Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

ВАТ «ММК ім.Ілліча» звернулося в суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму в розмірі 1021,65 гривень в порядку регресу та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача пояснила, що 26 жовтня 2005 року, близько 09 годин, біля Іллічівського райсуду м. Маріуполя був пошкоджений припаркований автомобіль ЗАЗ ДЕУ “Ланос” [NUMBER], який належить [PERSON]. Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді був водій вантажного автомобілю ЗИЛ 4311412, [NUMBER], під керуванням [PERSON], який працює у ВАТ “ММК ім. Ілліча”. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 28.12.2006 року з ВАТ «ММК ім.Ілліча» як власника джерела підвищеної небезпеки було стягнуто на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1807,18 гривен і в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., а усього стягнуто суму у розмірі 3807,18 гривень, оскільки суд дійшов висновку, що водій [PERSON], який є працівником ВАТ «ММК ім. Ілліча», що керував автомобілем ЗИЛ 4311412 [NUMBER], що належить ВАТ «ММК ім. Ілліча», винний у даному дорожньо-транспортному випадку та скоїв ДТП у період виконання своїх трудових обов'язків. З урахуванням середньомісячного заробітку відповідача, представник позивача просить стягнути з нього 1021,65 гривень в порядку регресу та судові витрати, оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 51 гривні та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 28.12.2006 року з ВАТ «ММК ім.Ілліча» як власника джерела підвищеної небезпеки було стягнуто на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1807,18 гривен і в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., а усього стягнуто суму у розмірі 3807,18 гривень. Відповідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 27.12.2005 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні даного дорожньо-транспортного випадку. За змістом ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Як вбачається з довідки про зарплатню розмір середньомісячного заробітку відповідача складає 1021,65 гривень, внаслідок чого ця сума підлягає стягненню з нього на користь позивача. У зв'язку з тим, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і його позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved