Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

01 жовтня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом і просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, а також стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі &frac14; частки від усіх видів заробітку до повноліття дитини на його особистий рахунок. При цьому позивач посилався на те, що відповідачка доводиться матір`ю малолітнього, проте після народження дитини залишила її у відділенні пологового будинку №5 м.Одеси та самовільно пішла, про що свідчить акт від 10.11.2006 року, з 28.11.2006 року дитина знаходиться в дитячому будинку, за весь час перебування мати її не навідувала, участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, її життям, розвитком і здоров`ям не цікавиться. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітнього сина. Представник органу опіки і піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не явився, письмово повідомивши суд про те, що наданий висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав вони підтримують, просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку через засоби масової інформації у відповідності до ч.9, 10 ст.74 ЦПК України, оскільки її фактичне місце проживання позивачеві невідоме. Зі згоди представника позивача, не обмеженого у такому праві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, доводиться матір`ю малолітнього [PERSON], котрий народився [INFO] року в м.Одесі, актовий запис від 14 листопада 2006 року по Другому відділу РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси. При цьому батько дитини записаний згідно ч.1 ст.135 СК України (а.с.3, 5). Після народження дитини відповідачка залишила її у відділенні пологового будинку №5 м.Одеси та самовільно залишила відділення, про що свідчить акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, від 10.11.2006 року (а.с.4). Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2979 від 28.11.2006 року, малолітнього [PERSON], [INFO] року народження, направлено в будинок дитини на повне державне забезпечення (а.с.6). На даний час дитина знаходиться в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко», відповідачка участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, її життям, розвитком і здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Згідно висновку № 01 - 05 - 4/ 1992 вх. від 14.06.2007 року, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO] року народження, батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання малолітнього сина, не проявляє відносно нього батьківської турботи, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні, регулюються нормами ст.ст.166, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України і підлягають задоволенню, оскільки відповідачка зобов'язана виховувати свою дитину та утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів щодо усієї суми. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача і необхідність задоволення позову у повному обсязі. На підставі встановленого, відповідно до вимог ст.ст.164, 166, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved