Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у спільній сумісній власності визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги та дали суду пояснення, про те, що: [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] . Вказане спадкове майно [PERSON] за життя нікому не заподіяв. Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивачі також пояснили суду, що оскільки дана квартира була набута к власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то за своєю правовою природою, набуття права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. На підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України визначається, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві сумісної власності є рівними. Тобто, розподіл часток майна передбачає їх рівність. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належало б по ј-й частині у разі виділу часток. Представник позивача, [PERSON] , вважає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину на підставі ст.ст. 1265, 1268 ЦК України (в редакціїї 2004 р.). Звернувшись до Першої криворізької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , державним нотаріусом Уколовою Н.М. позивачці було відмовлено на тій підставі, що на ім`я померлого не визначена частка у спільній сумісній власності. Крім того, у позивачки, [PERSON] , з відповідачем [PERSON] , виник спір стосовно успадкування майна померлого. Представник позивачки вважає, що відповідач, [PERSON] , хоча й зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично в ній не проживає. Адреса його фактичного проживання: [ADDRESS] . Отже, на підставі ч.1 ст. 1272 ЦК України, він вважається таким, що не прийняв спадщину та немає на неї права, оскільки на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкоємцем та взагалі ухилявся від надання йому будь-якої допомоги. Представник відповідача, Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу, позов визнав повністю, просить розглядати справу у його відсутність, про що надіслав заяву до суду № 8/35-757 від 24.03.2008 року. Відповідачем, [PERSON] , було надано до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування. З позивними вимогами [PERSON] не згоден частково, вважає, що вимога позивача за первинним позовом щодо визнання за ним право власності на ј частину спірної квартири є безпідставною й такою, що не підлягає задоволенню. Представник [PERSON] вказує, що дійсно на підставі ч. 2 ст. 370 ЦК України кожному з вищевказаних власників квартири належить по ј-й частині у разі виділу часток. [PERSON] вважає, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] на підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.), оскільки у встановлений строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, представник відповідача за первинним позовом вказує, що посилання позивача за первинним позовом на те, що [PERSON] спадщину не прийняв та не має на неї права є необґрунтованими. Від спадщини він не відмовлявся, як це зазначає позивач, а навпаки бажає її отримати, про свідчить той факт, що він звертався до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом було відмовлено у зв`язку з не визначенням частки у спільній власності на ім`я померлого та спортом, що виник між [PERSON] та [PERSON] .. Суд, заслухавши позивачів, представника позивачів, відповідачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивачів за первинним позовом задовольнити частково, а позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: У попередньому судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] . За життя [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 30.07.1996 р., а також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16591706 від 08.11.2007 року. Вказане спадкове майно [PERSON] за життя нікому не заповідав. Той факт, що вказане спадкове майно [PERSON] за життя нікому не заповідав підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької державної нотаріальної контори № 875/2-26 від 21.02.2008 року. Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належить по ј-й частині. З долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що останній є сином померлого [PERSON] і тому є спадкоємцем за законом першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України (в редакції 2004 р.). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] на підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.), оскільки у встановлений строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується відповіддю на судовий запит Першої Криворізької державної нотаріальної контори № 3520/2-26 від 03.10.2007 року. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] відповідно до ст.ст. 1261, 1269 ЦК України (в редакції 2004 р.). Звернувшись до Першої криворізької державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] йому було відмовлено на тій підставі, що ім`я померлого не визначена частка у спільній сумісній власності та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визначення частки та визнання права власності. Так, відповідач за зустрічним позовом, [PERSON] , дійсно являється спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину однак п`ятої черги спадкування, в той час як [PERSON] , являється спадкоємцем за законом першої черги, який також прийняв спадщину. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, тобто кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування лише у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, або неприйняття чи відмова від прийняття ними спадщини. Отже, [PERSON] не одержала право на спадкування, оскільки є спадкоємець, який прийняв спадщину попередньої черги спадкування.

Outcome: partial