Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту визнання [PERSON] батьківства. В обґрунтування своїх вимог заявник вказував на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з 19961 року, проживали у місті Південно-Сахалінську Сахалінської області РФ. Від цього шлюбу [INFO] народилася вона, [PERSON]. Оскільки батьки перебували у цивільному шлюбі при реєстрації її народження запис про батька вчинений не був. На той час питання про юридичне оформлення батьківства не виникало. Батько [PERSON] з народження визнавав її своє дочкою. У 1968 році їх сім'я переїхала до міста Маріуполя. У 1976 році батькові на сім'ю з трьох осіб, у тому числі дружину [PERSON] та її, дочку [PERSON], була надана двокімнатна квартира [ADDRESS]. Батьки зареєстрували шлюб тільки у 1986 році. Батько [PERSON] помер [INFO], а мати [PERSON] [INFO]. Вона бажає поставити батькам пам'ятник, але без свідоцтва про смерть не має права знести старий пам'ятник. РАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] з тих підстав, що батьківство не підтверджено юридично. Просили встановити факт визнання [PERSON] свого батьківства, внести відомості про батька до актового запису про її народження. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги і дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник Орджонікідзевського відділу РАЦС Маріупольського МУЮ в судове засідання не з'явився, суду надана заява про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у місті Південно-Сахалінську Сахалінської області РФ, про що в книзі реєстрації 11 червня 1963 року був зроблений актовий запис № 672. В графі батьки вказана мати [PERSON], дані про батька відсутні. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] 05 лютого 1982 року уклала шлюб з [PERSON], подружжю присвоєне прізвище [PERSON], (актовий запис № 417). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 28 квітня 1988 року (актовий запис № 221). Після розірвання шлюбу дружина залишила прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Іллівського райвиконкому міста Жданова. Згідно довідки міського відділу РАЦС Маріупольського МУЮ, [PERSON] та [PERSON] 18 листопада 1986 року уклали шлюб, подружжю присвоєно прізвище [PERSON](актовий запис № 3830). [PERSON], 1926 року народження, помер [INFO], актовий запис № 922 складений Іллічівськом відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 552 складений Іллічівськом відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області. З 1 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України, оскільки він не має зворотної сили до правовідносин, що виникли судом застосовуються положення діючого на той час законодавства. Так, відповідно до ст. 3 Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім'ю, у тому разі коли дитина народилась до 1 жовтня 1968 року, її ймовірний батько помер і батьківство не було оформлене у добровільному порядку, факт визнання батьківства може бути встановлений у судовому порядку. Виходячи з роз'яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року “Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України”, суд може встановити факт визнання батьківства за наявності таких підстав як: дитина була народжена, а не зачата до 1 жовтня 1968 року; припускаємий батько дитини помер; дитина знаходилась на утриманні померлого; померлий визнавав себе батьком дитини. Згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Адже відповідно до ст. 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року “Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР” судове встановлення батьківства могло мати місце лише відносно дітей, що народилися після 1 жовтня 1968 року. До цього часу, інститутом права взагалі не було передбачене судове встановлення батьківства. Так, у ст. 32-1 Кодексу законів про сім'ю, опіку та актів цивільного стану Української РСР (у редакції Указу Президії Верховної Ради УРСР від 15 червня 1945 року) було визначено, що “мати дитини, яка народилися від особи, з якою вона не перебувала у шлюбі, не має права звертатися до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів з вказаної особи на утримання дитини”. Разом з тим не заборонялось добровільне встановлення батьківства, як відносно дітей народжених до 1 жовтня 1968 року, так і після. Названим Указом зворотна дія закону була передбачена лише в одному випадку, жінка мала право звернутись до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства, якщо це визнання мало місце саме до 1 жовтня 1968 року, а потім ймовірний батько помер, й не можливо іншим шляхом встановити батьківство. При перевірці наданих заявником доказів, судом встановлений факт безперечного визнання [PERSON] свого батьківства щодо заявника [PERSON] саме до 01 жовтня 1968 року. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є зведеною сестрою заявниці, різниця у віці становить майже 12 років. Вона разом з [PERSON] забирали матір з пологового будинку, останній ніколи не ставив під сумнів своє батьківство щодо [PERSON]. Матір з [PERSON] тривалий час проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, це була одна родина. Аналогічні покази дали свідок [PERSON], який є двоюрідним братом заявниці, свідок [PERSON], сусідка, яка тривалий час підтримувала дружні стосунки з родиною [PERSON]. Крім того, в подальшому [PERSON] також визнавав своє батьківство щодо заявниці. Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються копією посвідчення (ордеру) на право зайняття службового житла № 7, виданого на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради № 178 від 26 листопада 1976 року. Згідно якого [PERSON] на сім'ю із трьох осіб, у тому числі дружину [PERSON] та дочку [PERSON] була надана двокімнатна квартира [ADDRESS]. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) щодо встановлення факту визнання [PERSON] свого батьківства. Оскільки судом встановлений факт визнання [PERSON] свого батьківства, у актовий запис про народження [PERSON] № 672 вчинений Сахалінським міським РАЦС виконкому Південно-Сахалінської міської ради Сахалінської області 11 червня 1963 року, в графу “батько” підлягають внесенню відомості про батька - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved