Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 03.03.2005 року державним виконавцем державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом виданим Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 11.06.2004 року. 24.06.2005 року державний виконавець повідомив його про те, що при здійсненні виконавчих дій ним було описано та арештовано майно боржника, яке складається з 9/20 частин домоволодіння [ADDRESS]. Але 29.12.2006 року даний державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв'язку з неможливістю стягнення. У відповіді зазначено, що за адресою боржника, 9/20 частин домоволодіння не виявлено. Постанова про повернення виконавчого документу була оскаржена до суду і ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя - скасована. Оскільки майно було виявлено але не відомо з яких причин не реалізовано, як того вимагає закон, позивач вважає, що діями державного виконавця, які виразилися в зволіканні з виконанням виконавчого документу, йому було завдано матеріальну шкоду, яку він оцінює в 23037 грн. 25 коп., тобто суму, яка підлягала стягненню з боржника на його користь за виконавчим документом. Вказану суму він просив стягнути на його користь з відповідача через Державне Казначейство України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив та зазначив, що вони просять шкоду стягнути безпосередньо з відповідача, а не з третьої особи. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на сьогоднішній день виконавче провадження відкрито та перебуває на виконанні. Вважає, що державний виконавець перед тим, як винести постанову про повернення виконавчого документа здійснив всі необхідні дії по виконанню виконавчого листа. Виконавча служба не здійснила дій які б порушили права позивача та завдали йому шкоду. Представник третьої особи в судове засіданні не з'явився. Від них надійшов відзив в якому вони проти задоволення позову, в частині відповідальності казначейства за шкоду завдану відповідачем - заперечували. Просили справу слухати без участі їхнього представника. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В серпні 2001 року Хортицький міський суд м. Запоріжжя, своїм рішенням від 06.08.2001 року стягнув з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] 23037 грн. 25 коп. Виконавчий лист виданий 11.06.2004 року надійшов на виконання до Комсомольського відділу державної виконавчої служби 28.02.2005 року з Суворовського ВДВС, у зв'язку з тим, що майно боржника [PERSON] (9/20 частин домоволодіння [ADDRESS]) знаходиться на території Комсомольського ВДВС. 03.03.2005 року Державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. 14.03.2005 року зроблено запит до МРЕВ ВДАІ, на що 23.05.2005 року надійшла відповідь про відсутність автотранспорту у боржника. 02.06.2005 року здійснено опис та арешт майна боржника, а саме 9/20 частин вищезазначеного домоволодіння. 09.06.2005 року державному виконавцю стало відомо про те, що боржник [PERSON], якому належить 9/20 частин домоволодіння, володіє ними спільно з членами своєї родини. 14.06.2005 року державний виконавець направив до суду подання про реальний виділ частини домоволодіння, яке належить боржнику. Дані факти викладені у відповіді державної виконавчої служби від 24.06.2005 року, яка була надіслана позивачу. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.07.2005 року в задоволенні подання про реальний виділ частини домоволодіння було відмовлено, оскільки [PERSON] володіє частиною домоволодіння спільно з членами своєї сім'ї, серед яких є малолітні діти. В лютому 2006 року державний виконавець звернувся до Виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради з листом щодо надання дозволу на реалізацію житла боржника за адресою: [ADDRESS]. На що в березні 2006 року отримав відмову, з посиланням на те, що будуть порушені житлові права дітей. Вище викладене свідчить проте, що державним виконавцем були проведені дії щодо виявлення майна боржника на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом, але у зв'язку з тим, що реально виділити та реалізувати виявлене майно не видалося можливим, він 29.12.2006 року виніс постанову про повернення виконавчого документа. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2007 року постанова державного виконавця від 29.12.2006 року була скасована, оскільки стягувач та суд були поінформовані про хід виконання виконавчого документу лише до моменту направлення подання про реальний виділ майна до суду. Постановою державного виконавця від 11.04.2007 року було відновлено виконавче провадження і до теперішнього часу воно перебуває на виконанні в державній виконавчій службі. Суд визнає, що в процесі виконання рішення суду від 2001 року державним виконавцем ДВС у Комсомольському районі [PERSON] була допущена тяганина та порушені строки здійснення виконавчого провадження, які визначені ст. 25 ЗУ „Про виконавче провадження”. Але строки були порушені з поважних причин, а саме звернення до суду та органів місцевого самоврядування. Рішення ж суду не видалося можливим виконати з причин, які не залежали від державного виконавця. Такими причинами стала відмова, з боку суду та органів місцевого самоврядування, державному виконавцю дати дозвіл на реалізацію виявленого майна боржника. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки суд прийшов до висновку, що ДВС у Комсомольському районі м. Херсона не могло завдати та не завдало шкоди правам та інтересам позивача - позов є необгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed