Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON], посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг Ясенівської сільської ради за 1986 - 1990, 1991-1995 роки, та довідки Ясенівської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. Головою та єдиним членом якого була [PERSON], яка, згідно діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963) та Закону України „Про власність” набула права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. Списки власників житлових будинків по Ясенівській сільській раді доданих до рішення виконкому Ясенівської сільської ради № 15 від 05.05.1994 року, яким було встановлено право власності на житлові будинки, не збереглися. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняла позивачка [PERSON], - спадкоємиця за заповітом, посвідченим 25 липня 2007 року Ясенівською сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №96, подавши, відповідно до ст.1223,1233, 1268-1270 ЦК України, заяву до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов'язку частку у спадщині немає. Позивач вважає, що [PERSON], яка померла [INFO] в силу діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963) та Закону України „Про власність” за життя набув права власності на житловий будинок [ADDRESS] як на майно і право власності на вказану частину будинку, в силу статті 1218 ЦК України, увійшло до складу спадщини [PERSON], яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої. Вартість вищевказаного житлового будинку становить відповідно до технічного паспорту - 14928 грн. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою. Оформити позивачці її спадкові права перешкоджає відсутність правовстановлювального документа на будинок. Ясенівська сільська рада відмовила у видачі свідоцтва про право власності на ім'я померлих. Позивачка просить взнати за нею [PERSON] право на спадщину за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON], на житловий будинок [ADDRESS] вартістю 14928 грн. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідача Багалій Л.М.. в попередньому судовому засіданні позов визнала, зробивши про це усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву представника відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як видно із погосподарських книг Ясенівської сільської ради за 1986 - 1990, 1991-1995 роки,(а.с. 10-13) та довідки Ясенівської сільської ради,(а.с.3) житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. Головою та єдиним членом якого була [PERSON], яка, згідно діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963) та Закону України „Про власність” набула права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. Списки власників житлових будинків по Ясенівській сільській раді доданих до рішення виконкому Ясенівської сільської ради № 15 від 05.05.1994 року, яким було встановлено право власності на житлові будинки, не збереглися. [INFO] [PERSON] померла,(а.с.6) спадщину після смерті якої прийняла позивачка [PERSON], - спадкоємиця за заповітом, посвідченим 25 липня 2007 року Ясенівською сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №96,(а.с.7) подавши, відповідно до ст.1223,1233, 1268-1270 ЦК України, заяву до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов'язку частку у спадщині немає. Позивач вважає, що [PERSON], яка померла [INFO] в силу діючих на той час ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963) та Закону України „Про власність” за життя набув права власності на житловий будинок [ADDRESS] як на майно і право власності на вказану частину будинку, в силу статті 1218 ЦК України, увійшло до складу спадщини [PERSON], яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами законодавства України. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість передбачена статтею 182 ЦК України. Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” також передбачає обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно. В той же час у відповідності з частиною 5 статті 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на ім'я померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена. Таким чином, дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] набула права на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS]вартістю 14928 грн. Оскільки відповідач Ясенівська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved