Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності, відповідно до договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 21.12.1953р Р№4398 та акту прийому в експлуатацію належить житловий будинок садибного типу загальною площею 68,8 кв.м, житловою 32,4 кв.м, що розташований [ADDRESS]. Присадибна земельна ділянка площею 0,0889 га по вищевказаній адресі належить позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту серії ЯД №291527 від 11.12.07 року відповідно до рішення Ковельської міської ради від 29.08.07 року за №23/16. На зазначеній земельній ділянці без дозволу виконавчого комітету Ковельської міської ради та належно затвердженого проекту забудови позивачем здійснено будівництво господарської споруди - літньої кухні з коридором і коморою та гаражем розміром 6,80м на 5,80м, загальною площею всіх приміщень - 28,50 кв.м. В результаті самочинного будівництва права інших осіб, будь-які суспільні інтереси не порушено, будівництво проведено в межах присадибної земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача, цільове призначення якої не змінено. Господарська споруда побудована з дотриманням будівельних норм та вимог ДБН-360-92** “Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень”, вимог санітарного законодавства та вимог пожежної безпеки. [PERSON] звернувся до суду та просить позов задоволити повністю та визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ковельської міської ради в судове засідання не з”явився, подавши суду письмове клопотання, в якому просить справу розглядати з урахуванням поданих документів без присутності представника. Заперечення проти позову з боку виконкому Ковельміськради відсутні. Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно п.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до договору Р№4398 від 21.12.1953 року на право будівництва житлового будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, Ковельською міською радою було виділено [PERSON] земельну ділянку площею 600 кв.м для індивідуального будівництва житлового будинку. Як вбачається з державного акту серії ЯД №291527 від 11.12.2007 року [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0889 га, яка розташована по [ADDRESS] На вказану самочинну забудову виготовлено технічний паспорт і дана забудова позначена на генеральному плані забудови земельної ділянки. Згідно довідки санітарно-епідеміологічної станції м.Ковель №1411 від 08.06.2007 року, при самочинній забудові по [ADDRESS] порушень вимог санітарного законодавства та ст.22 Закону України „Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення” не виявлено. Згідно довідки головного державного інспектора з пожежного нагляду м.Ковеля та Ковельського району № 421 від 08.06.2007 року, при проведенні пожежно - технічного обстеження літньої кухні та гаража за [ADDRESS] протипожежних порушень не виявлено. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 28.01.2008 року самочинно проведене будівництво літньої кухні з коморою, коридором та гаражем по [ADDRESS] відповідає Державним будівельним нормам і вимогам та *ДБН 360-92* “Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень”. Даний факт також підтверджується висновком №295 управління містобудування та архітектури м. Ковеля від 07.02.2008 року з якого вбачається, що проведене [PERSON] самочинне будівництво літньої кухні з коморою і коридором та гаражем по [ADDRESS], відповідає Державним будівельним нормам і вимогам та *ДБН 360-92* “Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень”. Таким чином, в результаті самочинного будівництва права інших осіб, будь-які суспільні інтереси не порушено, господарська споруда побудована з дотриманням будівельних норм та вимог ДБН-360-92** “Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень”, вимог санітарного законодавства та вимог пожежної безпеки, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]слід задовольнити та визнати за останнім право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що знаходиться [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 328, 331, 376 п.5, 392 ЦК України,

Outcome: approved