Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

Заявник [PERSON]., уточнивши свої вимоги, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON]., а саме з 1954 по 1961 рік на території України. . Заявлені вимоги мотивовані тим, що [PERSON]. є громадянином Російської Федерації і прибув в Україну на постійне проживання у м. Ялта у зв'язку з необхідністю здійснення догляду за хворою родичкою. За територіальним походженням, оскільки він мешкав з 1954 по 1961 рік на території, яка стала територією України відповідно до Закону України „ Про правонаступництво України” заявник має право на отримання дозволу на імміграцію та виду на постійне проживання. Він звернувшись до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем проживання з заявою про видачу йому виду на постійне проживання. Однак, йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні заявник і його представник підтримали заявлені вимоги доповнивши їх тими обставинами, що встановлення факту проживання не території України необхідно для отримання виду на постійне проживання. Представники зацікавленої особи у судове засідання не з'явилися. Про місце, день та час судового засідання оповіщені завчасно та належним чином, надали суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність уповноваженого представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1 Закону України „ Про імміграцію” імміграція - це прибуття в Україну або залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців і осіб без громадянства на постійне проживання. Дозволом на імміграцію є рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції і підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям і особам без громадянства на імміграцію. Документом, який підтверджує право іноземця і особи без громадянства на постійне проживання в Україні є вид на постійне проживання. Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України „ Про імміграцію” по прибутті іммігранта в Україну він повинен протягом п'яти робочих днів звернутися до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем проживання з заявою про видачу йому виду на постійне проживання. До заяви повинен додати копію паспортного документу та копію рішення про надання дозволу на імміграцію. Особі, яка знаходиться на законних підставах на Україні і отримала дозвіл на імміграцію , орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем її проживання видає вид на постійне проживання протягом тижня з дня подання ним відповідної заяви. Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 4, п. 9 ч. 6 ст. 9 вказаного вище закону дозвіл на імміграцію надається особам , які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням, за відповідною заявою з дорученням документів, які підтверджують , що вони постійно мешкали до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України відповідно до ст. 5 Закону України „ Про правонаступництво України” . Судом встановлено, що заявник 4 липня 2007 року спрямував до Відділу громадянства , імміграції і реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в АР Крим заяву про надання йому виду на постійне проживання в Україні і прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію(арк..спр. 5). Внаслідок розгляду вказаної заяви відділом громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб ГУ МВД України в АР Крим заявнику надано відповідь, що він згідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України „ Про імміграцію „ має підстави для надання дозволу на імміграцію в Україну. Проте повинен підтвердити факт постійного проживання на території України, оскільки надані ним документи прямо не вказують на постійне проживання на території України(арк..спр.6,7) . Факт постійного мешкання на території, яка стала територією України, згідно до Закону України „ Про правонаступництво” у судовому засіданні підтверджено: свідоцтвом про народження заявника серії ЯЯ № 508014 згідно до якого Шпиковським районним відділом реєстрації актів громадського стану Хабаровської ї області зроблено 10 грудня 1949 року запис № 16 про його народження(арк.спр.8), довідкою начальника Управління освіти Вінницької міської ради від 03 березня 2007 року № 615, що заявник із 1954 по 1957 року навчався у середній школі №17 м.Вінниця(арк..спр.12), довідкою директора ліцею № 25 м. Житомира про те, що заявник з 1954 по 1961 роки навчався у середній школі № 17 м. Вінниці і у середній школі № 25 м. Житомира , яка перейменована в ліцей № 25(арк..спр. 11), архівною довідкою № 11/83311 від 16.04.07 року, щодо проходження на території України у вказаний період часу військової служби батьком заявника [PERSON] у Прикарпатському військовому окрузі Збройних Сил України(арк.спр.13). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила суду, що [PERSON]прибув в Україну на постійне мешкання для догляду за її чоловіком [PERSON], 1929 року народження , який онкологічна хворий. Вона 1923 року народження і за віком та станом здоров'я потребує стороннього догляду. [PERSON]. мешкає зараз з нею та її чоловіком у її квартирі в м. Ялта, [ADDRESS]. Вона є двоюрідною сестрою [PERSON], спілкувалася з його сім'єю, заявник проживав в Україні з 1954 по 1961 роки у зв'язку з проходженням військової служби на территорії України батьком заявника Вердієвим М.З. Свідок [PERSON] пояснив суду, що заявник мешкає у квартирі [PERSON]., надає догляд її хворому чоловіку, раніше мешкав на Україні. Враховуючи вищезгадані обставини, суд вважає, що, факт про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання ним дозволу на імміграцію і виду на постійне проживання в Україні. При таких обставинах, суд вважає, що представлених доказів, що були перевірені і досліджені судом, досить для встановлення юридичного факту постійного мешкання заявника на території України з 1954 по 1961 роки. На підставі викладеного,

Outcome: approved