Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

01 лютого 2008 року, представник позивача, звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку побутового абонента № 6170030 на підставі договору про користування електричною енергією, побутовий абонент [PERSON] та члени її родини, яка мешкає за адресою:[ADDRESS], використовує електроенергію для власних побутових потреб. Однак, станом на 01.01.2008 року, заборгованість по сплаті за використану електроенергію склала 342 грн. 11 коп. У відповідності з пунктами 19,20 Правил користування електричною енергією для населення і пунктів 1,11 Договору відповідачі були зобов'язані щомісячно проводить оплату за використану ними електроенергію не пізніше 10 числа наступного місяця, або в термін вказаний в платіжному документі Лозівського АК “Харківобленерго”, але відповідачі своєчасно не вносили оплату за використану електроенергію, тому у них виникла заборгованість. В зв'язку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за використану електричну енергію в сумі 342 грн. 11 коп., а також судові витрати в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Інтереси позивача у судових засіданнях, представляв - Бобрицький Сергій Павлович, що діє на підставі довіреності від 12 липня 2007 року № 01-62юр/3823. У судове засідання, яке призначене до розгляду на 22 квітня 2008 року, позивачем не забезпечено явку свого представника - Бобрицького С.П.. Однак, до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області, 22 квітня 2008 року від представника позивача - Бобрицького С.П., подано письмову заяву про слухання справи за його відсутності та заявлено прохання про постановлення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі (а.с.№67). Крім того, даною заявою, представник позивача Бобрицький С.П., прохає суд, стягнути з відповідачів, судових витрат на суму в 153 гривні 60 копійок, понесених АК «Харківобленерго» за дачу оголошення в пресі, про виклик їх у судове засідання, про що свідчать квитанції на вказану суму. Заяву представника позивача від 22 квітня 2008 року (а.с.№67), зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції Лозівського міськрайонного суду Харківської області під номером 11019. Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. В судових засіданнях 25 лютого 2008 року та 07 березня 2008 року, та у заяві від 22 березня 2008 року (а.с.№67), представник позивача Бобрицький С.П., підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх. Відповідачі у судове засідання, призначене на 22 квітня 2008 року, не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заяв про слухання справи за їх відсутності до суду не подано, про день, час та місце слухання справи, повідомлені своєчасно та належним чином через засіб масової інформації, а саме через газету «Слобідський край», що відповідає вимогам ст.74 ЦПК України та «Переліку друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких не відоме», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів від 29 грудня 2006 року №678-р «Про друковані засоби масової інформації загальної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме». Відповідачі викликалася у судове засідання у порядку, передбаченому відповідно до діючого цивільно-процесуального законодавства. Однак, зворотні поштові повідомлення повертаються на адресу як такі, що не отримані відповідачами, з відміткою поштової установи, «за закінченням терміну зберігання». Судом було здійснено запит до Адресного довідкового бюро Управління УМВС України в Харківській області для з»ясування питання відносно місця реєстрації та фактичного знаходження відповідачів по справі. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України, а саме: відповідач місце проживання (перебування) або місцезнаходження якого позивачеві не відоме, викликається до суду через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Виходячи з вище викладеного, відповідачі були викликані в судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявна в матеріалах справи (а.с.№75-80) газета «Слобідський Край» (номер 41) від 10 квітня 2008 року, в якій на аркуші №9, розміщено оголошення про виклик відповідачів в судове засідання. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, діючого на підставі довіреності, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 12 вересня 2001 року, між позивачем та [PERSON], було укладено Договір № 61730 про користування електричною енергією (а.с.№ 6-7). Згідно ст. 1 Договору № 61730 про користування електричною енергією (а.с. № 6-7), укладеного між АК “Харківобленерго” та відповідачем, Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач бере на себе зобов'язання оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим договором. Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Уклавши даний договір сторони взяли на себе певні зобов»язання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 11 даного Договору (а.с.№6-7) встановлено, що споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. У статті 16 Договору вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Крім того, пунктом 20 даного Договору (а.с.№6-7) встановлено: що споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію. Згідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. [PERSON], взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено, внаслідок чого, відповідно до довідки (а.с.№9) встановлено, що остання має перед позивачем заборгованість за використану електричну енергію на суму 342 грн. 11 коп. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім”ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов”язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім”ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов”язаннями, що випливають із зазначеного договору. Позивачем, у позовні заяві, заявлено про солідарне стягнення з відповідачів заборгованість за використану електричну енергію та судових витрат. Згідно ст. 541 Цивільного Кодексу України, солідарний обов”язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов”язань. У разі солідарного обов”язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов”язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України. Виходячи з вище викладеного, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачами, взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено. З урахуванням зазначеного, суд знаходить підстави для задоволення позову про солідарне стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат з відповідачів. Одночасно, суд роз»яснює відповідачам, що відповідно до ч. 1 ст. 544 Цивільного Кодексу України боржник, який виконав солідарний обов”язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників в рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 52 (а.с.№ 2), судовий збір на суму 51 грн. 00 коп. - платіжне доручення № 39 (а.с.№ 1). Крім того, представником позивача, у заяві (а.с.№67, 68), заявлено про стягнення на користь АК «Харківоблненрго» з відповідачів, витрат на суму в 153 грн.60 коп., які АК «Харківобленерго», було понесено за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідачів у судове засідання, про що надав Рахунок-фактуру № СК-0000472 від 08 квітня 2008 року (а.с.№69) та платіжне доручення №132 від 09 квітня 2008 року (а.с.№70) на дану суму та газети «Слобідський Край» від 10 квітня 2008 року №41 про розміщення оголошення (а.с.№75-80). Виходячи з викладеного, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує солідарно з відповідачів на користь АК «Харківобленерго» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 51 гривні та витрати за розміщення оголошення в пресі на суму в 153 гривні 60 копійок.

Outcome: approved