Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

В лютому 2008 року Кредитна спілка “Альянс Україна” (надалі - КС “Альянс Україна”) звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] борг 20709, 94 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору кредиту № 220-07кТл від 12 червня 2007 року відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. строком на дванадцять місяців. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язаний сплачувати не пізніше ніж 15-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та плату за користування кредитом за попередній місяць. Відповідно до п.1.2 договору кредиту № 220-07 кТл від 12 червня 2007 року кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов»язувався сплачувати не пізніше ніж 15-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Станом на 25 січня 2008 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 20709,94 грн., яка складається з 5000 грн. основного боргу, штраф 2500 грн., 3509,94 грн. відсотків нарахованих на суму основного боргу та 9700 грн. пені. Представник позивача Мадюдя В.В. в судовому засіданні зменшив позовні вимоги, відмовившись від стягнення штрафу 2500,00 грн., в іншій частині позов підтримав і просить його задовольнити. Просить розірвати договір кредиту № 220-07 КТЛ та стягнути з відповідача суму боргу, неустойку та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча вчасно був повідомлений про час та місце судового засідання. Оскільки представник позивача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст.ст.ст. 546,548,549 ЦК України виконання зобов»язань може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов»язань. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що між сторонами 12 червня 2007 року було укладено кредитний договір № 220-07 КТЛ. Відповідно до п.1.2 договору кредиту від кредитна спілка надала позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.1 Позичальник зобов»язувався сплачувати не пізніше ніж 15-го числа кожного наступного місяця частину кредиту та сплату за користування кредитом за попередній місяць. Згідно п.2.2 вказаних договорів сторони визначили порядок повернення кредитів частинами та плату відсотків за користування позичковими коштами в розмірі 0,1918% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п.6.1 вказаного договору у випадку прострочення позичальником термінів сплати суми кредиту та відсотків, кредитор вправі нарахувати та стягувати пеню в розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочки. Станом на 25 січня 2008 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 18209,94 грн., яка складається з 5000 грн. основного боргу, 3509,94 грн. відсотків нарахованих на суму основного боргу та 9700 грн. пені. За таких обставин суд вважає, що договір кредиту необхідно розірвати. Стягненню підлягає сума основного боргу 5000 грн., проценти за користування кредитом 3509 грн. 94 коп., та пеня в сумі 5000 грн.. Суд зменшує розмір нарахованої пені до 5000 грн., оскільки розмір пені значно перевищує розмір суми наданого кредиту. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові втрати по сплаті державного мита 207,10 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial