Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

09.01.2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і коштів на утримання дружини, у якій позивачка вказала, що відповідач з листопада 2007 р. відмовляється надавати утримання неповнолітній дочці та непрацездатній дружині у добровільному порядку. Посилаючись на ст. ст. 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 137, 367 ЦПК України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі третини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки до її повноліття, а також 1/5 частини заробітку на утримання непрацездатної дружини до досягнення дочкою трирічного віку, починаючи стягнення з листопада 2007 р. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] визнав позов частково і пояснив, що згоден сплачувати чверть заробітку на утримання дитини та по 100 грн. щомісячно непрацездатній дружині. Стверджує, що сторони до середини листопада 2007 р. проживали разом за рахунок його заробітної плати. У другій половині листопада, коли вони припинили спільне проживання, він приніс позивачці 200 грн., але вона категорично відмовилася взяти гроші. Тоді він надіслав 300 грн. грошовим переказом у грудні минулого року. Проте позивачка відмовилася одержувати переказ. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких міркувань. Відповідно до свідоцтва про одруження сторони 22.07.2005 р. уклали шлюб. Як витікає зі свідоцтва про народження дитина народилися [INFO], а її батьками вказані сторони. Згідно зазначеним поясненням і наданим доказам сторони припинили спільне проживання з 18.11.2007 р., хоча до цього часу шлюб не розірвали. 09.01.2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і коштів на утримання дружини. Суд вважає недоведеними твердження позивачки про ухилення відповідача від сплати коштів у добровільному порядку з листопада 2007 р., оскільки [PERSON] категорично заперечує цю обставину. До того ж вона відмовилася одержувати від нього грошовий переказ у грудні 2007 р. За довідкою міської ради неповнолітня у даний час перебуває на утриманні позивачки. Згідно із вимогами Сімейного кодексу України: ч. 2 ст. 84 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У даному випадку, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) відсутність у платника аліментів інших дітей, а також наявність непрацездатної дружини; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі чверті його заробітку (доходу), а також на утримання непрацездатної дружини у сумі 200 грн. щомісячно. У решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 51 грн., від сплати якого позивачка була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial