Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за теплову енергію, посилаючись на те, що МКП “Чернівцітеплокомуненерго” згідно розділу ІІІ.п.3.4. Статуту є правонаступником ОДКП “Чернівціоблтепломережа” в частині прав та обов'язків, пов'язаних з передачею рухомого та нерухомого майна на території м. Чернівці, а також обігових коштів та боргових зобов'язань , набутих внаслідок виробництва і реалізації теплової енергії в м. Чернівці. МКП “Чернівцітеплокомуненерго” надає послуги по теплопостачанню квартири, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, [ADDRESS], опалювальною площею 56,60 м2, особовий рахунок №[NUMBER]. Квартира відповідачів обладнана приладами центрального опалення. Від послуг відповідачі не відмовлялись і прилади центрального опалення не відключали. Розрахунки проводилися по тарифах затверджених розпорядженням облдержадміністрації від 11.12.1999 року № 804-р., що діє з 1 січня 2000 року і рішень №188-23/05 р. від 22.11.2005 року, №357/9 від 12.09.2006 року, №32/1 від 23.01.2007 року. Послуги в центральному опаленні надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. При розрахунках фактичних обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались, зокрема середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, з урахуванням обґрунтованих скарг-претензій. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим згідно п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». У відповідності до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року - «Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію», та п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - «Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом». Згідно ст. 648 ЦК України та п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - «Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору» за винятком випадків коли відповідачі відмовляються від користування послугою. Відповідно до прикінцевих положень Закону України “Про житлово-комунальні послуги” договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цього Закону, мають бути приведенні у відповідність до нього до 01.01.2006 року, договори, що не проведенні у відповідність з цим договором у зазначений строк втрачають чинність. На цій підставі у відповідності з типовим договором, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 року №630, підприємство “Чернівцітеплокомуненерго” розробило договір про постачання теплової енергії. Проект даного договору 22.11.2007 року направлено відповідачам, які проживають за адресою: м. Чернівці, [ADDRESS]. Відповідачі отримали примірник зазначеного договору, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Однак, у зазначений термін відповідачі не надіслали другий підписаний примірник на їх адресу. Таким чином, відмова відповідачів в укладанні договору є безпідставною, укладення якого відповідно до ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” є обов'язковим. Відповідачі в порушення умов передбачених ст.ст. 526 та 615 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не в повній мірі оплачують за надані послуги і таким чином заборгованість станом з 01.10.2005 року по 31.12.2007 року становить 1886,72 грн. На повідомлення і на попередження про укладення договору та погашення заборгованості не реагують. Просять визнати договір про користування тепловою енергією між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON]. укладеним, стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за теплову енергію та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному об'ємі і дав пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою м. Чернівці, [ADDRESS], є абонентами МКП “Чернівцітеплокомуненерго” , та частково сплачують за надані послуги теплопостачання. Відповідачам було відкрито особовий рахунок №[NUMBER], на безперебійне протягом опалювального сезону центральне опалення квартири, опалювальною площею 56,60 м2, затверджених розпорядженням облдержадміністрації від 11.12.1999 року № 804-р., що діє з 1 січня 2000 року і рішень №188-23/05 р. від 22.11.2005 року, №357/9 від 12.09.2006 року, №32/1 від 23.01.2007 року, що підтверджується копією довідки про склад сім'ї. На даний час у відповідачів станом з 01.10.2005 року по 31.12.2007 року є заборгованість в сумі 1886,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14), повідомленнями про заборгованість(а.с. 10, 11), довідкою про склад сім'ї (а.с. 9). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за теплову енергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку на користь позивача суму боргу в розмірі 1886,72 грн. Щодо позовної вимоги про визнання договору укладеним то судом встановлено, що у відповідності з типовим договором, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 року №630, підприємство “Чернівцітеплокомуненерго” розробило договір про постачання теплової енергії. Проект даного договору 22.11.2007 року було направлено відповідачам, які проживають за адресою: м. Чернівці, [ADDRESS], про що свідчить письмове повідомлення (а.с. 13) та проект договору (а.с. 15-18). Однак у зазначений термін відповідачі не надіслали підписаний другий примірник на адресу позивача. Відповідно до ст. 638 ЦК України , - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, умови договору про користування тепловою енергією повинні бути погоджені обома сторонами і укладення договору без такого погодження не можливе. Суд не приймає до уваги посилання позивача в позові про те, що відмова від пропозиції укласти договір, суперечить чинному законодавству, оскільки відповідачі від системи центрального теплопостачання не від'єднались та від послуг не відмовились, внаслідок чого в силу ст. 218 ЦК України правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст. 642 ч.2 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Судом також встановлено, що позивач не надав суду доказів щодо вчинення дій відповідачами відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, що могло б засвідчувати бажання відповідачів укласти договір. За наведених обставин та враховуючи те, що порушується свобода договору, істотні умови даного договору не погоджені обома сторонами, а також те, що відповідачі не вчинили дій, які б засвідчували бажання укласти договір, суд вважає, що позовна вимога про визнання договору укладеним є безпідставною та задоволенню не підлягає. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку судовий збір в сумі 51,00 грн. на користь держави, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. на користь Міського комунального підприємства “Чернівцітеплокомуненерго”. На підставі викладеного та

Outcome: approved