Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

В січні 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 11.09.2005 року близько 01 години 20 хвилин винна у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON]., не перехресті вул.. Донецьке шосе та вул.. Березинській, керуючи власним автомобілем ВАЗ- 21013, держ. номер [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі, порушуючи п. 16.11 ПДР України, скоїла зіткнення із рухаючимся по головній дорозі автомобілем М-2141, держ. номер [NUMBER], під керуванням власника [PERSON], чим заподіяла йому матеріальну шкоду. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2005 року [PERSON]. була визнана винною у скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль М-2141, держ. номер [NUMBER] був пошкоджений, розмір матеріальної шкоди становить 8356 гривень 98 копійок. Для визначення розміру шкоди позивач поніс витрати на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 480 гривень. Крім того, позивачу у зв'язку із пошкодженням його автомобіля було завдано моральної шкоди , яка полягає в моральних і психічних стражданнях. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5000 гривень. Таким чином він вимушений звернутися до суду для стягнення заподіяної шкоди. У судовому засіданні позивач та його представник підтвердили свої позовні вимоги та попросили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, письмові заперечення проти позову та докази заперечень не надав. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, надані та отримані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова по справі про адміністративне правопорушення обов' язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалене вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа, або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського віддання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2005 року по справі № 3-5104/2005 [PERSON]. визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Автомобіль М-2141, держ. номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON]., що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля. Згідно висновку спеціаліста - автотоварознавця від 03 жовтня 2005 року № ZU031005/1, складеного судовим експертом [PERSON]., матеріальний збиток з технічної точки зору, спричинений власнику автомобіля М-2141 держ. номер [NUMBER]складає 8356 гривень 98 копійок, який необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON]. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат по оплаті послуг експерта в сумі 480 гривень, то вони також підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки від 03 жовтня 2005 року позивачем було сплачено 480 гривень за товарознавчу експертизу автомобіля М-2141, держ. номер [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка іі завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлена вина відповідача у скоєнні ДТП, а також те, що під час скоєння ДТП автомобілем М- 2141, держ. номер [NUMBER] керував позивач. Внаслідок порушення прав позивача [PERSON]. на керування та розпорядження автомобілем М-2141 у зв'язку із його пошкодженням порушилися нормальні життєві зв'язки позивача, він морально і психічно переживав. Тому з урахуванням вимог розумності та справедливості суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь [PERSON]. в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 гривень. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат за подачу позову в сумі 114 гривень, то вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідно до ст. 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 84 гривні та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial