Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2005 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] ПП «Меркурій», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Посилався на те, що 13 вересня 2004 року о 16 год. 00 хв. мікроавтобус марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] в [ADDRESS]під керуванням водія [PERSON]. зіткнувся з автомобілем марки «МАЗДА 626» д.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відносно двох водіїв були складені протоколи про адміністративне правопорушення, адміністративні справи були провадженням закриті, у зв'язку з закінченням терміну притягнення їх до адміністративної відповідальності. Вважає, що в настанні дорожньо-транспортної пригоди винен [PERSON]., в діях [PERSON] немає невідповідностей у виконанні вимог Правил дорожнього руху України. Автомобіль марки «МАЗДА 626» д.н.[NUMBER] належить йому на праві власності та був переданий в оренду [PERSON], на підставі договору оренди від 01.08.2004 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, йому була завдана матеріальна шкода в розмірі 12925 грн. 87 коп. Також, позивач просив стягнути з відповідачів 540 грн. 00 коп. за проведення автотоварознавчої експертизи; 300 грн. 00 коп. за проведення автотехнічної експертизи; 800 грн. 00 коп. за перевезення автомобіля на штрафмайданчик і з нього; 13600 неотриманої орендної плати, а всього просив стягнути 28165 грн. 87 коп. [PERSON]. в червні 2005 року звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. Посилався на те, що 13 вересня 2004 року в [ADDRESS] відбулось зіткнення мікроавтобуса марки «МЕРСЕДЕС 210» д.н. [NUMBER], що знаходився під його керуванням та автомобіля марки «МАЗДА 626», який перебував під керуванням водія [PERSON] Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася по вині водія [PERSON], який грубо порушив вимоги п.9.2 «а» та «в», 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, йому була завдана матеріальна шкода в розмірі 10861 грн. 81 коп. Крім майнової шкоди, позивач просив стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 1700 грн.00 коп., оскільки він переніс психологічний стрес, хвилювався за життя пасажирів, був тривалий строк позбавлений можливості працювати. Також просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав частково, просив стягнути з відповідачів лише завдану матеріальну шкоду в розмірі 12925 грн. 87 коп. Пояснив, що мікроавтобус марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди перебував на балансі ПП «Меркурій», водій [PERSON]. перебував у трудових правовідносинах з вказаним підприємством, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що до настання дорожньо-транспортної пригоди 13.09.2004 року мікроавтобус марки «МЕРСЕДЕС 210» д.н. [NUMBER] був ним проданий, що підтверджує генеральним дорученням. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача ПП «Меркурій» позов не визнала. Пояснила, що в настанні дорожньо-транспортної пригоди винні обидва водії і саме вони повинні відшкодовувати завдану шкоду. Просила в позові відмовити. Співвідповідач [PERSON]. позов не визнав. Пояснив, що Правила дорожнього руху не порушував, намагався уникнути зіткнення, оскільки перевозив пасажирів, просив відмовити в задоволенні позову. Представник співвідповідача [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що [PERSON]. діяв згідно вимог Правил дорожнього руху. Вважає, що [PERSON] та [PERSON]. не повинні нести відповідальність, оскільки мікроавтобус марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] перебував на балансі ПП «Меркурій». Просив відмовити в задоволенні позову. Позивач [PERSON]. зустрічний позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] зустрічний позов підтримав. Пояснив, що в настанні дорожньо-транспортної пригоди винен [PERSON], який створив аварійну ситуацію [PERSON] Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]. зустрічні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що [PERSON], на підставі договору оренди, передав автомобіль у користування [PERSON], а тому вважає, що [PERSON] не повинен відшкодовувати шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою. Просив в позові відмовити. Співвідповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що винним себе в настанні дорожньо-транспортної пригоди не вважає, Правила дорожнього руху не порушував. Просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача ПП «Меркурій» на користь позивача 6463 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, а зустрічний позов [PERSON]. підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача [PERSON] на користь позивача 5431 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 300 грн. 00 коп. моральної шкоди та 57 грн. 30 коп. понесених судових витрат. Судом встановлено, що 13 вересня 2004 року о 17 год. 00 хв. в с. Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області, відбулось зіткнення мікроавтобусу марки «МЕРСЕДЕС БЕНЦ» д. н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. з автомобілем марки «МАЗДА 626» д.н.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.12.2004 року, адміністративну справу відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП, було провадженням закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.6). Крім того, відповідно до постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.12.2004 року, адміністративну справу відносно [PERSON]. за ст.124 КУпАП було провадженням закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.7). Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дані постанови є чинними, не скасовувалися, а тому суд вважає встановленим факт обоюдної вини [PERSON] та[PERSON]в настанні дорожньо-транспортної пригоди 13.09.2004 року. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» п.3, за наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного. Оплату проведення експертиз, призначених ухвалою суду від 20.06.2007 року, сторони відмовились провести, клопотання про призначення повторної експертизи сторонами не заявлялось, а тому суд приходить до висновку, що водії [PERSON] та [PERSON]. в рівній мірі є винними в настанні дорожньо-транспортної пригоди 13.09.2004 року. Суд не приймає до уваги висновок спеціаліста - автотехніка № 2004-509 від 20.10.2004 року, оскільки останній складений за клопотанням представника позивача [PERSON] до пред'явлення позову до суду (а.с.58-63). Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» п. 4, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав( договору оренди, довіреності, тощо). Судом також встановлено, що відповідно до договору оперативного лізингу автотранспортного засобу від 20.12.2002 року, [PERSON] передав ПП «Меркурій» в оперативний лізинг строком на три роки мікроавтобус марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] (а.с.101). 07.11.2003 року між ПП «Меркурій» та [PERSON]було укладено контракт про прийняття останнього на роботу на посаду водія мікроавтобуса, з терміном дії до 31.03.2005 року (а.с.100). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що володільцем мікроавтобусу марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] є ПП «Меркурій», джерелом підвищеної небезпеки в даному випадку була діяльність з експлуатації даного транспортного засобу, а тому суд вважає, що підстав для покладення на[PERSON], [PERSON]. відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, немає, а позовні вимоги [PERSON] до[PERSON] та[PERSON]задоволенню не підлягають. З висновку спеціаліста - автотоварознавця № 1005/1/10/04 вбачається, що сума матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «МАЗДА 626» д.н.[NUMBER] від виявлених пошкоджень внаслідок ДТП становить 12925 грн. 87 коп. (а. с. 18-36). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із стягненням на його користь з відповідача ПП «Меркурій» матеріальної шкоди у розмірі 6463 грн. 00 коп. Судом також встановлено, що, відповідно до договору оренди легкового автомобіля від 01.08.2004 року, [PERSON] передав [PERSON] в тимчасове володіння (оренду) терміном на шість місяців автомобіль марки «МАЗДА 626» д.н.[NUMBER] (а.с.45-47). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що володільцем автомобіля марки «МАЗДА 626» д.н.[NUMBER] є [PERSON], джерелом підвищеної небезпеки в даному випадку була діяльність з експлуатації даного транспортного засобу, а тому суд вважає, що підстав для покладення на [PERSON] відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, немає, а позовні вимоги [PERSON]. до [PERSON] задоволенню не підлягають. З висновку спеціаліста - автотоварознавця № 846 вбачається, що сума матеріальної шкоди, заподіяної власнику мікроавтобусу марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] від виявлених пошкоджень внаслідок ДТП становить 10861 грн. 81 коп. (а. с. 167-169). Як вбачається з довідки ПП «Меркурій» №20 від 04.07.2005 року, мікроавтобус марки «МЕРСЕДЕС 210» д. н. [NUMBER] був відремонтований за власні кошти [PERSON]., майнових претензій до нього немає (а.с.102). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» п.9, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач по зустрічному позову [PERSON]. просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 1700 гривень, посилаючись на те, що він переніс психологічний стрес, хвилювався за життя пасажирів, був тривалий строк позбавлений можливості працювати. При вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяної матеріальної шкоди, майновий стан сторін, а тому суд вважає, що сума морального позову не відповідає фактично понесеним моральним втратам і позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь позивача 300 грн. 00 коп. моральної шкоди. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. підлягає частковому задоволенню із стягненням на його користь з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 5431 грн. 00 коп., а також 300 грн. 00 коп. моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 57 грн. 30 коп. Вимога позивача про відшкодування витрат, пов'язаних з експертним дослідженням пошкоджень завданих автомобілю в розмірі 495 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не є судовими витратами, так як експертне дослідження проводилось до пред'явлення позову до суду. Вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає, оскільки суду не було надано відповідних чеків та квитанцій на підтвердження понесених витрат.

Outcome: partial