Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

12 лютого 2007 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПП „Еталон-Буд” про порушення договору побутового підряду, відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона 02.10.2007 року уклала договір побутового підряду з ПП „Еталон-Буд”, яке належить СПД -фізичній особі [PERSON]., на виготовлення із матеріалу підрядника та установку трьох металопластикових віконних блоків в квартирі [ADDRESS] шляхом подання відповідної заявки СПД - фізичній особі [PERSON], який здійснює прийом замовлень на даний вид робіт у м.Городня. 09.10.2006 року та 04.11.2006 року нею були оплачені СПД [PERSON] вказані роботи в сумі 4465 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками. Після виготовлення та установки віконних блоків були виявлені істотні недоліки у виконаній роботі, зокрема розміри двох віконних блоків не відповідали розмірам віконних отворів у кімнатах, що призвело до утворення великих щілин. Згідно висновку експерта від 22.01.2007 року встановлено, що розміри двох виготовлених віконних блоків та їх установка не відповідають діючим технічним нормам. Тому позивачка просила зобов”язати відповідача безоплатно усунути допущені ним недоліки роботи шляхом виготовлення та установки двох нових металопластикових віконних блоків в квартирі [ADDRESS] в місячний термін, а також стягнути з ПП „Еталон-Буд” на свою користь 534 грн. 02 коп. майнової шкоди та 3000 грн. моральної шкоди, які завдані їй внаслідок істотних порушень підрядником договору побутового підряду. Ухвалою суду від 16 квітня 2007 року проведено заміну відповідача ПП „Еталон-Буд” на належного відповідача - СПД -фізичну особу [PERSON], а також залучено до участі в справі в якості співвідповідача ПП „Еталон-Буд” та третю особу на стороні відповідача - СПД- фізичну особу [PERSON] (а.с.77). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2007 року позов [PERSON] задоволено частково. Зобов”язано СПД -фізичну особу [PERSON] в строк один місяць безоплатно усунути допущені ним недоліки роботи, виконаної за договором побутового підряду, шляхом виготовлення та встановлення двох нових металопластикових віконних блоків в залі та спальні квартири [ADDRESS] Чернігівської області. Стягнуто з СПД -фізичної особи [PERSON] на корить позивачки матеріальну шкоду в розмірі 534 грн. 02 коп., 2000 грн. моральної шкоди, судові витрати в сумі 250 грн. за надані юридичні послуги, 42 грн. 50 коп. сплаченого судового збору та 25 грн. витрат з ІТЗ розгляду цивільних справ. Не погодившись з таким рішенням суду 1 інстанції, відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду як незаконне та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки судом невірно застосовано норми матеріального права. Апелянт зазначає, що у відповідності до умов специфікації від 10.10.2006 року, яка була складена між ним та [PERSON], всі вироби були виготовлені у відповідності до погоджених з позивачкою розмірів, заміри яких проводились в її присутності, а тому істотних відступів від умов договору побутового підряду не вбачається. Крім того, позивачка повністю розрахувалась з відповідачем за виконані роботи, що свідчить про прийняття роботи без зауважень з її боку, оскільки недоліки, про які зазначає позивачка, можна було встановити одразу після закінчення всіх робіт по встановленню вікон в її квартирі, а претензії [PERSON] пред”явила лише через місяць. [PERSON] вважає, що влаштування теплих гіпсокартонових віконних відкосів чи відкосів з інших теплоізолюючих матеріалів зняли б всі претензії з боку [PERSON] Крім того, апелянт не погоджується з висновком експерта від 05.10.2007 року, оскільки експертом використано нормативні документи, які не застосовуються до металопластикових виробів та які не підписані державою Україна. Також експерт безпідставно взяв до уваги Інструкцію з монтажу фірми „СТІМЕКС ПРОФІЛЬ”, оскільки така інструкція є індивідуальною для кожного підприємства. Апелянт посилається на те, що позивачем не надано належних доказів спричинення їй страждань та моральної шкоди. Позивачкою не надано доказів, що витрати на бензин на суму 226 грн. були витрачені нею для вирішення питань спірної справи. Апелянт не погоджується з вирішенням судом питання розподілу судових витрат, оскільки витрати на проведення експертизи в Чернігівській регіональній торгово-промисловій палаті не можуть бути стягнуті з нього, так як експертиза проводилась щодо ПП „Еталон-Буд”, а не ПП [PERSON] В справі нема доказів того, що [PERSON] оплатила надання їй юридичних послуг, оскільки в справі є лише рахунок, який не може бути підтвердженням оплати таких витрат. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], представники співвідповідача ПП „Еталон-Буд” апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник апеляційну скаргу не визнали, просили в її задоволенні відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов”язується виконати за завданням фізичної особи певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів. По справі встановлено, що між [PERSON] та суб”єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] було укладено договір побутового підряду на виготовлення та установлення трьох металопластикових віконних блоків в квартирі [ADDRESS]. Факт укладення такого договору підтверджується наданими товарними чеками від 09.10.2006 року та від 04.11.2006 року, за якими позивачкою [PERSON] було сплачено СПД [PERSON] повну вартість металопластикових вікон, а також специфікацією до замовлення №81/1946 від 10.10.2006 року, складеною між [PERSON] та СПД -фізичною особою [PERSON] (а.с.17-18). Відповідно до ч.1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду замовник вправі вимагати виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів” у разі виявлення недоліків у виконаній роботі споживач має право на безоплатне усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк та право вимоги безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи. Висновком спеціаліста Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №ЧК-32 від 22.01.2007 року (а.с.15-21) та висновком судової будівельно-технічної експертизи №748-750ц від 05.10.200 року (а.с.130-138) встановлено факт невідповідності виготовлених металопластикових вікон, встановлених в квартирі позивачки, вимогам стандартів для металопластикових вікон, їх установка не відповідає вимогам „Інструкції з монтажу вікон та дверей з ПВХ профілю”, вікна потребують заміни. Допущені недоліки могли мати місце внаслідок помилок при замірах віконних отворів. Допитаний в судовому засіданні експерт КНДІСЕ Скоп Г.І. підтвердив, що недоліки при встановленні вікон в квартирі позивачки є істотними. Факт наявності недоліків при встановленні вікон не заперечують і представники відповідача та третьої особи, які вважають, що усунути такі недоліки можна шляхом влаштування теплих гіпсокартонових віконних відкосів чи відкосів з інших теплоізолюючих, гідроізолюючих матеріалів. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що недоліки, допущені в роботі відповідачем є істотними, а тому позивачка має право вимагати безоплатне виправлення цих недоліків, в зв”язку з чим її вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Не може апеляційний суд залишити вказівку рішення суду 1 інстанції про зобов”язання відповідача виготовити та встановити вікна в місячний строк, оскільки у даному випадку рішення суду оскаржувалось, на даний час зазначений строк вже минув. Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, позивач вправі одразу пред”явити його до виконання, а тому у даному випадку після перегляду справи в апеляційній інстанції встановлювати строк для виконання рішення немає необхідності. Посилання апелянта на те, що позивачка погодилась із замірами віконних блоків, зробленими відповідачем, підписавши специфікацію, не дають підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачка не є спеціалістом в галузі виготовлення та встановлення металопластикових вікон, в зв”язку з чим вона і звернулась до спеціаліста, уклавши відповідний договір побутового підряду. Також не мають правового значення доводи апелянта про те, що [PERSON] повністю розрахувалась за виконану роботу, що свідчить про прийняття без зауважень такої роботи, оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що позивачка одразу після виявлення недоліків в роботі, зверталась до відповідачів з претензіями як в усній так і в письмовій формі (а.с.6-11). Припущення апелянта щодо можливості задоволення вимог [PERSON] шляхом встановлення в її квартирі теплих гіпсокартонових віконних відкосів чи відкосів з інших теплоізолюючих матеріалів, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки позивачка заперечує проти цього і вправі ставити питання про усунення недоліків саме таким шляхом як зазначено в позові. Що стосується позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, то дані вимоги не можуть бути задоволені, оскільки позивачкою не надано доказів, що витрати на оплату ксерокопій у розмірі 22 грн. 60 коп. стосуються розгляду даної справи; зазначені витрати на придбання бензину для автомобіля у розмірі 226 грн.00 коп. також не дають підстав вважати, що ці витрати понесені на вирішення питань, пов'язаних з відновленням даного порушеного права. Що стосується витрат на бензин у розмірі 296 грн. 00 коп., які позивачка понесла в зв'язку з явкою до апеляційного суду, не можуть бути відшкодовані із-за відсутності правових підстав для їх стягнення, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави” розмір витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. А відповідно до п.п. 1.7, 1.11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон від 13.03.1998 року № 59, затвердженої наказом Міністерства Фінансів України витрати на проїзд до місця відрядження і назад відшкодовуються у розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним, автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) і вартість такого відшкодування проводиться на підставі транспортних квитків. У даному випадку позивачка не надала суду квитків на користування транспортом загального користування, які би підтверджували її проїзд з м. Городні до м. Чернігова. Що стосується відшкодування витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 291 грн. 07 коп. (а.с.15-21), то дані витрати не можуть бути відшкодовані, оскільки відповідно до ст. 79 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, а у даному випадку дослідження проводилось не за ухвалою суду, а за заявою позивачки. Вирішуючи питання про задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вірно зазначив в рішенні про те, що позивачці дійсно була завдана така шкода через допущені підрядником недоліки в роботі та порушенні її прав як споживача. Проте, виходячи із засад виваженості та розумності, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути 500 грн. у відшкодування завданих моральних збитків. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 51 грн. в повернення сплаченого судового збору та 30 грн. в повернення сплачених витрат на ІТЗ та на користь ЧВ КНДІСЕ 112 грн. 80 коп. судових витрат. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. [PERSON] приймав участь у справі тільки як представник позивачки, чого і сам не заперечував, до участі в справі як особа, яка надає правову допомогу, не допускався (а.с. 40, 54, 78, 146), а тому у даному випадку не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивачки витрати понесені на участь в справі представника.

Outcome: partial