overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач, [PERSON]., звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1992 року. Від подружнього життя мають неповнолітніх синів - [PERSON] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Шлюбні відносини між сторонами не складаються, діти проживають з батьками, але відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивачка вимушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги та просить суд розглядати справу без його участі. Суд, розглянувши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що, згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] та [PERSON], [INFO], є сторони по справі; згідно свідоцтва про одруження, шлюб між сторонами зареєстровано 26.09.1992 року, згідно довідки квартального комітету Знам”янської міськради Кіровоградської області діти знаходяться на утриманні матері та проживають разом з нею. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі вищевикладеного, судом не знайдено доказів надання матеріальної допомоги відповідачем, а тому приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дітей до їх повноліття. Платником аліментів на користь інших стягувачів [PERSON]. не являється, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоч про день та час слухання справи судом був повідомлений. Вислухавши позивачку по справі, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Подані суду та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивачка дійсно є спадкоємцем за заповітом своєї тітки покійної [PERSON]., котра померла [INFO]. Зокрема, копія заповіту від 04 червня 2003 року посвідченого нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] . підтверджує, що [PERSON]. дійсно все своє майно заповіла [PERSON].. Копія свідоцтва про смерть виданого [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зроблено запис за реєстром № 796, підтверджує, що [PERSON]. дійсно померла [INFO]. У власності покійної на день її смерті був вклад в Ощадний банк СРСР. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивачка пропустила по вказаній вище причині, котру слід визнати поважною, оскільки надані позивачкою медичні документи підтверджують, що вона дійсно тривалий період у 2007 році перебувала на стаціонарному лікуванні, в тому числі була оперована. Ст. 1270 Цивільного Кодексу України встановлює шестимісячний з часу відкриття спадщини строк для її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але ця ж стаття Кодексу ( п. 3 ) передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. ст. 3,10,11,60 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Інших спадкоємців котрі претендували б на спадщину і яких слід було б залучати до участі у вирішенні спору немає. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Подані суду та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивач дійсно є сином покійного [PERSON]., що помер [INFO], а покійний на день своєї смерті мав у власності відповідне майно. Зокрема, копія заповіту від 06 травня 1998 року посвідченого нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON]. підтверджує, що [PERSON]. дійсно все своє майно заповів синові [PERSON]. Копія свідоцтва про смерть виданого 03 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зроблено запис за реєстром № 1409, підтверджує, що [PERSON]. помер [INFO]. У власності покійного на день його смерті був вклад в Ощадний банк СРСР. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивач пропустив по вказаній вище причині, котру слід визнати поважною. Ст. 1270 Цивільного Кодексу України встановлює шестимісячний з часу відкриття спадщини строк для її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але ця ж стаття Кодексу ( п. 3 ) передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. ст. 3,10,11,60 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, хоч про день та час слухання справи судом були повідомлені. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Подані суду та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивачка дійсно є рідною сестрою покійної [PERSON]., що померла [INFO], а покійна на день своєї смерті мала у власності відповідне майно. Зокрема, копії свідоцтв про народження підтверджують, що [PERSON]. та [PERSON]. є рідними сестрами. Копія свідоцтва про смерть видана 21 лютого 2005 року Вовчинецькою сільською радою, зроблено запис за реєстром № 7, підтверджує, що [PERSON]. померла [INFO]. У власності покійної на день її смерті був вклад, що підтверджує ощадна книжка видана Державним Ощадним банком СРСР за № 4685 з рахунком [NUMBER]на суму 3783 гривні 35 копійок. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивачка пропустила дійсно по вказаній вище причині, котру слід визнати поважною. Ст. 1270 Цивільного Кодексу України встановлює шестимісячний з часу відкриття спадщини строк для її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але ця ж стаття Кодексу ( п. 3 ) передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст. 15,15-1, 30 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO]. народження. При цьому посилається на те, що з 20.11.1999 р. по 20.12.2005 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. З липня 2004 р. відповідач знаходився під вартою, після чого був направлений в місця позбавлення волі. З цього часу дочка повністю знаходиться на її утриманні, оскільки мешкає разом з нею. Вона не знає, коли відповідач звільнився з місць позбавлення волі, вона випадково зустріла його у місті навесні 2007 року. Відповідач ніякої допомоги на утримання дочки ні в грошовій, ні в натуральній формі не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що дійсно не займався утриманням дочки, оскільки з липня 2004 р. по лютий 2007 р. знаходився в місцях позбавлення волі. Після звільнення він працює на будівництві, однак робота є регулярною, взимку будівництво зупиняється і роботу знайти важко. Вважає суму аліментів, які просить стягнути позивачка, завищеною. Не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 200 грн. щомісяця. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з наступного. З 20.11.1999 р. по 20.12.2005 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]., батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є відповідач. Судом встановлено, що з липня 2004 р. по лютий відповідач знаходився в місцях позбавлення волі. З цього часу дочка сторін повністю знаходиться на утриманні позивачки, оскільки мешкає разом з нею. В судовому засіданні встановлено і не оспорюється відповідачем, відповідач ніякої допомоги на утримання дочки ні в грошовій, ні в натуральній формі не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, як встановлено в судовому засіданні, ухиляється від матеріальної допомоги дочці, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином, доводи позивачки знайшли своє підтвердження. Разом з тим, суд частково задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача аліменти на утримання дочки - [PERSON],[INFO]. народження, в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, т. з 18.10.2007 р., відмовляючи в задоволенні іншої частини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь держави держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що 18.07.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з нею. Сторони з травня 2006 року не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї з'явилось відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами настало відчуження, примирення неможливе. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання дитини у розмірі 25 % з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Судові витрати та витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідача підтвердив викладені обставини, проти розірвання шлюбу, стягення аліментів не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Сторони уклали шлюб 18.07.2003 року, який був зареєстрований у міському відділі РАГС Харківського обласного управління юстиції, актовий запис за № 574. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Судовим розглядом встановлено, що сторони з травня 2006 року не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Майновий спір у справі відсутній.Фактично сім'я розпалась і не може бути відновлена. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. За таких обставин суд вважає, що шлюб існує формально, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки ст. 180 СК України, передбачає обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд у відповідності зі ст. 182, 183 СК України, вважає за необхідне стягнути з [PERSON]. на користь [PERSON]. аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі &frac14; частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в доход держави судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Сторони одружені з 21.10.2000 р. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з ним не склалася, сімейний відносини між ними перервані. Спора про розділ спільно нажитого майна і про місце проживання дитини не заявлялося. Відповідач у судовому засіданні, позовні вимоги позивача визнала у повному обсягу. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сторони не змогли створити здорової і міцної сімьі і при викладених обставинах, збереження семьі стало неможливим, їхній шлюб підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу суд вважає за можливе покласти на позивача. На підставі ст. Ст. 109, 110, 112 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON] 28 січня 2008 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадини, оскільки пропустив його з поважних причин через відсутність коштів та незнання закону.. Тому просить суд позов задовольнити. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву, при цьому пояснив , що спадкове майно належить позивачеві і до цього часу не успадковане. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що мешканець с.Липове Талалаївського району [PERSON] помер у віці 55 років після його смерті залишилося спадкове майно , яке унаслідував його син [PERSON] та фактично прийняв спадщину, але в установленому порядку її не оформив і тому спадкове майно на день розгляду справа залишається без власника, інші особи на спадкове майно [PERSON] не претендують. Названі обставини стверджуються також і документами доданими до заяви позивачем, свідоцтвом про смерть [PERSON]. [NUMBER], свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] паспортними даними, довідкою сільської ради. Причини не оформлення спадщини спадкоємцями до цього часу правового значення для справи не мають, оскільки строк пропущений з поважних причин. У відповідності до ст.. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

30.01.2008 р. до Ямпільського райсуду надійшла позовна заява від [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 11.12.1998 року у виконкомі Дружбівської міськради Ямпільського району Сумської області , запис № 30, від спільного шлюбу мають дітей: дочку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON] [INFO], дочку -[PERSON]-[INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказує на те, що з відповідачем не зійшлися характерами і не розуміють один одного , внаслідок чого між ними виникають постійні сварки , що негативно впливає на виховання дітей. Позивачка раніше у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій згоден на розірвання шлюбу, також справу просить розглянути у його відсутність. Позивачка позов підтримує. Сторони миритися не бажають. Спірного майна у сторін немає. В силу ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження сім'ї суперечить їх інтересам , а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON] про вселення в житлове приміщення, вказуючи, що на підставі рішення суду від 12.07.2005 року їй належить право власності на ј частину квартири [ADDRESS]. Також відповідно до цього рішення Ѕ частина квартири належить [PERSON] право власності на ј частину спірної квартири належить [PERSON]. На даний час відповідачі забрали від спірної квартири ключі, тим самим позбавили її права користування житловим приміщенням і вона змушена проживати у своєї онуки. Відповідачі в спірній квартирі не проживають та не оплачують комунальні послуги. Просить суд вселити її, [PERSON]., в квартиру [ADDRESS]. В судове засідання відповідачі [PERSON]. та [PERSON] не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідачів та вирішує справу на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача ухвалює заочне рішення. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно рішення Марганецького міського суду від 12.07.2005 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на ј частину квартири [ADDRESS]. Також вказаним рішенням на Ѕ частину квартири [ADDRESS] визнане право власності за відповідачем [PERSON]. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, не оплачують комунальні послуги, забрали ключі у позивача [PERSON]., в зв'язку з чим позбавили її права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідачі незаконно та без будь-яких підстав позбавили позивача права користування своєю власністю - житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Оскільки позивачу [PERSON] належить ј частина вказаної квартири, тому вона має право володіння, користування та розпорядження на свій розсуд. Право [PERSON]. на вселення є правом власника, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON]. з позовом про стягнення заборгованості по зарплаті з урахуванням компенсації, середнього заробітку за час затримки виплати, моральної шкоди обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював в ВАТ "КМЗ ім. Куйбишева" на посаді нагрівальника металу з 21.05.2002 року по 27.08.2007 року. З часу звільнення і по цей час залишилася невиплаченою заробітна плата за лютий 2006 року, липень, серпень 2007 року з урахуванням компенсації на загальну суму 5822,18 грн., також просив стягнути моральну шкоду у сумі 500 грн., бо затримка виплати заробітної плати причинила йому моральні страждання. Позивач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, просив задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але від відповідача надійшло до суду заперечення проти позову, в якому зазначено, що відповідач частково визнає позов, працівнику [PERSON]. частково було виплачено заборгованість по заробітній платі, але залишилося не виплаченим з урахуванням компенсації заборгованість у сумі 871,80 грн., цю суму відповідач визнає, а в решті вимог просив відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з копій наказів № 28 від 21.05.2002 року та № 537 від 27.08.2007 року [PERSON]. працював у ВАТ "КМЗ ім. Куйбишева" на посаді нагрівальника металу з 21.05.2002 року по 27.08.2007 року, тобто сторони перебували у трудових відносинах. /а.с.2-3/ Відповідно до довідки ВАТ “КМЗ ім. Куйбишева” про суми заробітної плати та компенсації від 28.01.2008 року перед [PERSON]. за ВАТ „КМЗ ім. Куйбишева” є заборгованість по виплаті зарплати з урахуванням компенсації за лютий 2006 року у сумі 871,80 грн. Таким чином, з ВАТ „КМЗ ім. Куйбишева” на користь [PERSON]. треба стягнути заборгованість по виплаті зарплати з урахуванням компенсації за лютий 2006 року у сумі 871,80 грн. Вимога позивача щодо виплати моральної шкоди у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати підлягає частковому задоволенню в розмірі 100 грн. Суд вважає, що виходячи з характеру та тривалості моральних страждань позивача цієї суми достатньо для їх компенсації. Також, згідно з ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача на користь держави треба стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою заяву позивач пояснює тим, що 17.09.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, [PERSON], у Відділі реєстрації актів цивільного стану Золотоніського районного управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 30. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]народження, який проживає з відповідачкою, але позивач допомагає відповідачці в утриманні та вихованні їхнього сина. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, сторони не проживають разом з листопада 2007 року. На примирення позивач не згідний , так як вважає, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Позивач в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що з позивачем разом не проживають з листопада 2007 року, шлюбні відносини існують лише формально, а тому просила задовольнити вимоги позивачки. Враховуючи, що шлюб може бути не лише укладено, а й повноцінно існувати лише за взаємною згодою сторін, що в даний час не має місця в подружжя [PERSON], їх шлюб має бути розірвано. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Суд задовольняючи позов покладає на позивача витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу.

Outcome: approved