Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1) з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею і повністю знаходяться на її утримані; 2) відповідач ніяк не утримує дітей; 3) стан здоров'я та матеріальне становище дітей потребує присудження з відповідача аліментів; 4) стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють присудження з відповідача аліментів; 5) у відповідача нема інших дітей, непрацездатних дружини, батьків; 6) посилаючись на ці обставини, просить за рішенням суду присудити з відповідача на її користь кошти на утримання дітей (аліменти) достатні для задоволення розумних потреб дітей в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позові, наполягала на присудженні аліментів з відповідача. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причину неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні, відповідно до відомостей свідоцтв про народження дітей встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року народження, доньку [PERSON], [INFO] року народження. Діти проживають разом з мамою позивачкою і повністю знаходяться на її утримані. Відповідач батько дітей ніяк не утримує дітей. Стан здоров'я та матеріальне становище дітей потребує присудження з відповідача аліментів. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють присудження з відповідача аліментів. У відповідача нема інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини виконання батьків обов'язку утримувати дитину, дійсні причини позову, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільно процесуального кодексу України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільно процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved