Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з Державного підприємства «Липницький спиртовий завод» на його користь недовиплачену заробітну плату в сумі 425,38 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в січні 2007 року йому нарахована додаткова заробітна плата за виконану у 2006 році роботу, яку підприємством виплачено лише в листопаді 2007 року. З даних виплат бухгалтерією проведено утримання по виконавчих листах № 2-94 від 05.04.2007 року та 2-1147 від 10.08.2007 року. Позивач вважає, що утримання аліментів проведені неправильно, оскільки одержані ним виплати є винагородою за 2006 рік, коли він ще не був платником аліментів. Крім того, підприємство виплатило додаткову заробітну плату з порушенням встановлених законодавством строків, нарахувавши її в січні, а виплативши лише в листопаді 2007 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Представники відповідача позов не визнали та пояснили, що виплата додаткової заробітної плати проводиться підприємством за наявності прибутків, що передбачено відповідним положенням, яке є додатком до колективного договору. Відповідно до вказаного Положення та наказу по підприємству від 23.11.2007 року працівникам заводу в листопаді 2007 року нарахована та виплачена премія по підсумках роботи за 2006 рік, з якої, поряд з іншими доходами позивача, бухгалтером проведено утримання по аліментних зобов'язаннях. В січні 2007 року нарахування додаткової заробітної плати по підприємству не проводилось. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти. Відповідно до виконавчих листів № 2-94 від 05.04.2007 року та № 2-1147 від 10.08.2007 року позивач є платником аліментів (а.с. 4-5). Згідно довідки № 173 від 19.12.2007 року дохід позивача в листопаді 2007 року складався з заробітної плати, лікарняних та винагороди за підсумками роботи за 2006 рік. З даного доходу утримано аліменти по виконавчим листам, в т.ч. за № 2-94 від 05.04.2007 року та № 2-1147 від 10.08.2007 року (а.с.3). Відповідно до Положення про преміювання робітників, керівників, фахівців та професіоналів ДП «Липницький спиртзавод» по підсумках роботи за рік, погодженого та затвердженого профспілковим комітетом та керівником підприємства 10.01.2006 р., винагорода виплачується після підведення підсумків господарської діяльності за рік протягом наступного року (за звітним) в залежності від фінансового стану підприємства (а.с. 28-31). Згідно наказу від 23.11.2007 року № 224 (а.с. 21) та вищевказаного Положення працівникам заводу в листопаді 2007 року нараховано та виплачено премію по підсумках роботи за 2006 рік. Вказані обставини підтверджуються довідкою по особовому рахунку з оплати праці позивача та витягом з розрахункової відомості за листопад 2007 року (а.с. 20, 23). Суд не приймає до уваги пояснення позивача в тій частині, що нарахування даних виплат проводилось у січні 2007 року, оскільки в довідці по особовому рахунку з оплати праці позивача та у витягу з розрахункової відомості за січень 2007 року такі нарахування відсутні (а.с. 19, 24). Відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій, грошових і натуральних премій тощо. Між сторонами діють трудові правовідносини, які підлягають захисту відповідно до ЦПК України. Таким чином, підприємство відповідно до Положення, яке є додатком до колективного договору, та наказу по підприємству нарахувало та виплатило позивачу винагороду за підсумками роботи за 2006 рік у листопаді 2007 року та вірно провело утримання по виконавчих листах з його доходу, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. Позивача звільнено від сплати державного мита відповідно до п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 р. № 7-93.

Outcome: approved