Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Військовий прокурор Полтавського гарнізону звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі військового племзаводу „Чутове” Міністерства оборони України до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок вчиненого злочину, посилаючись на те, що з 03.11.2000 р. по 05.04.2004 р. відповідач працював на посаді директора військового племінного заводу „Чутове” (далі - ВПЗ „Чутове”), а з 06.04.2004 р. - на посаді водія вказаного заводу. Згідно вироку Чутівського районного суду Полтавської області від 16.02.2004 р. [PERSON] позбавлено права обіймати посади, пов”язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 роки за скоєння злочину, передбаченого ст. 364 ч.2 КК України. У період з квітня по червень 2004 р. [PERSON], самовільно присвоївши повноваження директора ВПЗ „Чутове”, діючи всупереч вироку Чутівського районного суду Полтавської області від 16.02.2004 р., виконуючи обов”язки директора ВПЗ „Чутове” вчинив самовільне присвоєння владних повноважень службової особи, поєднане із вчиненням суспільно небезпечних діянь - незаконної реалізації племінної великої рогатої худоби та свиней на загальну суму 21491 грн. 20коп. Також [PERSON] у період з 06 квітня 2004 р. по 31 грудня 2004 р., виконуючи обов”язки директора ВПЗ „Чутове”, вчинив умисне невиконання службовою особою вироку суду, який набрав законної сили. 17 вересня 2007 р. згідно з вироком Чутівського районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним та засуджено за скоєння злочинів, передбачених ст. 353, ст. 382 ч.1 КК України. На думку прокурора зазначеними вище діями [PERSON] спричинено державі в особі ВПЗ „Чутове” матеріальну шкоду на суму 21491 грн. 20 коп., а тому просив стягнути цю суму із відповідача. Представник ВПЗ „Чутове” в судове засідання не з”явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. Ухвалою суду від 28.02.2008 р. до участі у справі в якості третьої особи було залучено арбітражного керуючого [PERSON], який в судове засідання не з”явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. Відповідач в судове засідання не з”явився, надав до суду заяву, в якій позов не визнав, посилаючись на те, що своєї вини в скоєному злочині не визнає. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Чутівського районного суду від 17.09.2007 р., який набрав законну силу 03.10.2007 р. (а.с. 3) відповідач були визнаний винним в тому, що вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 16.02.2004 р. [PERSON] був засуджений за ст.ст. 364 ч. 2, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями, строком на 1 рік, з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Після набрання 03.03.2004 р. вироку Чутівського районного суду від 16.02.2004 р. законної сили [PERSON], відповідно до наказу начальника управління сільського господарства міністерства оборони України № 10 від 05.04.2004 р. та наказу по військовому племзаводу "Чутове" № 23-К від 05.04.2004 р., з 05.04.2004 р. був звільнений з посади директора військового племзаводу "Чутове". Наказом № 25-К від 06.04.2004 р. [PERSON] з 06.04.2004 р. був прийнятий на роботу у військовий племзавод "Чутове" на посаду водія. Після цього [PERSON], діючи умисно, в період з 06.04.2004 р. по 31.12.2004 р., продовжував виконувати обов'язки директора військового племзаводу "Чутове", чим вчинив умисне невиконання службовою особою вироку суду, що набрав законної сили, в частині позбавленням права обіймати ним посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями, строком на 1 рік, крім того, [PERSON] в період з 06.04.2004 р. по червень 2004 р. продовжував виконувати обов'язки директора військового племзаводу "Чутове", чим самовільно присвоїв собі владні повноваження службової особи, і в даний період вчинив суспільно-небезпечні діяння - незаконну реалізацію племінної великої рогатої худобу та свиней на суму 21 491 грн. 20 коп., чим заподіяв істотну шкоду державним інтересам. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсягу особою, яка її завдала. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що він даного злочину не скоював. Крім того, згідно матеріалів кримінальної справи № 1-97/07 по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні злочинів, передбачених ст. 353, ч.1 ст.382 КК України останній добровільно сплатив присуджений судом штраф у розмірі 680 грн. (а.с.28 т.2). Так як шкода, завдана державі відповідачем добровільно ним не відшкодована, вона підлягає стягненню у судовому порядку.

Outcome: approved