overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO]народження матір'ю якої є позивачка. Позивачка посилаючись на те, що відповідач добровільно не утримує дитину, звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов не визнав і показав, що він є батьком дочки [PERSON], але сплачувати аліменти не може, тому що погашає кредит, який стягується з його заробітної плати в розмірі 50 %. Судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у вказаній позивачкою частці. Посилання відповідача на те, що він не може сплачувати аліменти із-за виплати кредиту не позбавляє його від обов'язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки. З нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та на користь позивачки [PERSON]. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

28 березня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 грудня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 825. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини припинені з січня 2008 року в зв'язку з постійними сварками, викликаними різницею в характерах, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав, зазначивши, що з грудня 2007 року вони не проживають разом, позивачка знайшла іншого чоловіка. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно з грудня 2007 року позивачка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, збереження сім'ї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на сторони порівну. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

02 квітня 2008 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 693 грн. 30 коп. боргу та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, суду пояснив, що відповідач заборгував позивачу 693 грн. 30 коп.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. З матеріалів справи видно, що відповідач проживає в [ADDRESS] Миколаївської області і являється абонентом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз». Відповідач порушив Правила надання населенню послуг з газопостачання: щомісячно не розраховувався за спожитий природний газ. В період з 01.01.2001 року по 01.03.2008 року відповідач заборгував позивачу 693 грн. 30 коп.. Згідно п. 33 Правил надання населенню послуг з газопостачання за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання споживач несе відповідальність. За таких обставин на підставі ст.ст. 611, 612, 614 та 651 ЦК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO] Позивач просить винести рішення, яким стягнути на її користь аліменти з [PERSON]. на утримання дочки і сина, в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, зі всіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач проживає окремо від сім'ї, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що вона з відповідачем розлучені, що відповідач працює і може надавати матеріальну допомогу дітям. . В судовому засіданні позивач позов підтримала, змінивши його, і просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей 1/3 частину всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги позивача визнав частково, та пояснив, що згоден щоб з нього стягувались аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно по 1/3 частині всіх його доходів без вказівки що не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також пояснив, що він хворіє, що підтверджується довідкою і отримує невелику заробітну плату, інших утриманців, крім дітей, немає. Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов позивача змінений в судовому засіданні підлягає до задоволення повністю з слідуючих підстав. [PERSON]. і [PERSON]. перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON]і [PERSON], батьком яких являється [PERSON]. а матір'ю [PERSON]. Відповідно до довідки Вінницько-Хутірської сільської Ради неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надавав. Пояснення відповідача, про те що він не надавав добровільно матеріальну допомогу на дітей, тому що, позивач не дозволяла йому бачитись з дітьми, суд не відносить до обставин, які підтверджують бажання його матеріально утримувати дітей до дня подачі позову до суду, оскільки сам відповідач пояснив, що кошти переказом дружині не надсилав, так як не знав чіткої адреси позивача. Відповідно до ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Так як відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позов [PERSON]. підлягає до задоволення в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дітей, починаючи стягнення з 18.02.2008 року, з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища позивача, дітей і платника аліментів. [PERSON]. працездатний, других утриманців немає, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом наполягаючи на стягненні з відповідача аліментних платежів на її користь на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини, щомісяця, до досягнення дитиною 23 літнього віку. У зв'язку з тим, що в даний час дитина: донька [PERSON], [INFO], навчається на денній формі навчання в Східноукраїнському національному університеті ім. В. Даля економічного факультету заочної форми навчання за спеціальністю “Економіка підприємства” на 2 курсі, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліментні платежі у твердій грошовій сумі 570 грн., щомісячно на її користь на утримання повнолітньої доньки. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти змінених у судовому засіданні позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги думку позивачки та відповідача, матеріальне становище позивачки і відповідача, вважає позов обґрунтованим і підметом задоволенню по наступним підставах: Відповідач Волощук Віктор Володимирович у свідоцтві про народження /а.с.4/ [PERSON], [INFO] зазначений батьком. Згідно довідки /а.с. 7/ на утриманні позивачки знаходиться дитина: донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 3064 від 13.02.2008 року /а.с. 6/ [PERSON], [INFO], навчається на заочній формі навчання в Східноукраїнському національному університеті ім. В. Даля економічного факультету за спеціальністю “Економіка підприємства” на 2 курсі . На підставі ст. 199 Сімейного Кодексу України, ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані містити своїх повнолітніх дітей продовжуючих навчання, що вимагають матеріальної допомоги, у зв'язку з чим, суд, з огляду на наявність постійного заробітку і достатнього джерела прибутку позивачки та відповідача, вважає за необхідне стягнути з [PERSON]аліменти, на користь [PERSON], на утримання повнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 570 грн. щомісяця, на період навчання, но не більш як до досягнення дитиною 23-річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що 21 листопада 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. у Молодківській сільській раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 21. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Відповідач матеріально дітей не утримує, вихованням їх не цікавиться. Сторони спільно не проживають, не підтримують жодних сімейних відносин. Просить постановити рішення про стягнення в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. в місяць до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з”явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Добровільно відповідач кошти на утримання не надає, матеріально дітей не утримує, вихованням їх не цікавиться. Позивач займається вихованням дітей. Враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, а саме по 200 грн. на дитину. На підставі ст.ст.84,180,181,182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

02 квітня 2008 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 2112 грн. 43 коп. боргу та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, суду пояснив, що відповідач заборгував позивачу 2112 грн. 43 коп.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. З матеріалів справи видно, що відповідач проживає в м. Нова Одеса Миколаївської області і являється абонентом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз». Відповідач порушив Правила надання населенню послуг з газопостачання: щомісячно не розраховувався за спожитий природний газ. В період з 01.01.2001 року по 01.03.2008 рік відповідач заборгував позивачу 2112 грн. 43 коп.. Згідно п. 33 Правил надання населенню послуг з газопостачання за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання споживач несе відповідальність. За таких обставин на підставі ст.ст. 611, 612, 614 та 651 ЦК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вона 5 років перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу є донька: [PERSON]- [INFO] року народження. 10.02.2008 року їй виповнилось 18 років, стягнення аліментів закінчено. З 01 вересня 2007р. донька є студентом Нікопольського професійного ліцею. Строк закінчення навчання 20.01.2009р. Відповідач працює, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому вона просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку щомісячно на навчання доньки до досягнення нею 23 років. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, з позовом згоден. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [INFO]р. народилася донька [PERSON], яка є студентом Нікопольського професійного ліцею. Строк закінчення навчання 20.01.2009р., форма навчання денна, по професії перукар, згідно довідці від 11.09.2007р. № 730. Згідно наданої суду довідці від 08.02.2008р. № 26 працює в ВАТ “Дніпропетровськгаз” охоронцем, середньомісячна заробітна плата становить 1104,54 грн., що надає можливість сплачувати аліменти. Донька навчається, тому потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України. Відповідач [PERSON] працює, має постійну заробітну плату, має можливість і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] посилаються, що [INFO] помер батько, [PERSON], який проживав у власному будинку [ADDRESS], разом з сином (позивачем по справі). Після смерті батька відкрилася спадщина. Однак спадкодавцем при житті не виготовлено правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, але позивач [PERSON] згідний на включення її до кола спадкоємців. Через відсутність у покійного правовстановлюючих документів на будинковолодіння держнотконторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просять визнати за ними право власності на будинок і господарські споруди у порядку успадкування по &frac12; частині за кожним. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали і пояснили, що спадкове будинковолодіння побудоване батьками у 60-х роках. З батьками проживав найменший син, тобто, позивач. У серпні минулого року останній поїхав до брата в Росію, звідки повернувся 16.01.08р. А позивачка не бажала без нього оформляти спадкові права. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 1217,1220,1261,1268 ч.3,1272 ч.2 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця... -2- Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він, протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено з пояснень позивачів, що батьками були [PERSON] і [PERSON]. Вони спільно побудували будинок і господарські споруди в 1963 році [ADDRESS]. Однак при житті не виготовили правовстановлюючих документів на це майно. Будинок цегляний, з пічним опаленням, без побутових зручностей. Заповіт ними також не складався. Мали 4-ро дітей: позивачів і сина [PERSON], який проживає в Росії. А сестра померла у 2002 році. Батьки проживали на день смерті кожного разом з позивачем. Батько помер [INFO], а мати - у 1990 році. Спадщину прийняв позивач своєчасно і згідний, щоб до кола спадкоємців включити сестру, позивачку по справі. Про що є і його письмова заява. Доказами по справі є : копії паспортів позивачів і їх копії свідоцтв про народження ( а позивачки і про одруження); копія свідоцтва про смерть спадкодавця; технічний паспорт на спадкове будинковолодіння і довідка про склад сім'ї спадкодавця на день смерті. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення бо згідно зі ст. 328 ЦК України позивачі набувають права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, покликаючись на те, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON], однак коштів на його утримання не надає. Син постійно хворіє і потребує додаткових коштів на лікування. Оскільки відповідач працездатний і працює у приватного підприємця та має мінливий доход, то просить присудити стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, їх не змінювала. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Згідно ст. 130 ЦПК України суд у попередньому судовому засіданні ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України, ч.4 , яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить Закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з визнанням його відповідачем. Так, відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON] і у відповідності до ст.180 СК України зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття. Вимога позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, яку відповідач визнав являється обґрунтованою і відповідає вимогам ст. 184 СК України. Суд також вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Відповідач у 1993 році після одруження виїхав на постійне місце проживання у м. Луцьк.. В 1996 році його батьки дали згоду проживання у їхній квартирі [ADDRESS], однак фактично він продовжував проживати у м. Луцьку. Оскільки відповідач вимагає ключі від квартири, мотивуючи це тим, що він там прописаний і має право проживати, позивачі просять визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням та виселити його з квартири [ADDRESS] шляхом виписання. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, уточнили підставу позову і просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом як члена сім'ї власника, і виписати його з квартири. Свідок[PERSON]. пояснила, що відповідач з 1994 року у спірній квартирі не проживає. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1994 року квартира[ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON]. (а.с.6). Таким чином, відповідач не є співвласником даної квартири і у 1996 році він був приписаний батьками як член сім'ї у квартирі, яка належала на праві приватної власності позивачам, їм батькам і дітям. З 1994 року у даній квартирі не проживає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 1996 року, понад один рік відсутній без поважних причин, не є її співвласником, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування цим житлом, і позов в цій частині слід задовольнити. У позовній вимозі про виселення відмовити, оскільки воно проводиться у випадках, передбачених ст. 116 ЖК України, до наймачів або членів сім'ї наймачів жилого приміщення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Відповідач у 1993 році після одруження виїхав на постійне місце проживання у м. Луцьк. В 1996 році його батьки дали згоду проживання у їхній квартирі в [ADDRESS] однак фактично він продовжував проживати у м. Луцьку. Оскільки відповідач вимагає ключі від квартири, мотивуючи це тим, що він там прописаний і має право проживати, позивачі просять визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням та виселити його з квартири [ADDRESS] шляхом виписання. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, уточнили підставу позову і просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом як члена сім'ї власника, і виписати його з квартири. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач з 1994 року у спірній квартирі не проживає. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] (а.с.6). Таким чином, відповідач не є співвласником даної квартири і у 1996 році він був приписаний батьками як член сім'ї у квартирі, яка належала на праві приватної власності позивачам, їм батькам і дітям. З 1994 року у даній квартирі не проживає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 1996 року, понад один рік відсутній без поважних причин, не є її співвласником, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування цим житлом, і позов в цій частині слід задовольнити. У позовній вимозі про виселення відмовити, оскільки воно проводиться у випадках, передбачених ст. 116 ЖК України, до наймачів або членів сім'ї наймачів жилого приміщення.

Outcome: partial