Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ПЖРП» в якому зазначив, що у червні 2007року він закінчив Горлівський інститут МАУП і йому була присвоєна кваліфікація - юрист. Після закінчення інституту він почав шукати роботу по цій спеціальності. На початку жовтня 2007р зустрівся з генеральним директором ТОВ «ПЖРП» [PERSON]., який повідомив йому, що юрист їм потрібний. Викликав до себе фінансового директора, при ньому обговорювалося питання про розмір зарплати. Він попередив, що при звільнені з АТЗТ «Веско» йому прийдеться ще відпрацювати 14днів, на що [PERSON]погодився. Після цієї зустрічі на АТЗТ він написав заяву про звільнення за власним бажанням, де повинен був відпрацювати до 25 жовтня 2007р. 22 жовтня 2007року прийшов до [PERSON]із заявою про прийняття на роботу на посаду юриста. На його заяві [PERSON]наклав резолюцію: «В.К. оформити». В цей же день секретар видала йому направлення для проходження медичного огляду, за який він заплатив 38,55грн. 26 жовтня 2007р отримав висновок медичної комісії, а 29 жовтня 2007р. прийшов з документами до директора ТОВ, але отримав відмову у прийнятті на роботу. При цьому [PERSON]посилався, що у нього немає штатної одиниці юриста, тому що місцеві органи влади не збільшують розмір квартирної плати. З вини директора ТОВ він втратив роботу на АТЗТ «Веско». Можливості повернутися назад у нього не було. Як би йому одразу повідомили про відсутність вакансії, він би не звільнявся з попереднього місця роботи. Причину відмови у прийнятті на роботу вважає не обґрунтованою, оскільки про штатний розклад [PERSON]повинен знати раніше і не повинен був підписувати йому заяву про прийняття на роботу. На час звернення до суду в результаті дій генерального директора ТОВ «ПЖРП» він вимушено не працює 33 дні, у зв'язку з чим вважає, що йому причинена матеріальна шкода у сумі 1995грн. Також вважає, що йому спричинена моральна шкода, оскільки він залишився без коштів до існування, вимушений витрачати багато часу на пошук нової роботи. Оцінює моральну шкоду у 10000грн. Просить стягнути з ТОВ «ПЖРП» матеріальну шкоду у сумі 1995грн і моральну шкоду у сумі 10 000грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що він двічи зустрічався з директором ТОВ «ПЖРП». Перший раз на початку жовтня 2007р, і директор погодився на його працевлаштування. Викликався фінансовий директор, з яким обговорювався розмір його окладу. Після цієї зустрічі, він 11.10.2007р за місцем своєї роботи надав заяву про звільнення. Йому необхідно було відпрацювати до 25.10.2007р. 22 жовтня 2007р. він удруге прийшов до директора ТОВ «ПЖРП» вже з заявою про прийняття його на посаду юриста в ТОВ «ПЖРП». [PERSON]написав резолюцію на заяві «В.К. Оформити», і нічого не казав йому, що в штатному розкладі на підприємстві відсутня штатна одиниця юриста. Після цього він звернувся до відділу кадрів. Секретар у відділі видала йому одразу направлення на медичний огляд. Ніхто не питав у нього документів про освіту, і він звичайно не казав, що діплома про юридичну освіту ще не отримав. Не має він диплому і на час розгляду справи. Є довідка інституту, яка підтверджує, що він закінчив Горлівський інститут Міжрегіональної академії управління персоналом, йому присвоєна кваліфікація юрист. В теперішній час диплом знаходиться у стадії оформлення. 25 жовтня 2007р. він був звільнений за власним бажанням із АТЗТ «Веско». 26 жовтня отримав медичний висновок і 29 жовтня прийшов у ТОВ «ПЖРП» для працевлаштування. Однак у прийнятті на роботу йому було відмовлено, посилаючись на відсутність у штатному розкладі посади юриста. Став у міський центр зайнятості на облік, як особа, яка шукає роботу. Але у грудні 2007р знявся з обліку. З 29 жовтня 2007р. до 22 січня 2008р він вимушений шукати роботу шляхом звернення на підприємства. 22 січня 2008р. працевлаштувався у Комунальне автотранспортне підприємство юристом на &frac12; тарифної ставки з окладом 460грн. Вважає, із-за безпідставної відмови директором ТОВ «ПЖРП» у прийнятті на роботі він вимушено не працює 89 календарних днів, у зв'яку з чим втратив заробіток у сумі 5276,81 грн, чим завдана шкода на зазначену суму і також завдана шкода у сумі 38,55грн у виді витрат за оплату медогляду. Таким чином йому завдана матеріальна шкода у загальній сумі 5315грн. Вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки із-за відмови у прийнятті на роботу, він залишився без коштів до існування, вимушений був шукати нову роботу. Якби йому сказали, що штатним розкладом не передбачена посада юриста у ТОВ, він би не звільнявся з попереднього місця роботи. Моральну шкоду оцінює у 10 000грн. просить стягнути на його користь матеріальну шкоду у сумі 5315грн, моральну шкоду 10 000грн. Представник відповідача директор ТОВ «ПЖРП» [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що 22 жовтня 2007року до нього звертався позивач з заявою працевлаштування у ТОВ «ПЖРП» юристом. Він дійсно написав на заяві свою резолюцію до відділу кадрів, оскільки мав намір прийняти на роботу юриста. Під час розмови з позивачем він пояснював йому, що посада юриста на підприємстві буде існувати з листопада 2007р., коли місцеві органи влади збільшать розмір квартплати і тоді у нього будуть кошти на введення цієї посади. Однак такого не відбулося. І коли позивач прийшов до нього вже 29 жовтня 2007р він відмовив йому у прийнятті на роботі, окільки посади юриста за штатним розкладом не має на підприємстві. Крім того, як потім з'ясувалося у позивача не має диплому, який підтверджує його кваліфікацію юриста, що також було б підставою для відмови у прийнятті на роботі. Під час бесіди з позивачем, він питав у нього, яку має освіту, наявність диплому не з'ясовував. Усі документи повинні були перевірити у відділі кадрів. Викликався фінансовий директор, з якою орієнтовно з'ясовувався можливий оклад юриста. Про те, що позивач буде звільнятися з попереднього місця роботи не було мови. До 22 жовтня 2007р. він ніколи не зустрічався з позивачем і відповідно не обговорював питання про його працевлаштування. Позивач ще до зустрічи з ним вже виявив бажання про звільнення з попереднього місця роботи. Посади юриста у штатному розкладі ТОВ не існує і до теперішнього часу. Вважає свою відмову обгрунтованою, а позов безпідставним. Просить в позові відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про стягнення з ТОВ «ПЖРП» матеріальної та моральної шкоди, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу, задоволенню не підлягають. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 11 жовтня 2007року позивач надав заяву В.О. генерального директора АТЗТ «Веско» про його звільнення за власним бажанням з посади механіка цеха ВКТ і був звільнений 25.10.2007р., що підтверджується заявою на ім'я В.О. генерального директора АТЗТ і записом в трудовій книжці на ім'я позивача. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007року позивач звернувся до генерального директора ТОВ «ПЖРП» із заявою прийняти його на посаду юриста в ТОВ «ПЖРП» і директор направив його до відділу кадрів для оформлення, про що свідчить резолюція на заяві «В.К. оформити» (а.с.4). 22 жовтня 2007р. позивач отримує у відділі кадрів ТОВ «ПЖРП» направлення на обов'язковий медичний огляд працівника, а 26 жовтня 2007р. отримує заключення медичної комісії про придатність до роботи. 29 жовтня 2007року позивачу відмовили у прийнятті на посаду юриста у ТОВ «ПЖРП» з причини відсутності у штатному розкладі ТОВ «ПЖРП» посади юриста. Судом встановлено, що штатним розкладом ТОВ «ПЖРП», який діяв станом на 22 жовтня 2007р. посада юриста не передбачена, у зв'язку з чим вважає, що відсутність у штатному розкладі посади юриста є обгрунтованою підставою для відмови у прийнятті на роботу позивача. Суд вважає, що порушення гарантій при укладанні трудового договору, передбачених ст. 22 КЗпП в даному випадку не мало місця. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні підтвердила, що в жовтні 2007р. точного дня не пам'ятає, її викликав [PERSON]. з питання можливого розміру окладу юриста. У кабінеті був [PERSON]. Вона памятає, що [PERSON] казав, що в нього є юридична освіта, але за спеціальністю він не працював, висловлював бажання працевлаштуватися. На той час у них не було в штатному розкладі посади юриста, але вони очікували, що збільшаться тарифи на квартплату і ця посада буде введена до штатного розкладу. Тому обговорення питання розміру окладу для неї було звичайним. Це було один раз, більше вона ніколи [PERSON] а у ТОВ не бачила. Представник відповідача [PERSON]. заперечує факт звернення до нього позивача раніше ніж 22 жовтня 2007р. Суд вважає, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про його звернення до ТОВ «ПЖРП» з питання працевлаштування і отримання згоди директора ТОВ [PERSON]на прийняття його на роботу до 11 жовтня 2007р., і, звертаючись 11.10.2007р. до адміністрації АТЗТ із заявою про звільнення за власним бажанням, позивач не мав намір про працевлаштування саме до ТОВ «ПЖРП». Частиною 2 ст. 24 КЗпП встановлено, що під час укладання трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію). Згідно до ч.3 ст. 22 КЗпП вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України. Відповідно до типових кваліфікаційних вимог, передбачених «Класифікатором професій» ДК 003:2005, який затверджено наказом Державного комітету Україн з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26.12.2005р. № 375, Довідника кваліфікаційних характеристик професій робітників і типової посадової інструкції юрисконсульта (код КП 2429), на посаду юрисконсульта призначається особа, що має повну вищу освіту, або базову вищу освіту, відповідного професійного напрямку підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста та підвищення кваліфікації,бакалавра, чи спеціаліста, без вимог до стажу роботи (залежно від категорії). Адміністрація підприємства вправі затребувати від громадянина при прийнятті на роботу, де потрібні спеціальні знання, надати диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку і надання такого документу є важливим аргументом на користь доцільності приймання такого робітника на роботу. Як пояснив позивач, у відділі кадрів ТОВ «ПЖРП» він ніяких документів не надавав і ніхто у нього не питав диплом про освіту, а тільки видали направлення на медичний огляд. Суд вважає, що під час належного оформлення на роботу позивача, йому необхідно було б надати відповідачу диплом про освіту, якого він немає і до теперішнього часу. Як пояснив представник відповідача, вони пізніше з'ясували, що у позивача не має диплому, який підтверджує його кваліфікацію юриста, що також було б підставою для відмови у прийнятті на роботі. Суд вважає, що власник (уповноважена особа) вправі відмовити у прийнятті на роботу, посилаючись на недостатній рівень освіти і відсутність досвіду роботи, якщо ці доводи власника відповідають змісту трудової функції. В даному випадку відсутність документу, який підтверджує освіту (кваліфікацію) позивача, є обгрунтованною підставою для відмови у прийнятті на роботу. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. На підставі ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 131, 209, 212-215, ЦПК України, та

Outcome: dismissed