Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

ВАТ «Плодорозсадник Скала-Подільський» звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення заподіяних збитків, вказуючи, що до статутного фонду товариства серед іншого майна внесено багаторічні насадження вартістю 153354 гривні або 34,4 відсотків статутного фонду і саме такий відсоток акцій залишено в державній власності. В 1999 році товариством збільшено кількість багаторічних насаджень, а саме, засаджено кущі аронії та смородини на площі 146 га. В цьому ж році господарству передано землю в колективну власність і видано Державний акт, а згодом членам товариства видано сертифікати на право на земельну частку (пай) і з кожним зокрема було укладено договори оренди. 29 серпня 2002 року власникам паїв видано Державні акти, а 5 травня 2003 року їм виділено землю в натурі і вони стали використовувати свої земельні ділянки, включаючи ріллю, сади, багаторічні насадження. Враховуючи, що майно товариства - багаторічні насадження знаходяться на земельних ділянках відповідачів, останнім було запропоновано укласти договора оренди землі, однак відповідачі відмовилися. В червні-липні 2003 року вони зібрали врожай смородини на виділених кожному з них земельних ділянках, заподіявши таким чином товариству збитки. Головою правління видано наказ про збір яблук з 21 липня 2003 року. Відповідачі не допускають працівників ВАТ до збору врожаю, маючи намір самим провести збір. Просять зобов”язати кожного з відповідачів не чинити перешкод товариству здійснювати користування та володіння основними засобами багаторічними насадженнями при зборі урожаю фруктів із земель, які їм належать, не вчиняти дії по збору урожаю та відшкодувати збитки з кожного по 1 тис. 327 грн. 29 коп. 15 березня 2004 року позивач змінив вимоги, просить позов в частині усунення перешкод в користуванні майном не розглядати та стягнути з кожного з відповідачів по 1122,29 грн. завданих збитків, з [PERSON] - 2244,58 грн. збитків та судовий збір з кожного. Ухвалою від 22 березня 2004 року провадження по справі в частині усунення перешкод в користуванні ВАТ Плодорозсадник „Скала-Подільський” майном закрито у зв”язку з відмовою позивача в цій частині від позову. 24 грудня 2003 року в суд звернулися з позовними заявами [PERSON], [PERSON] (спадкоємиця [PERSON]), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ВАТ «Плодорозсадник «Скала-Подільський» про визнання права власності на багаторічні насадження, які знаходяться на належних їм земельних ділянках, вказуючи, що земельні ділянки належать їм на праві власності і це право власності у відповідності до ст.79 ЗК України поширюється на багаторічні насадження, що знаходяться на земельних ділянках. 2 лютого 2007 року до суду звернулися [PERSON], [PERSON], Г[PERSON], [PERSON] із позовом до ВАТ «Плодорозсадник «Скала-Подільський» про стягнення суми вартості викорчуваних кущів смородини, зазначаючи, що в 2005 році ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” самовільно викорчував з належних їм земельних ділянок по 1320 кущів смородини, які належали їм. [PERSON] 2 липня 2007 року подала до суду заяву про зміну позовних вимог до ВАТ «Плодорозсадник «Скала-Подільський», в якій просить зобов»язати ВАТ не чинити перешкод при зборі урожаю яблук з належних їй на праві приватної власності дерев яблунь, заборонити ВАТ вчиняти будь-які дії по збору урожаю яблук з належних їй дерев яблунь, зобов»язати відновити стан її земельної ділянки, який існував до вересня 2005 року, посилаючись на те, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2005 року за нею визнано право власності на багаторічні насадження з 5 травня 2003 року, а саме, на кущі смородини та дерева яблунь, що розташовані на належних їй земельних ділянках. Ухвалами суду ці позовні заяви прийнято до сумісного розгляду з справою за позовом ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” про стягнення заподіяних збитків. В судовому засіданні представник позивача Халус А.Г. змінені позовні вимоги підтримав, зустрічні вимоги відповідачів не визнав і суду пояснив, що ВАТ отримав право власності на спірні насадження у відповідності до діючого законодавства в процесі приватизації державного майна цілісного майнового комплексу радгоспу „Скала-Подільський” і, відповідно до вимог ст.4 ЗУ „Про власність” вправі володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном. Держава, як попередній власник, розпорядилась цими багаторічними насадженнями, передавши їх до статутного фонду ВАТ взамін на корпоративні права (акції). Доказів припинення права власності ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” на багаторічні насадження відповідачами не подано і в ході розгляду справи не здобуто. Застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.79 ЗК України вважає недоречним, оскільки відповідачами не доведено факту переходу до них права власності на багаторічні насадження від ВАТ. Грошова оцінка землі не містить і не може містити у відповідності до Методики грошової оцінки земель вартості багаторічних насаджень, оскільки оцінюється саме земля, а не цінності, що на ній знаходяться. З огляду на норму цивільного законодавства, що діяло на час виникнення спору, плоди, доходи, що приносять речі, належать власникові речі, коли інше не встановлено законом або договором власника з іншою особою. А тому ця норма є достатньою правовою підставою для захисту права власності позивача на урожай 2003 року, зібраний відповідачами без згоди власника. Просить стягнути з відповідачів, кожного зокрема, по 1122 грн. 29 коп., а з [PERSON], як з власника двох земельних паїв, 2295 грн. 29 коп., стягнути сплачений судовий збір, а також просить в задоволенні позовних вимог відповідачів відмовити за безпідставністю. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] і сама відповідачка [PERSON], даючи пояснення в першому судовому засіданні, позову ВАТ не визнали, свої позовні вимоги уточнили, просять розглядати і позов про визнання права власності на багаторічні насадження, оскільки рішення Дунаєвецького суду скасоване. Суду, зокрема, пояснили, що багаторічні насадження належать [PERSON] на праві власності згідно Державного акта на землю. При роздержавленні майна радгоспу 34,4% пакет акцій залишився у власності держави згідно діючого на той час законодавства, тимчасово. Земельний кодекс 2002 року врегулював питання належності багаторічних насаджень і ст.79 ч.2 ЗК закріпив, що багаторічні насадження, розміщені на земельних ділянках, належать власникам землі. А тому вважає, що з часу виділення землі в натурі згідно державного акта, багаторічні насадження належать [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні виимоги ВАТ не визнала, а позов [PERSON] підтрималала і суду пояснила, що[PERSON], як член ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) і на підставі договору оренди передав свою земельну ділянку товариству. 29 серпня 2002 року він отримав Державний акт на право приватної власності на землю і 5 травня 2003 року земельна ділянка виділена йому в натурі. Він бажає сам проводити обробіток землі. Обгрунтовуючи, що земля є його власністю, вважає, що і всі насадження на ній також належать [PERSON] ВАТ не надало документів, які б могли свідчити про те, яке майно ввійшло у статутний фонд ВАТ, а тому твердження ВАТ про те, що дерева становлять його статутний фонд є голослівним. Зібрали в 2003 році урожай смородини на своїй ділянці площею 0,41 га. Зважування не проводили. В 2005 році ВАТ повідомив, що його земельна ділянка, на якій росли кущі смородини, звільнена. Усі кущі смородини ВАТом самовільно викорчувані. Доводячи, що багаторічні насадження належать власникам землі, просить стягнути з ВАТ 6600 грн. вартості 1320 кущів смородини по ціні 5 грн. за кущ, що росли на земельній ділянці [PERSON] Просить в позові ВАТ відмовити, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідачі [PERSON],[PERSON], представники відповідачів [PERSON], дали суду аналогічні пояснення [PERSON] і кожен зокрема просять в позові ВАТ відмовити і визнати за ними право власності на багаторічні насадження, які знаходяться на їх земельних ділянках, а також стягнути з ВАТ 6600 грн., як вартість 1320 кущів смородини по ціні 5 грн. за кущ, що росли на належним їм земельних ділянках і були самовільно викорчувані позивачем. Представник відповідача [PERSON], спадкоємиці [PERSON], - [PERSON] дав суду аналогічні пояснення [PERSON] і просить в позові ВАТ відмовити і визнати за [PERSON] право власності на багаторічні насадження, які знаходяться на її земельних ділянках. Відповідач [PERSON] позову не визнав і суду пояснив, що багаторічні насадження належать йому на праві приватної власності згідно Державного акту на землю. Смородину зібрав зі своєї земельної ділянки, а тому шкоду ВАТу не заподіяв. Представник відповідача[PERSON]. - [PERSON], а також сам відповідач [PERSON] в попередніх судових засіданнях позову ВАТ не визнали і суду пояснили, що багаторічні насадження належать[PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту на землю, в якому чітко зазначено, що він є власником ріллі, саду і багаторічних насаджень. Урожай смородини зібрав власний. [PERSON] позову не визнав і суду пояснив, що багаторічні насадження належать йому на праві власності згідно Державного акта на землю. Підтримує пояснення [PERSON] щодо належності насаджень йому згідно ст.79 ЗК України. Відповідачка[PERSON], діючи також по дорученню і від відповідача [PERSON] позову не визнала і суду пояснила, що багаторічні насадження належать їм на праві власності згідно Державних актів на землю і вони не погоджувалися щоб ВАТ збирав урожай смородини. Отримавши земельні ділянки в натурі вони передали їх в користування СФГ „Богдан” та дозволили зібрати урожай смородини. Відповідачка [PERSON], будучи належно повідомленою про час та місце слухання справи, в судове засідання не з”явилася, причин неявки не повідомила. Суд вирішив справу слухати у її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні та оцінивши письмові докази по справі, надані сторонами в повному об”ємі, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ «Плодорозсадник Скала-Подільський» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заподіяних збитків підлягають до задоволення повністю, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на багаторічні насадження, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми вартості самовільновикорчуваних кущів смородини, [PERSON] про зобов»язання не чинити перешкод при зборі урожаю з належних на праві приватної власності багаторічних насаджень, заборону вчиняти будь-які дії по збору урожаю, зобов»язання відновити земельну ділянку слід відмовити з наступних підстав. 10 липня 1997 року наказом регіонального відділення Фонду державного майна України в Тернопільській області № 620 дозволено приватизацію майна радгоспу „Скала-Подільський”. 28 серпня 1997 року затверджено акт оцінки цілісного майнового комплексу радгоспу „Скала-Подільський” (т.3 а.с.514-516) і вартість майна, що підлягало приватизації, становила 445964 грн. 24 вересня 1997 року загальні збори членів трудового колективу радгоспу „Скала-Подільський” затвердили план приватизації радгоспу, а на зборах 8 лютого 1998 року (т.3 а.с.558-560) прийнято рішення про перетворення радгоспу в відкрите акціонерне товариство. Регіональне відділення ФДМ України наказом № 367 від 21 квітня 1998 року затвердило план приватизації. У відповідності з планом приватизації (т.3 а.с.501-513) радгосп „Скала-Подільський” був реорганізований в ВАТ із статутним фондом в розмірі 445964 грн., який в свою чергу був поділений на акції номінальною вартістю 0,25 грн. Акції товариства були розподілені наступним чином: 34,4 % в кількості 613416 штук на суму 153354 грн. відповідно до ст.9 ЗУ „Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі” належать державі. Частка держави в статутному фонді акціонерного товариства становить суму, еквівалентну вартості багаторічних насаджень (п.5.5 плану приватизації). 65,6 % акцій в кількості 1170440 штук на суму 292610 грн. належать членам тудового колективу товариства (п.п.5.7, 5.8 плану приватизації). Наказом регіонального відділення ФДМ України в Тернопільській області від 24 квітня 1998 року № 371 прийнято рішення про перетворення державного підприємства радгоспу „Скала-Подільськи” у відкрите акціонерне товариство „Плодорозсадник „Скала-Подільський”. Статут ВАТ затверджено загальними зборами 14 серпня 1999 року і зареєстровано Борщівською районною державною адміністрацією 24 грудня 1999 року (т.1 а.с.34-50) Отже, приватизація державного майна цілісного майнового комплексу радгоспу „Скала-Подільський” здійснювалась у відповідності до Законів України „Про приватизацію державного майна”, „Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі”, „Про господарські товариства” та Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, затвердженого наказом ФДМУ від 9 серпня 1996 року № 903 шляхом продажу належних державі акцій. Вартість майна, переданого до статутного фонду визначена на підставі Методики оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 15 серпня 1996 року № 96 (акт оцінки вартості цілісного иайнового комплексу (т.3 а.с.514). Належні державному підприємству багаторічні насадження, як основні засоби, відповідно до п.13 вищевказаної Методики оцінки та вимог Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 року № 250, включено до переліку майна об”єкту приватизації цілісного майнового комплексу радгоспу. На час оцінки майна вартість багаторічних насаджень становила 153354 грн., або 34,4 відсотки статутного фонду. За погодженням з Кабінетом Міністрів України (Перелік державних підприємств і організацій агропромислового комплексу, приватизація майна яких здійснюється за погодженням Кабінету Міністрів України, що є додатком до постанови Верховної Ради України від 10 липня 1996 року № 291\96-ВР) у державній власності залишено 34,4 відсотковий пакет акцій зазначеного товариства. Наявність в радгоспі „Скала-Подільський” багаторічних насаджень підтверджується даними, що знаходяться в Плані приватизації, в частині 7 розділу 2 „Характеристика монопольного становища” значиться, що під сади в радгоспі зайнято 351 га (51%), вирощено 2741 ц.плодів, продано садженців на суму 8тис.грн., в інвентаризаційних описах №1 багаторічних насаджень на 1 січня 2002 та 1 січня 2004 років (т.4 а.с.9866). На виконання замовлення Тернопільського обласного управління земельних ресурсів (договір № 112 від 16 квітня 1999 року) спеціалістами Тернопільської філії інституту землеустрою УААН підготовлено проект роздержавлення земель, що перебували у користуванні зазначеного господарського товариства (т.3 а.с.545-556). За результами розгляду цього проекту сесією Скала-Подільської селищної ради прийнято рішення від 14 липня 1999 року № 78 „Про передачу земель у колективну власність ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” (т.3 а.с.563). 1 грудня 1999 року акціонерному товариству видано Державний акт на право колективної власності на землю (т.1 а.с.17-19) і передано в натурі 840,61 га земель, з цих земель 355,52 га зайнято під багаторічними насадженнями (т.3 а.с.553). В результаті розпаювання земель членам товариства було видано сертифікати на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,4 умовних кадастрових одиниць і з кожним укладено договір оренди. Відповідачі отримали орендну плату включно по 2002 рік. В 1999 році товариством збільшено кількість багаторічних насаджень, зокрема засаджено кущами аронії та смородини 146 га сільськогосподарських угідь. Так, згідно накладної № 51 від 30 жовтня 1999 року ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” закупило 234760 шт. саджанців смородини на суму 88035 грн., 11500 шт. саджанців аронії на суму 2875 грн., 5000 шт. сіянців аронії на суму 166 грн. 67 коп. Згідно акту №1 на приймання багаторічних насаджень і передачу їх в експлуатацію від 27 листопада 1999 року комісія ВАТ прийняла 246028 кущів смородини, засадженої на 50 га восени 1999 року (т.1 а.с.57). Товариством понесені затрати на посадку та догляд за смородиною за 1999-2002 роки у сумі 500235 грн.(т.1 а.с.54) В результаті, згідно бухгалтерських звітів (т.4 а.с.984,991,999), інвентаризаційних описів (т.4 а.с.986-990), статистичних даних (а.с.910) станом на 2003 рік площа плодоносної смородини становила 50 га. 29 серпня 2002 року кожному власнику сертифіката видано державний акт на право приватної власності на землю. Відповідачі також отримали Державні акти. Так,[PERSON]. отримав два Державні акти, серії Р2 № 710582, серії Р2 № 710584 і йому у власність передано земельні ділянки площею 8,15 га, з яких, ріллі 4,23 га, саду 3,10 га, кущів 0,82 га. [PERSON] отримав Державний акт серії Р2 № 710546 і йому у власність передано земельні ділянки площею 3,47 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,62 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримав Державний акт серії Р2 № 710543 і йому у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримала Державний акт серії Р2 № 710541 і їй у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримала Державний акт серії Р2 № 710581 і їй у власність передано земельні ділянки площею 3,47 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,62 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримала Державний акт серії Р2 № 710624 і їй у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримав Державний акт серії Р2 № 710539 і йому у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримав Державний акт серії Р2 № 710558 і йому у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримала Державний акт серії Р2 № 710579 і їй у власність передано земельні ділянки площею 4,01 га, з яких, ріллі 2,05 га, саду 1,55 га, кущів 0,41 га. [PERSON], як спадкоємиця [PERSON] отримала Державні акти серії ЯД №№ 202128, 202129,202130 і їй у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримала Державний акт серії Р2 № 710540 і їй у власність передано земельні ділянки площею 3,45 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,60 га, кущів 0,41 га. [PERSON] отримала Державний акт серії Р2 № 710547 і їй у власність передано земельні ділянки площею 3,47 га, з яких, ріллі 1,44 га, саду 1,62 га, кущів 0,41 га. 5 травня 2003 року відповідачам виділено земельні ділянки в натурі і вони стали ними користуватися. Відповідно до п.д ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Отже, згідно законодавства України власники земельних ділянок могли приступити до користування земельною ділянкою тільки з 5 травня 2003 року. А тому твердження відповідачів щодо неправомірності дій товариства по засадженню розпайованих земель товариства смородиною в 1999-2002 роках, суд вважає безпідставними. В листі, адресованому ВАТу 28 грудня 2002 року (т.1 а.с.26), Міністерство агрорної політики України, в особі заступника Державного секретаря Р.М.Шмідта, роз”яснило порядок передачі земельної частки (паю) та виходу із земельними ділянками, зайнятими багаторічними насадження. Позивачем неодноразово вносилися пропозиції відповідачам з приводу користування на їх земельних ділянках своїм майном (під садом і під кущами), в тому числі на умовах оренди чи обміну на іншу земельну ділянку, де немає майна позивача, незаперечуючи їхнього права на ці земельні ділянки, що було передбачено ст.15 Перехідних положень ЗК України 2002 року. (т.1 а.с.55-56) Відповідачі, кожен зокрема, не погоджуються на будь-які пропозиції з приводу користування багаторічними насадженнями. Бажають самі користуватися цими насадженнями, вказуючи, що в державних актах зазначено окремо рілля і окремо багаторічні насадження і їх вартість врахована при оцінці землі. Згідно довідки Борщівського відділу земельних ресурсів грошова оцінка ріллі 12593 грн. 98 коп., а вартість багаторічних насаджень 29024 грн. 34 коп. (т.4 а.с.977-983) і відповідачі вказують, що різниця в сумі - це вартість багаторічних насаджень. Такі твердження відповідачів-власників власників земельних часток (паїв) суд вважає необгрунтованими. У відповідності до ст.2 ЗК України 1990 року та ст.22 ЗК України 2002 року до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя, які включають в себе ріллю, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги. Рілля, це земля, яка регулярно розорюється з метою створення агротехнічних умов для вирощування на них сільськогосподарських культур. Земельні ділянки під багаторічними насадженнями - сільськогосподарські угіддя, на яких вирощуються плодові насадження деревного або кущового типу, що плодоносять протягом тривалого періоду. У відповідності до Методики грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, а саме, пункту 3, грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення провадиться окремо по орних землях, землях під багаторічними насадженнями, природними сіножатями і пасовищами за рентним доходом, який формується залежно від якості, місцерозташування і економічної оцінки земель. Згідно п.10 Методики грошова оцінка орних земель, земель під багаторічними насадженнями, природними сіножатями і пасовищами по Україні визначається як добуток річного рентного доходу за економічною оцінкою по виробництву зернових культур, ціни на зерно і терміну його капіталізації за відповідною формулою. Рентний дохід - це дохід, що можна отримати з землі, як фактора сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва залежно від її якості та місцерозташування земельної ділянки. Розраховується рентний дохід як різниця між очікуваним валовим доходом від реалізації продукції, отримуваної на земельній ділянці, та виробничими витратами і прибутком виробника. Окрім того, як зазначено в листі ДП „Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою” від 26 березня 2004 року (т.4 а.с.976) при розробці Проекту організації території земельних ділянок (полів) на земельні частки (паї) перерахунок вартості розміру земельної частки (паю) інститут не проводив, оскільки площа земель, переданих у колективну власність не змінювалась. Щодо визначення вартості багаторічних насаджень як майна (основні засоби виробництва) - то це не є компетенцією інституту. Отже, з огляду на вищенаведене, вартість насаджень, як майна, в оцінку земель, сільськогосподарських угідь, не ввійшла і в довідці відділу земельних ресурсів про визначення грошової оцінки земельної ділянки зазначена оцінка багаторічних насаджень, як виду сільськогосподарських угідь, а також різниця в ціні умовного гектара землі сільськогосподарського призначення має місце у зв”язку з її оцінкою окремо по ріллі, землях під багаторічними насадженнями, сіножатям і пасовищами за рентним методом, залежно від якості, місця розташування і економічної оцінки земель. Спір про право власності на ці насадження є майновим спором, до якого слід застосувати норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року і відповідні норми Закону України „Про власність”. Посилання відповідачів на ч.2 ст.79 ЗК України 2001 року суд вважає безпідставними, зважаючи на слідуючі факти. Згідно із Статутом товариства та довідкою Тернопільського обласного управління статистики про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т.1 а.с.27) основним видом діяльності товариства є вирощування плодів, ягід і винограду. У відповідності до ст.4 Земельного Кодексу України, який діяв на момент передачі земель під багаторічними насадженнями ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський”, у колективну власність не могли передаватися землі сільськогосподарських господарств по вирощуванню фруктів. Як вбачається з листа Прокуратури Тернопільської області від 21 липня 2003 року № 07\1-2097-03 (т.1 а.с.13-14), оскільки вказане рішення суперечило вимогам ст.4 чинного на час прийнятя рішення Земельного кодексу України, прокуратурою області принесено протест на вказаний акт органу місцевого самоврядування. Однак, рішенням восьмої сесії Скала-Подільської селищної ради № 149 від 29 липня 2003 року протест прокуратури відхилено (т.3 а.с.544). Окрім того, у відповідності до ст.9 Закону України „Про особливості приватизації майна агропромислового комплексу” багаторічні насадження включені, як основні засоби, включені до статутного фонду акціонерного товариства і кожен акціонер набув права володіння відповідної кількості акцій. Однак жоден акціонер не є власником майна товариства, а розпоряджається лише належними йому акціями. Держава, як попередній власник, розпорядилась цими насадженнями, передаши їх до статутного фонду ВАТ взамін на корпоративні права (акції). Розпаювання землі товариства відбулося до вступу в дію Земельного кодексу 2001 року. Громадяни, власники земельних часток (паїв), відповідно до нормативних актів набули права власності на земельні ділянки, що знаходяться під багаторічними насадженнями, як на сільськогосподарські угіддя, проте не отримали права власності на майно - багаторічні насадження. Окрім цього, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Борщівського районного суду від 2 червня 2004 року встановлено, що плодово-ягідні насадження, що знаходяться на земельних ділянках [PERSON] та[PERSON]. належать ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський”. Даний факт не оспорювався, а навіть констактувався [PERSON] та[PERSON], які в своїй позовній заяві просили суд викорчувати насадження з належних їм земельних ділянок. Даним рішенням суду зобов”язано ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” звільнити земельні ділянки[PERSON]та [PERSON] від, відповідно, 1038 та 999 кущів смородини та встановлено ВАТу земельний сервітут, поєднаний із спеціальним неособистим обмеженням прав на земельну ділянку, строком на 5 років за плату щодо земельних ділянок під фруктовими деревами, що належать [PERSON] та[PERSON], надавши право ВАТ користуватися даною земельною ділянкою для обробітку, догляду за фруктовими деревами, які на ній знаходяться, покращення якості грунтів, збору урожаю в повному об”ємі з фруктових дерев та заборонити [PERSON] вчиняти будь-які дії, пов”язані із зборром урожаю фруктових дерев на земельній ділянці протягом дії сервітуту. За таких обставин суд вважає, що власники земельних ділянок не можуть бути визнані власниками багаторічних насаджень, а тому в позовах про визнання права власності їм слід відмовити. На підстані ст.133 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, плоди, доходи, що приносять речі, належать власникові речі, коли інше не встановлено законом або договором власника з іншою особою. В червні-липні 2003 року відповідачі [PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (померла [INFO]р.), [PERSON],[PERSON], кожен на своїй ділянці, провели збір урожаю смородини, а також урожай зернових. Вимог про заподіяння шкоди збором урожаю зернових позивачем не заявлено. [PERSON].,[PERSON] та [PERSON], маючи укладений договір оренди земельної ділянки з ВАТ, не дозволили орендарю зібрати урожай смородини, а за їх згодою урожай зібрало СФГ „Богдан”. Отже, в судовому засіданні встановлено, що спір виник між двома власниками, з однієї сторони ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” - власником багаторічних насаджень та відповідачами - власниками земельних ділянок, на яких ростуть ці багаторічні насадження. Відповідно до ст.ст.2,4 Закону України „Про власність” право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності і всі форми власності є рівноправними. Україна створює рівні умови для розвитку всіх форм власності та їх захисту. Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном і всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідачі, кожен зокрема, здійснюють свої права власності щодо належних їм земельних ділянок. ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” не змогло зібрати урожай смородини, так як відповідачі чинили перешкоди і самі провели збір смородини та використали на власний розсуд. Виходячи з наведено, суд вважає, що ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” як власник багаторічних насаджень потребує захисту, а тому його змінені позовні вимоги слід задовольнити. Аудиторською фірмою ТзОВ „Форум” проведено розрахунок нанесених збитків ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський” і по кожній спірній земельній ділянці збитки становлять 1122 грн. 29 коп., виходячи з розміру ділянки під смородиною 0,41 га. В судовому засіданні відповідачі пояснили, що більшість з них вказану суму збитків відшкодували. Розмір заподіяної шкоди відповідачами не оспорювався. Враховуючи наведене, аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що сума збитків за зібраний урожай смородини з кожного паю становить 1122 грн. 29 коп. і підлягає до стягнення. На підставі ст.ст.41,58 Конституції України, ст.ст.2,4,25,48 Закону України „Про власність”, Законів України „Про господарські товариства”, Закону України „Про приватизацію державного майна”, „Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі”, Закон України „Про оцінку земель” від 11 грудня 2003 року, Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, затвердженого наказом ФДМУ від 9 серпня 1996 року №903, Методики оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 15 серпня 1996 року № 96, Положення про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 1993 року № 250, Методики грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, Статуту ВАТ „Плодорозсадник „Скала-Подільський”, листа Міністерства аграрної політики України від 4 березня 2005 року № 37-17-2-16\2570, ст.ст.2,4 ЗК України 1990 року, ст.22, ч.2 ст.79, ст.94,95 ЗК України 2001 року ст.ст.133,148 ЦК України,

Outcome: approved