Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Прокурор Татарбунарського району звернувся до суду з заявою на захист прав та інтересів малолітнього [PERSON]. до [PERSON]. про відібрання від неї дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на слідуючі обставини. Мати неповнолітнього [PERSON]. не виконує обов'язків щодо утримання та виховання дитини, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дитини, не забезпечує йому належних умов для проживання та навчання, в березні 2005 року в будинку, де проживає її сім'я, сталася пожежа, з чого часу сім'я без визначеного місця проживання, мати не може забезпечити належних умов для повноцінного розвитку своєї дитини, хлопчик ходив до школи брудним та голодним, тому був вилучений з сім'ї та направлений до Тарутинського притулку, де перебуває до теперішнього часу. Прокурор Татарбунарського району в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив відібрати дитину від матері [PERSON]. без позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що бажає, щоб дитина проживала в сім'ї, вона думає, що як мати, зможе забезпечити синові належні умови для проживання та навчання, так як на даний час не зловживає спиртним та намагається привести будинок в належний стан, щоб створити для дитини добрі умови проживання. Крім того, батько сина встановив батьківство та зареєстрував його на своє прізвище і також не заперечує, щоб дитина проживала з сім'єю. Представник органу опіки та піклування Приморської сільської Ради у судовому засіданні пояснила, що сім'я [PERSON]. з 2004 року знаходиться на профілактичному обліку як неблагополучна, в 2005 році будинок, де вони проживали, в тому числі і неповнолітня дитина, згорів, з цього часу сім'я без визначеного місця проживання. Відповідачка [PERSON]. неодноразово запрошувалася на засідання опікунської ради, на які не з'являлася, не бажала працевлаштуватися та влаштувати дитину до дитячого садка, в зв'язку з чим хлопчик пішов до першого класу зовсім не підготовленим. До школи дитина приходила неохайною, брудною, голодною, так як завжди просив у персоналу поїсти та збирав хліб з столів після того, як діти поїли. Дитина не мала постійного місця проживання, так як мати часто залишала його у різних знайомих, тому дитині після уроків не було куди іти, в зв'язку з чим хлопчик був вилучений з сім'ї та направлений до Тарутинського притулку, де знаходиться зараз. Заслухавши пояснення та доводи прокурора Татарбунарського району, представника органу опіки та піклування Приморської сільської Ради, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до статті 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Із пояснень прокурора Татарбунарського району, представника органу опіки та піклування Приморської сільської Ради випливає, що мати неповнолітнього [PERSON]. не виконує обов'язків щодо утримання дитини, за місцем проживання характеризується негативно, постійної роботи не має, матеріально не забезпечена. На теперішній час [PERSON]. не може забезпечити належних умов для повноцінного розвитку своєї дитини. Свідок [PERSON]пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON]., співмешканця відповідачки та їй відомо, що неповнолітньою дитиною [PERSON]ніхто не займається, мати часто покидала хлопчика одного, дитина блукала селом, приходив до старенької бабусі, та просив у неї їсти, бабуся годувала його, лишала у себе ночувати, до школи часто хлопчик ходив неохайно одягнений, брудний, був майже безпритульний, мати часто його залишала у чужих людей, не приділяла йому належної уваги. Свідок [PERSON]. пояснив, що неповнолітній [PERSON]. є його сином, він визнав на дитину батьківство з того моменту, коли до суду надійшла заява про відібрання його від матері, тобто в грудні 2007 року, на даний час хлопчик знаходиться у притулку, його мати перейшла проживати у будинок до свідка, де вони планують провести ремонтні роботи. Свідок вважає, що в майбутньому дитину можливо буде залишити в сім'і, так як вони бажають створити для дитини нормальні умови проживання. З висновку органу опіки та піклування Приморської сільської Ради /а.с.9/ вбачається, що опікунська рада вважає доцільним відібрати від матері [PERSON], 1973 року народження її неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]народження. Згідно копії свідоцтва про народження /а.с.3/ матір'ю [PERSON], [INFO]народження є [PERSON]. Довідкою Приморської сільської Ради №400 від 19.10.2007 року (а.с.4) підтверджується, що неповнолітній Чебаненко Ростислав Віссаріонович станом на вказану дату є членом сім'ї [PERSON]. та проживає разом з нею. Із характеристики на [PERSON]./а.с.6/ видно, що вона характеризується негативно, не працює, не займається вихованням дитини, не створює умов для морального та фізичного розвитку дитини, вживає спиртні напої. З характеристики учня 1 класу [PERSON](а.с.7) видно, що дитина з неблагонадійної сім'ї, до школи прийшов не підготовленим, недисциплінований, неуважний, вживає погані слова, до школи приходить неохайний, брудний, часто голодний, майже щодня запізнюється на уроки. З боку батьків контроль за дитиною зовсім відсутній. Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що [PERSON]. свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, маючи реальну можливість їх виконувати, при цьому нею грубо порушуються права дитини, тому суд вважає, що дані обставини є підставою для відібрання у неї неповнолітньої дитини без позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України [PERSON]. зобов'язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини, з урахуванням вимог ст.ст.182,183 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved