Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

03 липня 2007 року до суду звернувся позивач з названим позовом, в якому зазначив, що між сторонами було укладено угоду на виготовлення меблі, за яким відповідач зобов'язався виготовити меблеву стінку, а позивач сплатив йому передплату в розмірі 4000 гривень. Угода була укладена в усній формі. В подальшому відповідач написав розписку про отримання передплати за виготовлення меблі та зобов'язався повернути гроші до 01.02.208 року. Позивач посилаючись на те, що відповідач не виконав умов угоди з травня 2006 року та не повертає передплату, що спричинило позивачу також моральну шкоду, просить суд стягнути з відповідача аванс в розмірі 4000 гривень та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій позов підтримав та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Відповідно до ст. 612 ч. 1, ч.3 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно зі ст. 614 ч. 2 ЦК України, відсутність своєї вини доказує особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків передбачених законом. Так судом встановлено, що між сторонами в травні 2006 року було укладено угоду підряду на виготовлення меблі, відповідно до якої відповідач був зобов'язаний виготовити для позивача меблеву стінку, а позивач передає відповідачу 4000 гривень. Угода була укладена в усній формі. При укладенні угоди позивач передав відповідачу 4000 гривень в якості передплати. Відповідач же своїх зобов'язань не виконав, ухилявся від зустрічей з позивачем, чим змусив позивача його розшукувати. 12.12.2006 року відповідач написав розписку, в якій визнав факт укладення угоди та отримання грошової суми в якості передплати за роботу та зобов'язався повернути позивачу 2 зазначені гроші до 01.02.2007 року. До теперішнього часу відповідач передплату позивачу не повернув. Ці обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи. В зв'язку з вищезазначеним, враховуючи, що відповідач не виконав умов договору підряду, не виконав угоду повернення грошових коштів, не повертає борг в добровільному порядку та не довів відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання, суд вважає позов в частині стягнення передплати (авансу) обґрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачу неправомірними діями відповідача було спричинено моральну шкоду, яка виразилась в душевних хвилюваннях позивача, пов'язаних з необхідністю укладення угод з іншими особами на виготовлення меблі, необхідністю розшуку відповідача, звернення позивача до суду та відвідування суду. Враховуючи глибину душевних страждань позивача, ступеня вини відповідача та враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди, наданий позивачем. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню державне мито в розмірі 59, 50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved