих почала надходити інформація, що колишня його дружина до одруження вела аморальний спосіб життя, мала інші статеві контакти, що викликало у нього підозри, чи саме він являється батьком народженої [PERSON], також сумніви були підкріплені не повним строком вагітності з часу їх знайомства, що і стало причиною оспорювання батьківства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та вказав, що фактично оспорює своє батьківство народженої [INFO] [PERSON], просить суд виключити запис про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] за №111 від 23 вересня 2003 року зроблений відділом РАЦС Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області, а питання про встановлення походження дитини не ставить. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення і пояснила, що дійсно [PERSON] не являється батьком [PERSON], [INFO] народження та не заперечує проти виключення запису про нього як батька з актового запису про народження її дитини. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до чинного законодавства, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В ході судового розгляду судом було встановлено, що позивач [PERSON] не являється батьком [PERSON], [INFO] народження і тому його вимоги про оспорювання батьківства та виключити запис про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] за №111 від 23 вересня 2003 року зроблений відділом РАЦС Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області ґрунтуються на доданих до справи документах, особистих поясненнях сторін в судовому засіданні та відповідають чинному законодавству, при цьому відповідачка повністю визнала позов і вказала, що не заперечує проти його задоволення, тобто визнала, що [PERSON] не являється батьком народженої [INFO] [PERSON], а тому наявні всі підстави для задоволення позову. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, і свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], 23 жовтня 2007 року на водойми біля с. Волинцеве Путивльського району, на території Юр'євської сільської ради, незаконно займався рибним промислом, а саме: здійснював вилов риби забороним засобами лову - сіткою. Внаслідок незаконного добування цінних видів риб [PERSON] виловив 60 карасів та 24 щуки. Постановою суду від 27 листопада 2007 року [PERSON] за вказані дії був підвергнутий адміністративному стягненню за скоєне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Вказаними діями [PERSON] спричинив шкоду (збитки) рибному господарству України, відповідно до встановлених такс затверджених Постановою КМ України № 32 від 19.01.1998 року на 1520 грн. ( а.с. 6), яку і просить стягнути з відповідача на користь держави. Відповідач з позовом згоден. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» - підприємства, установи , організації та громадяни, зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах встановлених законодавством. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] - відповідач по справі , 23 жовтня 2007 року, на водоймі , біля с. Волинцеве Путивльського району, ловив рибу забороненими засобами лову - сіткою, за що постановою судді від 27 листопада 2007 року був підвергнутий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Всього ним було незаконно виловлено 60 карасів та 24 щуки. Ці обставини підтверджуються матеріалами адміністративної справи відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП , яка була оглянута в суді. Відповідно до встановлених такс для розрахунку заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу затверджених постановою КМ України № 32 від 19.01.1998 року розмір заподіяної шкоди складає: - за 60 незаконно виловлених карасів 306 грн., виходячи із вартості одного екземпляра вказаного виду риби 5 грн. 10 коп.( а.с. 6); - за 24 незаконно виловлених щук - 1224 грн. , виходячи із вартості одного екземпляра вказаного виду риби 51 грн. ( а.с 6); - а всього на загальну суму 1520 грн. Таким чином, поскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував заподіяну шкоду природному середовищу, то її необхідно стягнути в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, і свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], 11 вересня 2007 року на водойми біля с. Волинцеве Путивльського району, на території Юр'євської сільської ради, незаконно займався рибним промислом, а саме: здійснював вилов риби забороним засобами лову - сіткою. Внаслідок незаконного добування цінних видів риб [PERSON] виловив 2 карася та 20 щук. Постановою суду від 05 жовтня 2007 року [PERSON] за вказані дії був підвергнутий адміністративному стягненню за скоєне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Вказаними діями [PERSON] спричинив шкоду (збитки) рибному господарству України, відповідно до встановлених такс затверджених Постановою КМ України № 32 від 19.01.1998 року на 1030 грн.20 коп. ( а.с. 6), яку і просить стягнути з відповідача на користь держави. Відповідач з позовом згоден. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» - підприємства, установи , організації та громадяни, зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах встановлених законодавством. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] - відповідач по справі , 11 вересня 2007 року, на водоймі , біля с. Волинцеве Путивльського району, ловив рибу забороненими засобами лову - сіткою, за що постановою судді від 05 жовтня 2007 року був підвергнутий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Всього ним було незаконно виловлено 2 карасі та 20 щук. Ці обставини підтверджуються матеріалами адміністративної справи відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП , яка була оглянута в суді. Відповідно до встановлених такс для розрахунку заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу затверджених постановою КМ України № 32 від 19.01.1998 року розмір заподіяної шкоди складає: - за 2 незаконно виловлених карасі 10 грн. 20 коп, виходячи із вартості одного екземпляра вказаного виду риби 5 грн. 10 коп.( а.с. 6); - за 20 незаконно виловлених щук - 1020 грн. , виходячи із вартості одного екземпляра вказаного виду риби 51 грн. ( а.с 6); - а всього на загальну суму 1030 грн. 20 коп. Таким чином, поскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував заподіяну шкоду природному середовищу, то її необхідно стягнути в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], який було зареєстровано 17 березня 2008 року Теребовлянським відділенням РАЦСу Тернопільської області актовий запис № 35. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що протягом двох років не проживають спільним подружнім життям, ніяких подружніх стосунків не підтримує. А тому вважає, що сім'я існує формально зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідач у судовому засіданні позов підтрима ,та пояснив що,згідний на розірвання шлюбу оскільки подальше збереження шлюбу є недоцільним. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: - сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно;  сторони протягом двох років не проживають подружнім життям; - сторони миритися категорично не бажають.. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя також було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Що позивач звернувся з позовом в суд до відповідача про відшкодування заборгованості по оплаті за теплопостачання, в якому вказав, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та не сплачує за надані їй послуги по опаленню квартири. Борг за надані послуги станом на 01.12.2007р. становить 2694 грн.04 коп. Про несплату свідчить виписка розрахункового відділу. Відповідачу неодноразово посилались письмові попередження про наявність боргу та проханнями погасити його. Такий стан по оплаті за надані послуги по теплопостачанню ставить під загрозу роботу підприємства теплових мереж. Не виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань зачіпає не тільки інтереси Канівського підприємства теплових мереж, а й інтереси держави безпосередньо оскільки вона не отримує прибутку від діяльності підприємства та втрачає можливість погасити борги за придбання сировини для виробництва теплової енергії. Просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на користь Канівського КП "Тепломережа" заборгованість по оплаті за опалення в сумі 2694 грн. 04 коп. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив стягнути з відповідача на користь Канівського КП "Тепломережа" заборгованість в сумі 2649 грн. 04 коп., також просив стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач дійсно проживає в квартирі [ADDRESS] згідно довідки КП ЖЕК № 597 від 20.11.2007р. (а.с.4), заборгованість по теплопостачанню станом на 01.12.2007р. становить 2649 грн. 04 коп. ( а.с.3), яка відповідачем не сплачена. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Підлягають також до задоволення позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача судового збору та витрат з інформаційно-техніного забезпечення розгляду цивільних справ відповідно до ст. 88 ЦПК України. За ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] 10.09.2007 року звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], мотивував свої вимоги тим, що не мала можливості звернутися до нотаріуса в зв'язку з хворобою, тому пропустила встановлений законом шестимісячний строк з поважних причин. Після одужання звернулася до державного нотаріуса, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та їй було рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила встановити додатковий строк в один місяць. Представник відповідача в судовому засіданні з вимогами позивачки до Одеської міської ради не погодився, вважав, що оскільки є спадкоємці, Одеська міська рада не може бути відповідачем. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і досліджених доказів, наданих позивачкою, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 26.08.1994 року Богдановою Н.В., державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті усе майно, яке на день її смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне спадкодавиці на праві власності майно, а саме на 1/8 частки домоволодіння [ADDRESS]. З відповіді Четвертої Одеської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався. Відповідно до ч.2 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копій наданих позивачкою медичних документів вбачається, що вона має низку хронічних хвороб, проходила курси лікування, що перешкоджало їй на протязі шести місяців після відкриття спадщини звернутися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачкою був пропущений з поважної причини, її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом не приймаються до уваги ствердження представника відповідача, оскільки з моменту відкриття спадщини пройшло понад один рік і у відповідності до ч.2 ст.1277 ЦК України відповідач міг звернутися з позовом про визнання спадщини відумерлою. На підставі встановленого, ч.3 ст.1272 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 64, 209, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 03 червня 2006 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції міста Одеси, актовий запис № 345. При цьому вона посилалася на те, що за час спільного життя з відповідачем між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Також позивачка повідомила, що шлюб у неї з відповідачем перший, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], котра проживає разом з нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2006 року Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції міста Одеси, актовий запис № 345. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO], котра проживає разом з матір`ю - позивачкою по справі. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з червня 2007 року і не мають наміру їх поновлювати, їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір та спір про місце мешкання дитини у них відсутній. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дочки і шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного, згідно ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved