Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Як зазначає позивачка вона працювала в Прилуцькому ЦЕЗ № 6 на різних посадах. 18 січня 2008 року її було попереджено про наступне звільнення в зв'язку зі скороченням чисельності штату працівників. Адміністрація запропонувала їй або звільнитися з роботи за згодою сторін з виплатою 4-х посадових окладів, як це передбачено колективним договором, або за скороченням з виплатою 1-го посадового окладу. Вона погодилася на звільнення за згодою сторін, але при звільненні одержала не чотири, а лише три посадових оклади. Будучи незгодною зі зменшенням суми вихідної допомоги, позивачка і просить суд стягнути з відповідача ще один оклад суми вихідної допомоги, мотивуючи це тим, що її загальний стаж роботи на підприємствах Міністерства зв'язку України та Держкомітету зв'язку України перевищує 10 років, що згідно колективного договору передбачає виплату 4-х окладів при звільненні, а також просить стягнути з відповідача 3 000 грн. в відшкодування завданої їй неправомірними діями моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги про стягнення додаткового окладу та змінила вимоги про стягнення моральної шкоди, збільшивши їх до 6 000 грн.. Представник відповідача заявлених вимог не визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення додаткового окладу підлягають задоволенню в повному обсязі, а вимоги про стягнення моральної шкоди - частковому з таких підстав: Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи позивачка з 1993 року працювала в Прилуцькому районному вузлі зв'язку Міністерства зв'язку України. Указом Президента України від 25 липня 1997 року Міністерство зв'язку України було ліквідовано і на його базі створено Державний комітет зв'язку України. Правонаступниками Міністерства зв'язку України стали: в частині поштового зв'язку - «Укрпошта», в частині електронного зв'язку - «Укртелеком». Відповідно до п. 2.1. положення про соціальні пільги при звільненні працівників, яке є доповненням до колективного договору ВАТ «Укртелеком», до безперервного стажу роботи, який дає право на отримання одноразової грошової допомоги, зараховується: час роботи на підприємствах Міністерства зв'язку України, на підприємствах , учасником або правонаступником яких є «Укртелеком», за умови працевлаштування працівника до, або з вищезазначених підприємств за переведенням ( а.с. 8 ). Позивачка, після ліквідації Міністерства зв'язку України, залишилася працювати у правонаступника Міністерства - підприємстві «Укрпошта», де працювала до 20 березня 2002 року, після чого за переведенням перейшла працювати до іншого підприємства - правонаступника ліквідованого Міністерства, а саме в центр електрозв'язку № 6 Чернігівської філії ВАТ «Укртелеком». Таким чином, оскільки позивачка після ліквідації Міністерства зв'язку працювала на підприємствах, які є правонаступниками ліквідованого Міністерства, то відповідно її стаж необхідно рахувати як безперервний, починаючи з 1993 року, що відповідно дає їй право на одержання вихідної допомоги в розмірі чотирьох посадових окладів, а тому її вимоги про стягнення додаткового окладу підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то, не заперечуючи, що діями відповідача по невиплаті додаткового окладу позивачці завдано моральну шкоду, оскільки саме звільнення вже є психологічною травмою для людини, а зменшення суми вихідної допомоги і необхідність в судовому порядку доводити неправомірність дій відповідача, посилюють моральні страждання позивачки, то на думку суду дані вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 2200 грн., що фактично дорівнює двом посадовим окладам позивачки, які б вона мала можливість одержати в разі звільнення за скороченням чисельності штатів.

Outcome: partial