Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-26 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення матеріальної шкоди мотивуючи позов тим, що 12 грудня 2007 року в денний час він разом з [PERSON]. перебуваючи в м. Н-Сіверський, та йдучи на автостанцію зустріли [PERSON], разом з якою вжили спиртних напоїв. Після цього відповідач попросила в нього мобільний телефон зателефонувати, він погодився і дав їй мобільний телефон і вона кудись з ним пішла так і не повернувшись. Пізніше він просив відповідача повернути мобільний телефон, але вона відповіла, що йому вона за телефон заплатила 500 грн. Насправді за телефон вона йому нічого не платила. В судовому засіданні позивач збільшив заявлений позов і додатково до заявлених позовних вимог просить суд стягнути на його користь з відповідача 200 грн. витрачених на доставку свідка до суду на таксі, та до викладеного в позовній заяві додав, що перед зустріччю з відповідачем він вжив 50 грамів горілки, а незадовго до того, як відповідач в нього взяла мобільний телефон разом з нею та іншими вжив десь 100-150 грамів горілки та десь 200 грамів пива. Відповідач, коли вони стояли вже біля автобуса попросила в нього телефон зателефонувати і пішла не повернувшись. Ніяких грошей він від відповідача за телефон не отримував. Він вийшов не на своїй зупинці, так-як йому стало погано і близько чотирьох годин добирався до дому, так-як він на нозі натер мозоль і була ожеледиця. Його батьки самого нікуди не відпускають, так-як він перехворів хворобою пов»язаною з враженням головного мозку, а після цього лікувався в м. Чернігів, так-як деякий час перебував в коматозному стані. Він проживає з батьками, головою сім»ї є його батько. Представник позивача в судовому засіданні позов зі збільшеними позовними вимогами підтримав в повному обсязі, та до викладеного в позовній заяві і пояснень позивача додав, що він є рідним батьком позивача. Про те, що відповідач незаконно заволоділа мобільним телефоном його сина він дізнався від нього. Сина він нікуди самого не відпускає, так-як він є інвалідом другої групи, але того разу він відпустив сина самого з його товаришем [PERSON]. і попросили його за сином приглянуть. Син на обліку ні у лікаря психіатра ні нарколога не перебуває. Він вірить сину, що відповідач не віддала йому грошей за телефон , а заволоділа обманним шляхом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі і пояснила суду, що вона гроші за телефон в сумі 500 грн. віддала, а що він цього не пам»ятає, так це його проблеми. Того дня вона разом зі своєю подругою [PERSON] зустріла в м.Н-Сіверський неподалік автостанції позивача, який був зі своїм товаришем і по них було видно, що вони вживали спиртні напої. Вони вчотирьох пішли до магазину «Алекс», де всі вчотирьох вжили спиртні напої (горілку), всі пили нарівні, а позивач крім того вживав ще й пиво. Після цього вони домовились, що позивач продасть їй свій мобільний телефон за 500 грн.(вона обіцяла раніше дочці, що купить їй мобільний телефон і для цього тримала 500 грн.) і вже біля автобуса, який скоро повинен був відправлятись вона взяла у позивача телефон і побігла до дому, де взяла гроші в сумі 500 грн. і повернувшись на автостанцію біля автобуса віддала гроші за телефон позивачу. При передачі грошей була присутня [PERSON], а [PERSON] в цей час був в автобусі. Після цього вона пішла до дому. Придбаний у позивача телефон і на даний час перебуває у користуванні її дочки і вона не збирається два рази за нього платити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, покази свідків, дослідивши зібрані по справі докази та відмовний матеріал № 1464 суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що в грудні місяці 2007 році, числа не пам»ятає, вона разом з відповідачем біля автостанції в м. Н-Сіверський зустріли позивача з його товаришем і всі в чотирьох пішли в магазин, де всі нарівні вживали горілку, а після цього відповідач з позивачем домовились, що купить у нього мобільний телефон за 500 грн. Відповідач побігла до дому і через деякий час повернулась і вже біля автобуса при ній віддала позивачу 500 грн. за телефон. Позивач пообіцяв ще привезти й зарядне до телефона. Після цього вона та відповідач пішли до дому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що 12 грудня 2007 року вона була вдома, коли в денну пору до неї зайшли хлопці і спитали де її дочка. Вона їм відповіла, що не має вдома і вони пішли. Через деякий час до дому прибігла її дочка (відповідачка по справі) і взяла гроші сказавши, що хоче купити мобільний телефон і пішла. Того ж дня вже ввечері телефонували і запитували де поділи [PERSON], а потім зателефонували і повідомили, що [PERSON] знайшовся. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що він товаришує з позивачем і того дня в грудні місяці 2007 року і разом з ним вони приїхали до м. Н-Сіверський у власних справах. Коли вже йшли на автостанцію, то позивач запропонував зайти до його знайомої, він погодився. Знайомої не було вдома, і вони пішли на автостанцію і по дорозі зустріли відповідачку з її подругою і всі вчотирьох в магазині випили горілки. І десь хвилин через десять після цього вони всі були на автостанції. Він зайшов до автобуса і був там, а позивач з відповідачем стояли біля автобуса, [PERSON] в цей час була метрів за двадцять від автобуса. Відповідач, як він чув попросила в позивача телефон зателефонувати, останній дав їй телефон і вона пішла до себе до дому. Він хоч і був на той момент випивший, але все бачив і розумів. Позивач до дому не доїхав, а вийшов в с. Форостовичи і там залишився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що 12 грудня 2007 року вона була в м. Н-Сіверський у власних справах і неподалік автостанції зустріла позивача та [PERSON], які були з двома дівчатами і залишивши їй свої сумки пішли до магазину. Пізніше коли вони прийшли і вже були біля автобуса. Вона була десь за метр від позивача з відповідачем і чула та бачила, як відповідач поросила у позивача телефон і сказала, що я збігаю і принесу до автобуса, і взявши телефон пішла. Після цього вона сіла в автобус і що було далі не бучила, а через хвилин п»ятнадцять вона разом з позивачем та [PERSON]. поїхали до дому. З матеріалів перевірки Н-Сіверського РВ УМВС № 1464 2007 року слідує, що за їх результатами з приводу звернення гр.-на [PERSON]. по факту заволодіння шляхом обману мобільним телефоном було відмовлено в порушенні кримінальної справи. В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи вказано, що в діях гр.-ки [PERSON] не вбачається складу злочину передбаченого ст.191 КК України, а вбачаються цивільно правові відносини і тому в порушенні заявнику рекомендовано звернутись до суду в приватному порядку. З даної постанови, як з матеріалів всього відмовного матеріалу не слідує, що відповідач заволоділа мобільним телефоном позивача незаконним обманним шляхом та не сплатила за телефон кошти в сумі 500 грн. Даючи оцінку показам свідка [PERSON] то суд критично відноситься до показів даного свідка, так-як останній є товаришем позивача, на час коли відбувалась розмова позивача з відповідачем про телефон, він знаходився в автобусі, а розмова відбувалась біля автобуса, а також в той час перебував в стані алкогольного сп»яніння та беручи до уваги той факт, що він не тільки не приглянув за позивачем, а навпаки вживав з ним спиртні напої і дозволив йому вийти в сусідньому селі на зупинці, тому суду зрозуміло його намагання допомогти позивачу, даючи вище вказані покази в якості свідка. Даючи оцінку показам свідка [PERSON]., то дані покази на думку суду є недостатніми для встановлення факту не передачі коштів за телефон позивачу, так-як з показів вказаного свідка випливає, що вона бачила момент передачі телефону позивачем відповідачу, а потім пішла до автобуса і що відбувалось далі вже не бачила. Аналізуючи в сукупності вище викладене суд остаточно приходить до висновку, що позивачем та його представником в судовому засіданні не надано жодного переконливого доказу в підтвердження своїх позовних вимог, тому позов не підлягає задоволеню у зв”язку з недоведеністю заявлених позовних вимог. Так-як в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі то судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають. За наведених підстав не підлягають також стягнення з відповідача на користь позивача всі інші понесені позивачем витрати понесені ним при зверненні до суду та пов»язані з розглядом справи в суді. Виходячи з вище викладеного та

Outcome: dismissed