overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

У лютому 2008 року ОКП-«Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості платежів, за надані послуги теплопостачання за період з 01.09.2004 року до 01.09.2007 року\включно\ у розмірі 2286 грн. 17 коп., через відмову відповідача провести повний розрахунок у добровільному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив,що проживаючи у квартирі[ADDRESS] і користуючись тепловою енергією, відповідач не провадить оплату за встановленими тарифами та з урахуванням опалюваної площі займаної квартири. З приводу не надання чи неналежно надання послуг по опаленню до підприємства позивача не звертався. Просив постановити рішення про стягнення заборгованості у заявленому розмірі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що платежі не провадив за відсутності достатнього матеріального забезпечення, бо не працевлаштований, а також просить суд застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог позивача. Дослідивши докази, суд прийшов слідуючого. -відповідач мешкає у квартирі[ADDRESS]і являється споживачем теплової енергії, що надається підприємством позивача. -за період з 01.09.2004 року до 01.09.2007 року відповідач не вносив оплату за опалювання, заборгованість склала-2286 грн.17коп. -відповідачем не надано суду доказів на неотримання послуг по опаленню житла чи про їх неналежний рівень. -суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, що виникають з зобов'язання, відповідачем порушено право позивача на отримання розрахунку за надані послуги та послідуюче розпорядження належними коштами для забезпечення діяльності підприємства, тому звернення до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню але частково. Згідно ст.71 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено позовна давність, встановлюється в три роки. Позивач до суду звернувся 04 лютого 2008 року і позивна давність складає з 04.02.05 року до 04.02.08 року, а заборгованість за цей період становить 2150 грн 17 коп. Закінчення строку позовної давності є підставою для відмови в позові ст. 80 ЦК України, а позивач не надав суду доказів щодо, поважної причини пропуску строку позовної давності і з таким клопотанням до суду не звертався. Спір вирішено на підставі ст. ст. 520,610,611 ЦК України та ст. ст. 67, 68 ЖК України. За ст.88 ЦПК України з відповідача належить до стягнення документально підтвердженні судові витрати позивача за розгляд справи в суді.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги відмовилась від частини своїх позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 30 % від всіх доходів за період з лютого 2007р. по лютий 2008р. - просила суд в цій частині позов не розглядати. В обґрунтування свого позову позивач пояснила, що вона одружена з відповідачем, від спільного життя вони мають неповнолітню доньку, 1994 року народження, яка проживає разом з нею. Позивач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв'язку з цим, позивач просить суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 30% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]року народження, до досягнення нею повноліття. Відповідач позов признав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, а також дослідивши інші докази, що є в справі, суд вважає, що позов [PERSON]., в частині стягнення аліментів на утримання доньки підлягає повному задоволенню, в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 30 % від всіх доходів за період з лютого 2007р. по лютий 2008р. - позивач відмовилась, і просила суд в цій частині позов не розглядати. Судом встановлено, що сторони одружені з 24.09.1993 р. про що відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, зроблено актовий запис № 1666. Від спільного життя мають неповнолітню доньку[PERSON], [INFO] року народження, яка проживає разом з позивачем. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Оцінивши наведені сторонами докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, належних до стягнення на одну дитину, може складати 30 % від всіх доходів відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від заробітку. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та змінивши їх розмір, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ј частини від заробітку, оскільки тривалий час [PERSON] проживає від сім'ї окремо і матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і згідний сплачувати аліменти, щомісячно, на утримання своєї неповнолітньої дочки в розмірі ј частини від заробітку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу ) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у громадянському шлюбі з 1989 по 2002 рік . Від цього шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO]року народження, яка перебуває на утриманні матері і проживає разом із нею. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. [PERSON] працює сторожем ВАТ «УКР-Деревобудинок РПС», що знаходиться в смт. Усть-Чорна, Тячівського району Закарпатської області і його заробіток складає 460 грн. Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає за необхідне розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в даному конкретному випадку, визначити у розмірі ј частки від всіх видів заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

В грудні 2007 року ІКВВКП звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Представник позивача вказав, що відповідачка користується послугами по водопостачанню та водовідведенню, однак їх на сплачує і заборгованість на 01.12.2007 року складає 1407 гривень 37 копійок. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спожиту воду, державне мито в розмірі 51 гривні і витрати на інформаційно - технічне забезпечення. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин хоча і був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є абонентом ІКВВКП ( особистий рахунок 12284) і має заборгованість по оплаті за водопостачання та водовідведення в сумі 1407 гривень 37 копійок( а.с.7-9). Розмір заборгованості за водопостачання та водовідведення розрахований правильно згідно п.21 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року „ Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення „ та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення”, ст.ст. 31,32 Закону України „ Про житлово - комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Згідно ст. 67 ЖК України оплата за комунальні послуги ( водопостачання, газ) стягується по встановленому порядку тарифам. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачем прострочені терміни внесення платежів за користування водопостачанням та водовідведенням згідно п. 18 Постанови № 630 від 21 липня 2005 року Кабінету Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Заявниця, звертаючись до суду вказує, що[INFO]в смт. Радуль помер її співмешканець [PERSON]. Через важкий матеріальний стан на медичне дослідження труп не доставляли, тому немає лікарського свідоцтва про причину смерті. Це має для неї юридичне значення оскільки є підставою для звернення до заінтересованої особи за для одержання допомоги на поховання, яке провела за власний рахунок. У попередньому судовому засіданні не обмежений у повноваженнях представник заінтересованої особи визнав, що факт належить встановити судом, оскільки він має для заявниці юридичне значення. На цій підставі заявниця просить задовольнити заявлені вимоги. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, виходить з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Досліджені письмові докази свідчать, що [PERSON]народився [INFO]в смт. Радуль Ріпкинського району, заявниця є його співмешканкою.[INFO]в смт. Радуль його труп оглянуто фельдшером Радульської лікарні й ознак насильницької смерті не виявлено. За довідками виконкому Радульської селищної ради того числа він помер в смт. Радуль де й похований 27 листопада 2007 року, але свідоцтво про реєстрацію факту смерті не видавалося через відсутність медичного свідоцтва про причину смерті. Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області перевірка за фактом смерті не проводилася (а.с. 6 - 16). Оскільки сукупністю досліджених доказів доведена обґрунтованість вимог заявниці, орган державної реєстрації актів цивільного стану позбавлений можливості провести реєстрацію факту смерті, цей факт має юридичне значення для заявниці поховання, то суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог. Судові витрати відсутні. На підставі п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

В січні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до Ізюмського міськвиконкому про визнання права власності на самочинно збудований в 1992 році сарай, зведений на території домоволодіння № 22 по вулиці Червоногірській в м. Ізюмі Харківської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій не заперечує проти визнання власності за позивачкою на самочинно збудовані будівлі Виходячи з наведено суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого Ізюмською державною нотаріальною конторою реєстраційний номер № 983 від 22 травня 1974 року. Дійсна вартість самочинно збудованого сараю , на 5 січня 2008 року , складає - 9.954 гривні ( а. с. 9). Згідно висновку КП „ Проектне бюро” м. Ізюма” самочинно збудовану споруду можливо оформити, самочинне будівництво виконано без порушення державних норм, письмова згода сусідів не потрібна ( а.с.11). У відповідності до ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнає за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт родинних зв'язків з [PERSON]. Згідно змісту заяви, [PERSON] є донькою [PERSON]., однак в свідоцтві про народження заявника ім'я і по-батькові матері помилково зазначено, як [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] підтримала вимогу заяви. В попередньому судовому засіданні [PERSON] пояснила, що заявник - її донька. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народженця [PERSON]., [INFO], її матір'ю є [PERSON].(а.с.10) Ознайомившись з актовим записом про народження заявника, суд встановив, що її матір на той час досягла віку 33 років.(а.с.20) Згідно свідоцтва про народження [PERSON]., остання народилась [INFO] в с.Дубрава Наровлянського району Гомельської області.(а.с.9) Таким чином, [PERSON] у березні 1961 року також виповнилось 33 роки. Суд зазначає, що імена [INFO] та [INFO] є співзвучними та могли бути варіантами перекладу з російської мови імені «[INFO]», котре зазначено у свідоцтві про народження заінтересованої особи.(а.с.9) Суд вважає, що імена [INFO] та[INFO] є також співзвучними та могли помилково замінювати один одне при перекладі з російської на українську мови. Відповідно до інформації органу місцевого самоврядування [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON].(а.с.21) За таких обставин, з урахуванням пояснень заінтересованої особи, встановленого факту досягнення [PERSON]. та [PERSON] у 1961 році 33 років, суд дійшов висновку, що це одна і та ж особа. Отже, заява є обґрунтованою та такою, котра підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Косарської сільської ради Кам”янського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те , що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на її майно: земельну ділянку площею 2,18 га, розташовану в межах Косарської сільської ради та грошовий вклад в Ощадбанку України в сумі 16003,25 грн. рахунок [NUMBER], спадкоємцями якого є вона та її батько [PERSON] Установлений законом строк для оформлення спадщини пропустила в зв”язку з тим, що перебувала на лікуванні з 18.09.2007р. по 25.09.2007 р. з приводу гострого бронхіту. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Представник відповідача Косарської сільської ради в судовому засіданні позов визнав, не заперечував стосовно його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відмовився від спадщини та не заперечував стосовно задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступного . У відповідності зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 22.03.2007 р., вбачається, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,18 га, розташованої в межах Косарської сільської ради (копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 048020 виданий Косарською сільською радою 30.07.2002 р.) та грошового вкладу в Ощадбанку України, рахунок [NUMBER]. Як вбачається з довідки Грушківського фельдшерсько-акушерського пункту від 25.09.2007 р. [PERSON] з 15.09.2007 р. по 25.09.2007 р. знаходилась на лікуванні з діагнозом “гострий бронхіт”. 2 Таким чином, в судовому засіданні встановлено , що позивач [PERSON] пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. За таких обставин суд вважає, що їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини . На підставі ст..1272 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулися в суд з позовом до Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області про визначення часток у майні, що належить на праві спільної сумісної власності, посилаючись на те, що [INFO]у в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON] - батьки позивача [PERSON]. Після смерті останніх відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна входить частка квартири [ADDRESS] в смт. Глибока Чернівецької області. 19 жовтня 1993 року їм всім було видано свідоцтво про право власності на житло і всі вони стали співвласниками вказаної квартири. При зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини позивач [PERSON] отримав відмову через невизначеність часток померлих. Тому вони змушені звернутися в суд з даним позовом. Виходячи із рівності часток просять суд визначити, що частка кожного із співвласників квартири у праві спільної сумісної власності складає по 1/5 даної квартири. Позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області в попереднє судове засідання не з'явився, проте селищна рада надала лист № 52 від 26 лютого 2008 року, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у відсутності представника селищної ради. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного, ст.ст. 112-115 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 328, 355, 370 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

25 січня 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. пославшись на те, що відповідачі є споживачами електричної енергії [ADDRESS] від мереж Докучаєвських РЕМ Донецьких західних електричних мереж ВАТ „Донецькобленерго” на підставі особистого рахунку №70219104. Згідно Закону України „Про електроенергетику” п. 42,48 Привал користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, (далі Правил), споживач несе відповідальність за порушення Правил. При перевірці прибору обліку 13 листопада 2007 року, працівниками Докучаєвського РЕМ Донецьких Західних електричних мереж ВАТ „Донецькобенерго” у відповідача було виявлено самовільне підключення споживачем проводів до мереж енергопостачання с порушенням встановленої нормативно-правової процедури. З даного приводу був складений акт №021923 від 13.11.2007 року і у відповідності до діючого методики розрахунків об'ємів і вартості електричної енергії не врахованої внаслідок порушення Правил, споживачу була нарахована сума шкоди в розмірі 1419,95 грн. Просять суд стягнути з відповідачів 1419,95 грн причиненої шкоди, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, діючий по дорученню Дорогокупля Є.Г., позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідачі, в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] і є споживачем електричної енергії яку поставляє Докучаєвське РЕМ. Згідно акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем від 13.11.2007 року, складеного працівниками Докучаєвського РЕМ, ВАТ „Донецькобенерго”, [PERSON] [PERSON] самовільно підключилась до проводів електричних мереж з порушенням установлених нормативно-правових актів.. У відповідності до п.43 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення Правил користування електричною енергією. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із розрахунку шкоди нанесеної позивачу, сума шкоди складає 1419,95 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені Правила користування електричною енергією для населення, в наслідок чого позивачу була причинена шкода, яка підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді оплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з [PERSON] знаходиться у шлюбі з 21 липня 2007 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Докучаєвська Донецької області, про що свідчить актовий запис № 80. Спільне життя не склалось, у зв'язку з несумісністю характерів та постійними сварками. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2007 року. Спільне господарство не ведеться. Питання про розподіл майна, що є їх спільною власністю вирішено. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Просить суд задовольнити позов. Судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з”явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Таким чином, суд, з”ясувавши позиції позивача щодо позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на припиненні шлюбу, аргументуючи тим, що подальше спільне життя неможливе. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved