Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] і [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 273гр.60коп., моральної шкоди в сумі 8.000гр., судових витрат по справі в сумі 81гр. та про спонуку допустити в свою [ADDRESS] фахівців для відновлення магістралі подачі холодної води в їх [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що вони є власниками зазначеної квартири, яка знаходиться через суміжну стіну з кв.4, власником якої є відповідачка. Центральний трубопровід проходить з підвалу будинку до їхньої квартири через квартиру відповідачки. В серпні 2007р. відповідачка самовільно відрізала цю центральну водопровідну трубу в своїй квартирі, через що до їх квартири перестала поступати холодна вода. Зазначеними діями їм було заподіяно моральну шкоду. Також вартість матеріалів і будівельних робіт по відновленню цього центрального трубопроводу складає 273гр.60коп. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали зазначені позовні вимоги, які просили задовольнити. Також позивачі пояснили, що з вини відповідачки вони не користуються водою з 29.08.07р., але оплачують її вартість ТОВ «Сакська водна компанія», яка поставляє воду до їхнього будинку. Також вони мають намір здійснювати цю оплату і далі. У зв'язку з цим позивачі доповнили свій позов вимогою про стягнення з відповідачки 320гр., які складають загальну вартість оплати за воду за період 01.09.07р. по 01.09.08р. Відповідачка проти позову заперечувала з наступних підстав. В лютому 2007р. стався порив трубопроводу, який йде від центральної магістралі до житлового будинку [ADDRESS]. Через вихід з ладу цього трубопроводу, мешканці будинку №10, за свої кошти, купили труби, матеріали і проложили новий трубопровід від свого будинку до центральної магістралі. Також був проложений новий трубопровід в підвалі будинку №10, до якого кожен мешканець будинку під'єднав водопровідну трубу своєї власної квартири. Холодна вода до квартири позивачів поступала по центральній трубі, яка з підвалу будинку проходила через її квартиру №4. 29.08.07р. стався порив цієї труби в її квартирі. Через вихід з ладу цієї труби, вона замінили її частину на нову, яку приєднала тільки до свого водопровідного крану і не стала її з'єднувати з трубою, яка йшла до квартири позивачів з тих підстав, що позивачі, раніше, відмовилися компенсувати мешканцям будинку №10 свою частину витрат на прокладку нового трубопроводу. Також вона не бажає, щоб через її приватизовану квартиру проходила труба до квартири позивачів. Представник Оріхівської сільради АРК., залученої судом до участі у справі як 3-ї особи на стороні відповідачки, а.с.47, проти позову заперечувала з тих підстав, що через аварію центрального трубопроводу, яка сталася в лютому 2007р., мешканці житлового будинку [ADDRESS], за свої кошти, купили труби, матеріали і проложили новий трубопровід від свого будинку до центральної магістралі. Також був проложений новий трубопровід в підвалі будинку №10, до якого кожен мешканець будинку під'єднав водопровідну трубу своєї власної квартири. У зв'язку з чим цей трубопровід є власністю мешканців будинку, по якому ТОВ «Сакська водна компанія» поставляю холодну воду до їх квартир. У зв'язку з тим, що позивачі відмовилися компенсувати мешканцям будинку №10 свою частину витрат на прокладку нового трубопроводу, відповідачка обґрунтовано не стала з'єднувати свою трубою з трубою, яка йшла до квартири позивачів. Представник ТОВ «Сакська водна компанія», залученого судом до участі у справі як 3-ю особу на стороні відповідачки, а.с.29, проти позову заперечувала з тих підстав, що через аварію центрального трубопроводу, яка сталася в лютому 2007р., мешканці житлового будинку [ADDRESS], за свої кошти, купили труби, матеріали і проложили новий трубопровід від свого будинку до центральної магістралі, по якій ТОВ поставляє холодну воду мешканцям с. Чеботарка згідно договору з Оріхівської сільрадою від 15.09.06р. Також мешканцями будинку №10 був проложений новий трубопровід в підвалі будинку, до якого кожен мешканець будинку під'єднав водопровідну трубу своєї власної квартири. Це підключення було здійснено з усного дозволу ТОВ. У зв'язку з тим, що позивачі відмовилися компенсувати мешканцям будинку №10 свою частину витрат на прокладку нового трубопроводу, відповідачка обґрунтовано не стала з'єднувати свою трубою з трубою, яка йшла до квартири позивачів. Представник КП «Валентина», залученого судом до участі у справі як 3-ю особу на стороні відповідачки, а.с.82, позов визнав з тих підстав, що холодна вода до квартири позивачів поступала по трубі, яка з підвалу будинку [ADDRESS], проходила через квартиру відповідачки. Ця труба є центральним водопроводом і тому не належить відповідачці особисто. У зв'язку з цим відповідачка, яка самовільно і без технічних умов КП «Валентина», в господарському віданні якого знаходиться цей житловий будинок №10, обрізала цей трубопровід, повинна його відновити. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачів, представників 3-х осіб, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92г. - до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно ч.2 ст.10 цього Закону - власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками технічного обладнання багатоквартирних житлових будинків. Пунктом 1.4 СніП 2.04.01-85 “Внутрішній трубопровід та каналізація будівель” передбачено, що система трубопроводів і пристроїв, які забезпечують подачу води до санітарно-технічних приладів, - є внутрішнім водопроводом. У довіднику по експлуатації жилих і загальних будівель (видавництво «Будівельник», м. Київ 1964р., автори [PERSON] і [PERSON]) зазначено, що водопровідний стояк є інженерною магістральною центральною мережею будинку. Відповідно до вимог Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжилкомунгосп України від 10.08.04р. №150, зареєстрованого у Мін'юсті України 21.08.04р. №1046/9645, а також Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.06г. №45, - право здійснювати управління, експлуатацію та технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення (від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни квартири) і зливової каналізації, належить тільки власнику (балансоутримувачу) будинку або його уповноваженій особі. Власники квартир багатоквартирного житлового будинку мають право лише користуватися зазначеними внутрішньо будинковими системами на підставі договорів. З аналізу зазначених правових норм виходить, що власники приватизованих квартир багатоквартирних житлових будинків мають право тільки користуватися внутрішньо будинковими системами цих будинків і на підставі відповідних договорів. З пояснень 3-х осіб і матеріалів справи судом встановлено, що згідно рішення 10 сесії 5 скликання Оріхівської сільради від 27.02.07р. №218 житловий будинок [ADDRESS] із внутрішньо будинковою системою водопостачання були передані з балансу сільради на баланс КП «Валентина», а.с.53,55,56,57. Позивачі є власниками квартир №6 цього багатоквартирного житлового будинку, а.с.9, а відповідачка - власником квартири №4, які є суміжними, а.с.10. Холодна вода до квартири позивачів поступала по центральній трубі, яка з підвалу будинку проходила через квартиру відповідачки. З пояснень сторін, представників Оріхівської сільради і КП «Валентина» та свідків [PERSON] і [PERSON] судом встановлено, що така система водопостачання до квартир №4 і №6 була запроектована під час будівництва житлового будинку. Суд вважає за можливе прийняти до уваги зазначені пояснення і покласти їх в основу судового рішення з тих підстав, що ці особи також пояснили про відсутність технічної і проектної документації на житловий будинок [ADDRESS], що, в свою чергу, позбавляє суд можливості провірити відповідність саме такого виду системи водопостачання будинку технічному проекту. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що зазначена водопровідна труба відноситься до внутрішньо будинкової системами житлового будинку, у зв'язку з чим є комунальною власністю Оріхівської сільради АРК., і тому не є особистою власністю відповідачки, незважаючи на те, що проходить ця труба через її приватну квартиру. * З пояснень відповідачки, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представників 3-х осіб і матеріалів справи, а.с.22,23,24,41, судом встановлено, що в лютому 2007р. стався порив трубопроводу, який йде від центральної магістралі до житлового будинку [ADDRESS]. Через вихід з ладу цього трубопроводу, мешканці будинку №10, за свої кошти, купили труби, матеріали і проложили новий трубопровід від свого будинку до центральної магістралі. Також був проложений новий трубопровід в підвалі будинку №10, до якого кожен мешканець будинку під'єднав водопровідну трубу своєї власної квартири. До цього трубопроводу відповідачка приєднала водопровідну трубу, яка проходила через її квартиру до квартири позивачів. 29.08.07р. стався порив цієї труби в квартирі відповідачки. Через вихід з ладу цієї труби, позивачка власними силами замінили її частину на нову, яку приєднала тільки до свого водопровідного крану і не стала її з'єднувати з тією частиною центральною водопровідною трубою, яка йшла до квартири позивачів. У зв'язку з цим з 29.08.07р. було припинено водопостачання квартири позивачів. З пояснень відповідачки і представника КП «Валентина» судом встановлено, що зазначений ремонт водопровідної труби відповідачка здійснила без технічних умов і дозволу КП «Валентина», в господарському віданні якого знаходиться цей житловий будинок [ADDRESS], тобто самовільно. Приймаючи до уваги зазначене вище суд дійшов висновку, що зазначені дії відповідачки є самоуправними тому, що суперечать вимогам зазначених вище правових норм чинного законодавства України, а також вимогам п.8 ч.3 ст.20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.04р. і п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.06г. №45, згідно яким споживач зобов'язаний: не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян; не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. * З пояснень сторін і Акту обстеження квартири позивачів, а.с.16, судом встановлено, що до теперішнього часу водопостачання квартири позивачів відсутнє з причин відсутності водопроводу, якій раніше проходив через квартиру проживання відповідачки до квартири позивачів. З пояснень позивачів і наданої довідки ЖЕК, а.с.17, судом встановлено, що для відновлення зазначеного водопроводу потрібно закупити труби та оплатити роботу фахівців. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що позивачі мають право на відшкодування за рахунок відповідачки вартості відновного ремонту зазначеного центрального трубопроводу тому, що у відповідності до ст.1166 ЦК України - шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, що заподіяла його. Але, позивачі не надали суду належних доказів вартості цього відновного ремонту, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України, згідно яким кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. А судом таких доказів не встановлено при розгляді справи. На підтвердження своєї вимоги про стягнення з відповідачки вартості відносного ремонту трубопроводу в сумі 273гр.60коп. позивачі надали суду довідку КП «Сакська ЖЕК» та особистий розрахунок про вартість відновного ремонту, а.с.17,39. Але суд не може прийняти до уваги ці документи з наступних підстав: -зазначена довідка ЖЕК носить загальний характер і не містить свідчень про об'єм і вартість відновного ремонту саме спірного трубопроводу житлового будинку [ADDRESS]; -вартість труб і роботи не підтверджено ніякими належними доказами; -представник КП «Валентина» виказав заперечення проти цієї довідки з підстав безпідставного завишення зазначеної в ній вартості відновного ремонту; -з пояснень відповідачки і наданих нею товарних чеків, а.с.24, вбачається значно менша вартість труб, які відповідачка купила для ремонту спірного трубопроводу після його поломки 29.08.07р. Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову в частині стягнення вартості відновного ремонту спірного трубопроводу в сумі 273гр.60коп. за недоведеністю дійсної вартості цих витрат. * Вирішуючи позов в частині спонуки відповідачки не чинити перешкод позивачам у відновленні трубопроводу, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що через протиправні дії відповідачки було припинено водопостачання квартири позивачів. Суд визнав за позивачами право на відшкодування витрат, пов'язаних з відновленням водопостачання квартири позивачів. На підставі зазначеного, а також враховуючи встановлений судом факт того, що зазначений центральний трубопровід проходить до квартири позивачів через приватну квартиру відповідачки, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідачку не чинити перешкод позивачам у відновленні і ремонті трубопроводу, по якому подається холодна вода до їх квартири тому, що: -Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.06г. №45 - споживач зобов'язаний не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; -Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92г. - власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками технічного обладнання багатоквартирних житлових будинків; -Відповідно до ч.1 ст.321 і ст.391 ЦК України - ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права власності чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. * Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідачки 320гр., які складають загальну вартість оплати за воду за період 01.09.07р. по 01.09.08р., суд дійшов наступного. З пояснень позивачів і наданих квитанцій судом встановлено, що позивачі здійснювали оплату за водопостачання їх кв.6 будинку [ADDRESS], яку здійснює ТОВ «Сакська водна компанія». І ця оплата була здійснена за період з 2006р. по 01.07.07р., а.с.12,13. Судом встановлено, що через неправомірні дії відповідачки, з 29.08.07р. і до теперішнього часу, відсутнє водопостачання квартири позивачів. З пояснень позивачів і заяви мешканців житлового будинку [ADDRESS] судом встановлено, що з 01.09.07р. позивачі виїхали з с. Чеботарка для проживання в м. Саки. Позивачі не надали суду належних доказів своїх витрат за користування водою за період з 01.09.07р., чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи. На підставі зазначеного вище суд вважає за необхідне відмовити у задоволені зазначених позовних вимог з підстав недоведеності цих витрат і їх необґрунтованості. * Вирішуючи позов в частині стягнення компенсації у відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідачка заглушила центральний трубопровід, який проходив з підвалу будинку до квартири позивачів через її квартиру, з причини його поломки. Враховуючи обставини справи суд визнає, що зазначені дії були здійснені відповідачкою з поважних причин. Судом встановлено, що через вихід з ладу цього центрального трубопроводу, відповідачка, за свій рахунок, замінила частину труби на нову, яку приєднала тільки до свого крану. Відповідача не стала приєднувати нову труду до другої частини труби, яка йшла до квартири позивачів, з підстав відмови позивачів компенсувати мешканцям будинку [ADDRESS] витрати на прокладку нового центрального трубопроводу до їх будинку, а також з підстав небажання, щоб через її приватну квартиру проходила водопровідна труба позивачів. Враховуючи зазначене суд вважає за можливе визнати, що у відповідачки були моральні підстави для здійснення зазначених вище дій. Також, при розгляді теперішньої справи суд дійшов висновку, що зазначені дії відповідачки були слідством незнання вимог чинного законодавства відносно користування внутрішньо будинковими системами, а не бажанням навмисно заподіяти позивачам шкоду. Також з пояснень сторін судом встановлено, що позивачі ніколи не проживали постійно в своїй квартирі, а користувалися нею лише в літній період. Припинення водопостачання квартири позивачів відбулося 29.08.07р. Але 01.09.07р. позивачі уїхали з с. Чеботарка в м. Саки для проживання по сімейних обставинах. Позивачі не довели факт моральних страждань від зазначених дій відповідачки, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом таких обставин не встановлено при розгляді справи. Враховуючи зазначене суд не може погодитися з мотивами позову про те, що діями відповідачки їм було заподіяно моральну шкоду відповідну 8.000гр. Крім того, джерелом права в Україні є ратифіцирована Верховною Радою України у Законі України від 17.07.97р. №475 Конвенція про захист прав і основних свобод людини, підписаної в Римі 04.11.1950р., і рішень Європейського Суду по правам людини, яка згідно вимоги ст.ст.2,8,9 ЦПК України, є частиною національного законодавства, а відповідні рішення прецедент ними. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати при розгляді теперішньої цивільної справи норми зазначеної Конвенції, а також рішення Європейського Суду по справі «Тома проти Люксембургу» - 2001р., котре більш змістовніше розкриває поняття справедливої сатисфакції (ст.41 Конвенції). Так в зазначеному рішенні при визначені розміру моральної шкоди Європейський Суд використав принцип, за яким сам факт визнання порушених прав є достатнім для справедливої сатисфакції. Приймаючи до уваги зазначене вище, а також факт задоволення судом позову в частині права позивачів на відшкодування матеріальної шкоди і захисту їх права на відновлення водопостачання їх квартири, суд вважає за можливе визнати безпідставними вимоги позивачів про стягнення компенсації у відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 8.000гр. * Враховуючи зазначене, а також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачів понесені по справі судові витрати згідно квитанцій, а.с.1. * На підставі ст.ст. 321,391 ЦК України, Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92г. і “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.04р., Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжилкомунгосп України від 10.08.04р. №150, зареєстрованого у Мін'юсті України 21.08.04р. №1046/9645, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.06г. №45, ст.ст. 1166,1167 ЦК України, Конвенції про захист прав і основних свобод людини, підписаної в Римі 04.11.1950р., і рішень Європейського Суду по правам людини, і

Outcome: partial