Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір довічного утримання , укладений 23.10.2002 року між нею з одного боку та [PERSON] з іншого боку. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 23.10.2002 року між нею з одного боку та [PERSON] з іншого боку був укладений договір довічного утримання. За умовами договору відповідач брав на себе зобов'язання довічно утримувати її , забезпечувати одягом, доглядом, необхідною допомогою, харчуванням, залишити в її довічному безкоштовному користуванні квартиру [ADDRESS] в м.Харкові , вартість матеріального забезпечення визначено було сторонами в сумі 140-00 ( сто сорок ) гривень щомісячно. Позивач зазначила, що з моменту укладення зазначеного договору, та до часу звернення з цим позовом [PERSON] своїх обов»язків за договором не виконує, тобто не надає їй взагалі ніякої допомоги, не з»являється в квартирі, матеріального забезпечення, харчування, забезпечення одягом не надає, на її прохання про виконання умов договіру не реагує. Враховуючи наведене позивач просив розірвати договір довічного утримання. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з викладених в ньому підстав, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання відповідачем телеграми-повідомлення, що міститься в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, 4 ХДНК, в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.10.2002 року між позивачем з одного боку та [PERSON] з іншого боку був укладений договір довічного утримання. За умовами договору позивач по справі, [PERSON] , передала у власність відповідачу по справі, [PERSON], належну їй на праві особистої власності кімнату[ADDRESS] в м. Харкові (п. 1 договору). Відповідач брала на себе зобов'язання довічно утримувати позивача, забезпечувати її одягом, доглядом, необхідною допомогою, харчуванням та залишити в її довічному безкоштовному користуванні цю кімнату № 128, вартість матеріального забезпечення було визначено сторонами в сумі 140,00 гривень щомісячно (п. п. 4, 5 договору). З 2002 року відповідач, в порушення умов договору, не надавала допомоги, обумовленої договором. Позивач продовжує проживати у вказаній кімнаті та користуватись нею. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та ( або) доглядом довічно. Відповідно до вимог ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання ( догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини. При розірванні договору з зазначених вище підстав, відповідно до ст. 756 ЦК України, кімната повинна бути повернута відчужувачеві. Витрати по утриманню відчужувача, зроблені набувачем майна до розірвання договору, не відшкодовуються. За таких обставин, коли відповідач, починаючи з 2002 року не виконує обов'язків, взятих ним на себе за договором, договір підлягає розірванню, а кімната N 128 будинку готельного типу N 1 по вул. 2 П»ятирічки в м. Харкові , що належала позивачу поверненню у власність позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved