Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.11.1998 року квартира [ADDRESS]належить їй, її неповнолітній доньці [PERSON], 1993 року народження та її батькові - [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO][PERSON]помер. При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було запропоновано визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, а оскільки [PERSON]. помер та між ними не було досягнуто згоди про визначення часток, вона вимушена були звернутися до суду із зазначеним позовом та просить визначити, що розмір часток у спільній власності на квартиру[ADDRESS]встановлює за [PERSON] (померлим) 1/3 частину, за нею (позивачкою) 1/3 частину та за неповнолітньою дочкою [PERSON]/3 частину. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - Виконкому Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився. Надійшло повідомлення з проханням слухати справу у його відсутності. Представник третьої особи - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника третьої особи по наявних матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.11.1998 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS], загальною площею 57,10 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]та [PERSON] . (а.с. 6) Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON]помер [INFO](а.с. 14) іздійснити виділ частки не можливо. Як показала в судовому засіданні позивачка, після смерті батька [PERSON] вона звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру[ADDRESS]визначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визначити, що розмір часток у спільній власності на квартиру[ADDRESS] встановлює за [PERSON] (померлим) 1/3 частину, за позивачкою 1/3 частину та за [PERSON]/3 частину.

Outcome: approved