overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

26.10.2007року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову до суду. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 06.09.2007року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. В даний час дитина знаходиться на її утримані; відповідач інших утриманців не має та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300грн.,позов підтримала в повному обсязі,та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, так як відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК,поскільки визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону,не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.ст.180-184 СК України, так як батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і їх розмір може бути визначений в частці від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується судовий збір в дохід держави та витрати по сплаті з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

23.11.07р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4516грн. 30коп. В обгрунтування позову[PERSON] 08.11.2006року був укладений кредитний договір за № 6964-С, згідно якого банк зобов”язувався надати відповідачеві кредит в сумі 5000,00грн. строком з 08 листопада 2006року по 07 листопада 2007року,з процентною ставкою 25% річних, на споживчі цілі. Позивачем умови кредитного договору № 6964-С були виконані в повному обсязі. Відповідач свої зобов”язання по погашенню суми кредиту та процентів за користування кредитом в передбачений договором строк не виконав, у зв»язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту в сумі - 4516,30грн. Тому згідно п.7.1. Договору,у позивача виникло право звернення до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі,на вищевикладених підставах, просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 4516,30грн., із яких : заборгованість по кредиту на суму - 3307,77грн., заборгованість по відсоткам- 305,27грн.,та штраф - 903,26грн. Відповідач - в судове засідання не з»явився, повідомлень про причини його неявки до суду не надійшло. Тому зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 08.11.2006р. відповідно до кредитного договору № 6964-С позивач надав [PERSON] кредит у сумі 5000,00грн., строком на 2 роки. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договором № 6964-С від 08.11.2006р. передбачає обов»язок [PERSON] повернути кредит і сплатити відсотки в повному розмірі, відповідно до графіку погашення. Згідно п.2.9 кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту,передбачених п.п.1.2,2.2. цього договору, відповідач зобов»язався сплачувати банку штраф у розмірі 25 % від суми простроченого платежу за кожний випадок прострочення.Згідно п.2.10. кредитного договору, у випадку порушення строків сплати відсотків за користування кредитом,зазначених в п. 2.3. договору,відповідач зобов»язався сплачувати банку штраф в розмірі 25 % від суми прострочених відсотків за кожний випадок прострочення. Наявність заборгованості відповідача підстверджується наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що відповідачка зловживає спиртними напитками і зраджує йому в подружній вірності. Крім того, вигнала його з дому і віддала йому на виховання двоє дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що з відповідачкою на протязі року не проживають спільним подружнім життям і не бажають проживати. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання повторно не з"явилась, не повідомивши суд про причини неявки. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 лютого 1997 року, актовий запис № 1, (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане Вигодською сільською радою Борщівського району). Сторони не проживають спільним подружнім життям протягом останнього року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім"я фактично розпалась. Таким чином суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що через розбіжність поглядів на спільне сімейне проживання, виховання дітей та матеріальне забезпечення сім"ї в останні роки їх з відповідачем взаємовідносини погіршились та стали вкрай напруженими, що в свою чергу призвело до того, що вони не проживають спільним подружнім життям. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач вживає спиртні напої, влаштовує скандали та застосовує до неї фізичну силу. На даний час вони не проживають спільним подружнім життям. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1997 року, актовий запис № 54 ( свідоцтво про одруження [NUMBER], видане відділом РАГСу Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області ). Сторони не проживають спільним подружнім життям. За час спільного проживання між ними не склалися сімейні стосунки, часто виникали сварки та непорозуміння. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згідний на розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що відповідач за час спільного проживання зловживав спиртними напитками, влаштовував сварки, обзивав її нецензурними словами, принижував її честь та гідність. Крім того крав з дому речі. Внаслідок таких його дій вони не проживають спільним подружнім життям з квітня 2006 року. Вважає, що їх сім"я фактично розпалась. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач зловживав спиртними напоями та обзивав її нецензурними словами, крав з дому речі. Більше року вони не проживають спільним подружнім життям і відповідач не хоче поновлювати подружні відносини.. Продовжувати такі подружні відносини вона не може і не хоче, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не з"явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2002 року, актовий запис № 2 свідоцтво про одруження [NUMBER] видане Заліською сільською радою Борщівського району ). Сторони не проживають спільним подружнім життям більше року. За час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями та застосовував до позивачки фізичну силу. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Вовковецької сільської ради, третьої сторони -Борщівської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 60 календарних днів вказуючи, що її матері - [PERSON] належала земельна ділянка, що знаходиться на території Вовковецької сільської ради вартістю 9 850 грн. 50 коп. Після її смерті вона являється спадкоємцем майна покійної за законом першої черги спадкування, проте коли вона звернулась до Борщівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте їй було відмовлено у зв"язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Строк пропустила у зв"язку з тим, що вона часто хворіла і не мала можливості звернутися з заявою про оформлення спадщини. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав. Просить надати позивачці додатковий строк для подання заяви про оформлення спадщини терміном в 60 календарних днів. Відповідач - представник Вовковецької сільської ради заявлений до нього позов визнав повністю і просить надати позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. [PERSON]. на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2. 46 га., що знаходиться на території Вовковецької сільської ради ( державний акт на право приватної власності на землю серії Р 2 № 717602 від 29.08.2002 року ) . Вартість земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 121 від 12.02.2008 року, становить 9 850 грн. 50 коп. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане Вовковецькою сільською радою 01.09.2005 року). Після смерті[PERSON]. в управління спадковим майном вступила [PERSON] ( довідка Вовковецької сільської ради № 154 від 13.02.2008 р.) 18.02.2008 року Борщівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з пропущенням строку для подання заяви про оформлення спадщини (відмова Борщівської держнотконтори № 321/2-21). Строк пропущений позивачкою з незалежних від неї причин у зв"язку з тим, що вона часто хворіла і не мала можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає, що строк пропущено з поважних причин, і позивачці слід надати додатковий строк в 60 календарних днів для звернення з заявою про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1223, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх з відповідачем сім"я фактично розпалася і вони протягом останніх трьох років не проживажють спільним подружнім життям. Відповідач матеріально не утримує дітей і повідомив її, що між ними все закінчено. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що на протязі останніх трьох років вони не проживають спільним подружнім життям. відповідач не підтримує з нею ніяких зв"язків та матеріально не утримує дітей. Відповідач не з"явився в судове засідання. Від нього поступила письмова заява в якій позову не визнає, так як на розірвання шлюбу не подавав і любить свою жінку та дітей. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 1997 року, актовий запис № 1 ( свідоцтво про одруження [NUMBER] видане Давидківською сільською радою Борщівського району ). Сторони не проживають спільним подружнім життям на протязі останніх трьох років. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

14 грудня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання втратившим право користування [ADDRESS], в зв'язку з не проживанням в ньому більше шести місяців без поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно довідки ( а.с. 9 ) вбачається, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Однак він не проживає в будинку більше трьох років, а саме з 2000 року, що підтверджується зібраними по справі доказами, поясненнями позивача. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 29 травня 2007 року ( а.с. 6 ) визнано за [PERSON] право власності на 4/7 частини житлового будинку [ADDRESS]. Оскільки в справі відсутні будь-які докази того, що відповідач не проживає в спірному будинку з поважних причин, його слід визнати втратившим право користування ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

02 листопада 2007 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним свідоцтва про право власності на [ADDRESS] від 23 січня 2006 року виданого виконавчим комітетом Деснянської районної ради м. Чернігова. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і наполягали на його задоволенні та пояснили суду, що свідоцтво про право власності на квартиру підлягає визнанню недійсним, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживали у спірній квартирі з 1992 року. Відповідач [PERSON] позов визнала. Представник виконавчого комітету Деснянської районної ради в місті Чернігові позов не визнав і просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачка разом відповідачами подавали заяви про оформлення передачі в приватну власність квартиру та на час приватизації були зареєстровані у вказаній квартирі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Деснянської районної ради в м. Чернігові просив врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Співвідповідач та його представник в судове засідання не з”явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення та допитавши свідків [PERSON], [PERSON], суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітня дитина [PERSON], 1993 року зареєстровані в [ADDRESS]. 23 січня 2006 року було видано свідоцтво про право власності на житло та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 9 ) [ADDRESS] належить на праві приватної власності по &frac14; частині [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно п. 5 Положення „Про порядок передачі квартири ( будинків ) у власність громадян” від 05.08.1994 року № 72 ( далі - Положення ), передача займаних квартир ( будинків ) здійснюється в приватну ( для одиноких наймачів) та у спільну ( сумісну або часткову ) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх ( віком від 18 і більше років ) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири ( будинку ). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі ( будинку ) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Відповідно до п. 21 Положення, у довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Як вбачається з довідки про склад сім'ї наймача ( а.с. 36 ) у вказаній квартирі зареєстровані з 13.12.205 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 13.12.2005 року та не були визнані втратившими право на житло у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до копії заяви ( а.с 34 ) позивачка разом з відповідачами наполягали на передачу спірної квартири в приватну спільну сумісну власність, а тому підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності на [ADDRESS] від 23 січня 2006 року виданого виконавчим комітетом Деснянської районної ради м. Чернігова судом не встановлено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, вказавши, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 13 травня 2000 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГСу Первомайського міського управління юстиції Харківської області за актовим записом № 59. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Майновий спір між сторонами відсутній. Основною причиною розірвання шлюбу є втрата любові та взаємоповаги між подружжям. Сімейно - шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинені і відновлювати їх сторони не збираються, примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити позов. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечує, та надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджені факти того, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, їх сім'я фактично розпалася, примирення між сторонами неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі &frac14; всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на час навчання сина [PERSON]., посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON]., [INFO] 19.02.2008 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. В даний час [PERSON]. є студентом 1-го курсу Київського Національного аграрного Університету, навчається на денній формі, перебуває на її утриманні, що потребує значної витрати коштів, однак відповідач добровільно допомоги не надає, хоча має можливість її надавати,оскільки працює та отримує заробітну плату. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на наведені вище обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та просив ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані ними в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON]., [INFO] 19.02.2008 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. В даний час [PERSON]. є студентом 1-го курсу Київського Національного аграрного Університету, навчається на денній формі, перебуває на утриманні позивача, що потребує значної витрати коштів, однак відповідач добровільно допомоги не надає на час навчання сина, хоча має можливість її надавати, оскільки працює та отримує заробітну плату, інших дітей та непрацездатних осіб не має. Відповідно до вимог ст. 199 СК України,якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище сторін, що відповідач не бере участі у фінансуванні подальшої освіти повнолітнього сина, що його навчання - це лише тягар позивача, відсутність у [PERSON] інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, , вважає визначити аліменти у розмірі &frac14; всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на час навчання сина [PERSON], Суд вважає стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити обов'язкове негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved