overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб в лютому 2001 року. Від спільного подружнього проживання народилось двоє. На час заявлення позову та розгляду справи діти проживають з сторонами по справі.. 03.03.2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявленого позову остання зазначила, що відповідач на протязі останніх років зловживає спиртними напоями, на цьому грунті систематично вчиняє сварки, бійки, застосовуючи фізичне насильство, а тому вона переконана, що дальнійше спільне подружнє проживання неможливе та просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві і настоювала на розірванні шлюбу. На дальнійше примирення не згідна ні при яких умовах. Відповідач в попередніх судових засіданнях фактично підстав позову не оспорював та пояснив суду, що спиртні напої вживає періодично. Сварки та скандали і всілякі непорозуміння мають місце, однак в цьому є не тільки його вина. В судове засідання відповідач не з'явився письмово повідомивши про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін, характеру їхніх відносин встановлено, що сторони фактично припинили подружні стосунки, на примирення не згідні ні при яких умовах, обоє не заперечують про проти розірвання шлюбу, а також подружніх стосунків не поновили за час наданий судом для можливого примирення. Ці обставини, що сім'я сторін розпалась і підстав для збереження шлюбу немає, а подальше спільне сімейне життя суперечило би інтересам сторін, дітей і це на думку суду має істотне значення. Спору про місце проживання дітей мід сторонами немає. Враховуючи, що з позивачкою залишаються проживати неповнолітні діти, суд вважає за можливе звільнити останню від сплати витрат за розірвання шлюбу і покладає їх на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON] 1936 року народження, яка страждає на психічне захворювання, в зв”язку з цим погано орієнтується в повсякденному житті та побуті, не може себе обслуговувати, не розуміє значення своїх дій, за станом здоров”я потребує стороннього догляду. А тому заявник просить суд визнати її недієздатною внаслідок душевної хвороби, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник заяву підтримала. Представник заінтересованої особи за дорученням в суді просить заяву задовольнити, визнати [PERSON] недієздатною та призначити опікуном заявницю по справі, оскільки її мати перебуває на обліку з приводу психічного захворювання, за станом здоров”я не розуміє значення своїх дій, не може сама себе обслуговувати, потребує опіки. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що мати заявниці [PERSON][INFO]народження перебуває на обліку в Білоцерківському ПНТМО з 2006 року з діагнозом: органічне ураження головного мозку з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, що слідує з довідки Білоцерківського ПНТМО від 02.10.2007 року та з оглянутої в судовому засіданні амбулаторної картки № 157. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 22 від 23.01.2008 року [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання- органічний психічний розлад у вигляді судинно-атрофічної деменції /слабоумства/, за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними вона не може. За ст.39 п.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними. Проаналізувавши всі досліджені в суді докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно внаслідок психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. А тому суд вважає за можливе визнати її недієздатною. Відповідно до п.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи є подання органу опіки та піклування про призначення опікуном над [PERSON] заявниці по справі. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов в матеріалах справи, зареєстрована [PERSON] по [ADDRESS], але фактично проживає в заявниці по справі по [ADDRESS], де для неї створено всі необхідні умови для проживання. Заявниця по справі на обліку у психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою Білоцерківського ПНТМО, характеристикою ЖЕК-1. А тому суд вважає за можливе встановити опіку над [PERSON] та призначити опікуном заявницю по справі. На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито” заявник звільнена від сплати держмита на користь держави, а на підставі ст.81 ч.4 ЦПК України звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

01.04.2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги позову зменшила, вимагала стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; частини, пояснила, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач вимоги позову визнав повністю, пояснив, що працює тракторист-машиністом на ТОВ «ПК«Зоря Поділля», а тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; частини з усіх видів доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Поясненнями позивачки та матеріалами справи беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6), але добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню неповнолітнього сина. З довідки виданої ТОВ «ПК«Зоря Поділля» встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «ПК«Зоря Поділля» на посаді тракторист-машиніст (а.с. 5). З довідки виданої Лозівською сільської радою Шаргородського району видно, що син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 2, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ст. 58 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік” визначає прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років - 678 грн. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її неповнолітнього сина, має постійне місце роботи та заробіток, то з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття сина. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути 7 грн. 50 коп., в дохід держави 51 грн. державного мита. На підставі ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 2, 183 ч. 1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

24.03.2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги позову змінила, вимагала змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON], з 400 грн. до 250 грн. до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач має регулярний дохід, однак не надає належної матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав, пояснив, що працює в ТОВ «Альтіс-Гласс» на посаді інженера-електромеханіка, а тому згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 250 грн. до досягнення ним повноліття. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.12); згідно рішення Гайсинського районного суду від 22.12.2004 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 100 грн. на утримання сина (а.с. 19). З довідки виданої ТОВ ПІІ «Альтіс-Гласс» встановлено, що [PERSON] працює інженером-електромеханіком та отримує заробітну плату (а.с. 18). Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 п.3, 182 п. 2, 184 п. 1, 3, 192 п. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за завою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Ст. 223 ЦПК України передбачає, що в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присудженні періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Оскільки відповідач має заробіток та в зв'язку зі змінами від 01.01.2006 року до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір стягуваних аліментів на утримання дитини не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача примусово в твердій грошовій сумі - 250 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути 7 грн. 50 коп. витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи, в дохід держави 51 грн. державного мита, на користь позивачки 150 грн. витрат понесених нею за надання юридичної допомоги. На підставі ст. ст. 180, 181 п.3, 182 п. 2, 184 п. 1, 3, 192 п. 1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Прокурор Бершадського району звернувся в суд в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з позовами до ПП «Валентина», про відшкодування шкоди, спричиненої договірними зобов»язаннями на тій підставі, що вищевказані громадяни являються власниками земельних часток (паїв), які на даний час знаходяться в користуванні на умовах оренди в ПП «Валентина». Станом на 25.03.2008 року в зв»язку з несплатою орендної плати за користування земельними частками (паями) за 2007 рік , ПП «Валентина» має заборгованість перед кожним із них по 220 грн., на загальну суму 4620 грн., яку не бажає погасити в добровільному порядку, тому він просить примусово стягнути зазнчені кошти з ПП «Валентина» на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні прокурор в частині стягнення з ПП «Валентина» заборгованості по орендній платі відмовився, оскільки на час розгляду справи в вона була повністю погашена; в частині стягнення судових витрат з відповідача позов підтримав. Відповідач - директор ПП «Валентина» Гондарук В.Я. позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов в частині стягнення судових витрат підлягає до задоволення, оскільки в порядку ч.1 ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред»явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх, понесених ним у справах витрат з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до Глибочецької сільської Ради, третьої особи - Борщівського б"юро технічної інвентаризації про визнання права власності за заповітом на будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON] та на земельну ділянку площею 1,43 га., що розташована на території Глибочецької сільської ради, вартістю 11 656 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить встановити право власності на спадкове майно. Представник Глибочецької сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і не заперучує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Станом на 01.07.1990 року в будинковолодінні, що знаходиться в [ADDRESS] проживав та був зареєстрований [PERSON]. ( довідка № 1180 видана Глибочецькою сільською радою 18.09.2007 року). 28 грудня 2008 року [PERSON]. склав заповіт в користь позивачки, заповівши їй все своє майно ( заповіт № 143 посвідчений секретарем Глибочецької сільської ради 28.12.2002 року ). [INFO] [PERSON]. помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила позивачка і фактично прийняла спадщину на майно покійного батька. Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини не має. Згідно довідки Глибочецької сільської ради № 1307 від 09.11.2007 року земельна ділянка [PERSON]. площею 0,51 га. була передана у приватну власність рішенням Глибочецької сільської ради № 9 від 06.05.1996 року. З довідки № 39 від 06.12.2007 року вбачається, що покійний [PERSON].був включений у списки громадян-членів ВАТ "Надзбручанське" і належна йому земельна ділянка розташована на території Глибочецької сільської ради і площа якої становить 1,43 га. Вартість земельної ділянки становить 11 656 грн. Вартість спірного будинковолодіння становить 39 866 грн. ( зведено-оціночний акт від 30.08.2007 року). Борщівська державна нотаріальна контора листом від 04.07.2007 року № 660/2-21 відмовила позивачці у провадженні спадкової справи через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою -[PERSON], як за спадкоємицею за заповітом право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON]. На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Пилипчанської сільської ради, [PERSON], третьої сторони -Борщівської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 60 календарних днів вказуючи, що її бабуся - [PERSON] склала заповіт в її користь, заповівши їй земельну ділянку площею 1,32 га., що знаходиться на території Пилипчанської сільської ради. яка належала їй на підставі державного акту серії ТР № 47332. Після її смерті вона являється спадкоємцем майна покійної за заповітом, проте коли вона звернулась до Борщівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, їй було відмовлено у зв"язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Строк пропустила у зв"язку з тим, що перебувала за межами України, а тому не мала змоги звернутися з заявою про оформлення спадщини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Просить надати їй додатковий строк для подання заяви про оформлення спадщини терміном в 60 календарних днів. Відповідач - представник Пилипчанської сільської ради заявлений до нього позов визнав повністю і просить надати позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з"явилась. Від неї поступила письмова заява, в якій позов визнає повністю і відмовляється від належної їй частки майна після покійної[PERSON]. Просить слухати справу у її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. [PERSON]. на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1, 32 га., що знаходиться на території Пилипчанської сільської ради ( державний акт на право приватної власності на землю серії ТР № 047332 від 18 листопада 2004 року ) . Вартість земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 193 від 06.03.2008 року, становить 5 815 грн.18 коп. 18 серпня 2005 року [PERSON]. склала заповіт в користь позивачки заповівши їй все своє майно, в тому числі державний акт на право власності на землю серії ТР № 047332 ( заповіт № 48 від 18.08.2005 року посвідчений секретарем Пилипчанської сільської ради). [INFO] [PERSON]. померла ( свідоцтво про смерть [NUMBER] видане повторно відділом РАЦСу Борщівського районного управління юстиції 24.03.2008 року). Після смерті [PERSON]. позивачка фактично прийняла спадщину ( довідка Пилипчанської сільської ради № 146 від 13.03.2008 р.) 11 березня 2008 року Борщівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з пропущенням строку для подання заяви про оформлення спадщини (відмова Борщівської держнотконтори № 488/2-21). Строк пропущений позивачкою з незалежних від неї причин у зв"язку з тим, що вона перебувала за кордоном, а тому не мала можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає, що строк пропущено з поважних причин, і позивачці слід надати додатковий строк в 60 календарних днів для звернення з заявою про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1223, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі. 09.03.2006 року шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання у них є син - [PERSON]., [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищесказанного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся у Канівський міськрайонний суд із зазначеним позовом, вказуючи, що згідно свідоцтва про право особистої власності [NUMBER] від 19.02.1990 року він є власником житлового будинку [ADDRESS]. У 1992 року він прописав у вищевказаний будинок свого сина [PERSON] та його дружину [PERSON]. На даний час вони розлучені, відповідачка більше року проживає в [ADDRESS], а прописана в [ADDRESS], позивач сплачує комунальні послуги відповідно до кількості прописаних осіб, добровільно виписуватись [PERSON] не бажає, а тому він змушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши доводи та пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно довідки Келебердянської сільської ради від 23.01.08 р. № 23 ( а.с.11) - вбачається, що відповідачка [PERSON] з травня 2006 рок не проживає у будинку належному позивачеві. Відповідно до ст. 71 ЖК України, наймач втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності понад шість місяців. Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 30 березня 1996 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 392. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2005 року, спільне господарство не ведеться, в сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво-важливих питань, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому порядку. Тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження також підтверджено поясненнями позивача, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved