overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

з 12 березня 1994 року сторони перебувають в юридичному шлюбі. Від спільного подружнього життя мають доньку[PERSON],[INFO] року народження. Позивач у своїй заяві вказує, що їх шлюбні відносини припинені. Подружнє життя не склалося, так як сторони мають різні погляди на життя. Поновити сімейні відносини не бажає, тому він просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи всі докази в їх сукупності, так як сторони зберегти сім”ю не бажають, на примирення не згодні і шлюб фактично розірваний, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

22 листопада 2007 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 4722 грн. 10 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № К0900/26 про надання кредиту у розмірі 5000 грн. 00 коп. Відповідно до умов договору відповідач отримав в квітні 2007 року кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 02.04.2008 року. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісячно, 20-го числа, рівними платежами в сумі 418 грн. 00 коп. погашати кредит та нараховані проценти за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. Пунктом 3.4.1. кредитного договору встановлено, що позивач, в разі порушення позичальником умов договору, має права вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за фактичний строк користування кредитом, пені та відшкодування збитків. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору не виконує внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 4310 грн. 50 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 320 грн. 75 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 83 грн. 27 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 7 грн. 58 коп., а всього на суму 4722 грн. 10 коп.. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком ( а.с. 7 ), тому підлягає стягненню. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати в розмірі 51 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ( а.с. 8 ) та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ( а.с. 9 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

28 грудня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2005 року, від якого мають доньку [PERSON],[INFO] року народження. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.08.2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

01 листопада 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1991 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16 лютого 1991 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

26 листопада 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2002 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 14.09.2002 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

12 листопада 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги в розмірі 1049 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачці була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 23.09.2004 року по 22.07.2007 року та допомога на дітей одиноким матерям на період з 01.09.2004 року по 31.07.2020 року на дитину [PERSON]. При перевірці відомостей про доходи та майновий стан сім'ї [PERSON] встановлено, що з 25.05.2006 року [PERSON] зарахована на посаду помічника вихователя ДНЗ № 21 ( працювала по 09.09.2006 року ). Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2007 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], в зв'язку з чим був проведений перерахунок та загальна сума надміру виплачених коштів склала 1049 грн. 33 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Як встановлено в ході судового засідання та вбачається з матеріалів справи [PERSON]отримувала державну допомогу на дитину [PERSON], [INFO]року народження. При оформленні виду державної соціальної допомоги 14.03.2007 року було виявлено факт працевлаштування отримувача допомоги . Абзацем 2 пункту 23 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001 року визначено, якщо непрацююча особа, яка отримує в органі праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виявила бажання працювати, виплата цієї допомоги припиняється з дня працевлаштування. Переплата допомоги по догляду за дитиною до трьох років за період з 25.05.2006 року по 28.02.3007 року склала 910 грн. 43 коп. Крім того, в червні 2007 року управління отримало копію рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2007 року про позбавлення батьківських прав гр.[PERSON] відносно малолітньої [PERSON]. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає після місяця, у якому виникли обставини, які призводять до припинення виплати допомоги. Розпорядженням від 14.06.2007 року виплата допомоги на дітей одиноким матерям гр. [PERSON] була припинена з 01.04.2007 року. Переплата допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.04.2007 року по 30.04.2007 року склала 138 грн. 90 коп. Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми”, суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян ( в результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги ), стягуються згідно з законом. За таких підстав сума в розмірі 1049 грн. 33 коп. підлягає стягненню з відповідачки в примусовому порядку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

19 листопада 2007 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 3904 грн. 33 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомлені, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору від 01.09.2006 року відповідач отримав 01.09.2006 року кредит у розмірі 2288 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.09.2008 року. Згідно з умовами укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період сплати, за який приймається період з „15” по „20” число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) в сумі 158 грн. 22 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору не виконує внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 2288 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 885 грн. 35 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 553 грн. 74 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 177 грн. 24 коп., а всього на суму 3904 грн. 33 коп.. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком ( а.с. 3 ), тому підлягає стягненню. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати в розмірі 51 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ( а.с. 11 ) та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ( а.с. 11 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

22 листопада 2007 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 4660 грн. 35 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнала. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № К0900/29 про надання кредиту у розмірі 5000 грн. 00 коп. Відповідно до умов договору відповідач отримав в квітні 2007 року кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 23.04.2008 року. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісячно, 20-го числа, рівними платежами в сумі 418 грн. 00 коп. погашати кредит та нараховані проценти за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. Пунктом 3.4.1. кредитного договору встановлено, що позивач, в разі порушення позичальником умов договору, має права вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за фактичний строк користування кредитом, пені та відшкодування збитків. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору не виконує внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 4332 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 244 грн. 49 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 76 грн. 96 коп., пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту - 6 грн. 90 коп., а всього на суму 4660 грн. 35 коп.. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком ( а.с. 7 ), тому підлягає стягненню. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати в розмірі 51 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ( а.с. 8 ) та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ( а.с. 9 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Після розірвання шлюбу у жовтні 2007 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на дітей, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Позивач просить стягнути з відповідача кошти у частці від доходу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та уточнила спосіб їх стягнення і просить стягувати аліменти по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. Пояснила, що на протязі останніх трьох місяців відповідач коштів на утримання дітей не надавав. Відповідач позов визнав, пояснив, що в даний час не працює, хоче виїздити на заробітки. Інших осіб на утриманні не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між подружжям було розірвано 29.10.2007 року (а.с.3-4). Згідно довідки Дорогиничівської сільської ради №66 від 04.02.2008 року на утриманні позивача знаходиться двоє дітей (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягувати аліменти на утримання дітей у сумі, визначеній сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до Ратнівської селищної ради Ратнівського району про визнання права власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив , що в даній квартирі він проживав разом зі своєю матір'ю [PERSON]. 05 січня 1995 року вони отримали свідотство про право спільної сумісної власності на дану квартиру. Вказане право власності було зареєстровано в БТІ про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. 20 травня 2003 року [PERSON] було складено заповіт відповідно до якого все своє майно спадкодавець заповіла йому. [INFO]мати померла. У визначений законом шестимісячний термін він подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Після смерті матері він має право за заповітом на 1\2 частину квартири , що належала матері, а тому просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримав і додатково пояснив, що він не взмозі отримати свідоцтво про право власності на квартиру , оскільки в свідоцтві про власність на її не визначені частки кожного із співвласників. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомивши письмово про слухання справи у його відсутності і проти задоволення позову не заперечує. Суд , заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач та його матір на праві спільної сумісної власності мали квартиру, що знаходиться в [ADDRESS]. ( свідоцтво про право власності на житло та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно). Як слідує із заповіту [PERSON] 20 травня 2003 року все своє майно заповіла позивачу, а [INFO]померла. Позивач 15 травня 2007 року звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом ( спадкова справа № 197). Відповідно до ст.. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті (ст..1223 ЦК), а частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах ( ст..1226 ЦК). Отже зазначені вище докази дають підстави суду задовольнити позов, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

14.01.2008 року [PERSON]звернувся до суду з позовом до Річицької сільської ради Ратнівського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходяться в [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що його дядько [PERSON] до дня своєї смерті мав на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності ним за життя виготовлено не було. 20 січня 1998 року [PERSON] було складено заповіт відповідно до якого житловий будинок зі всіма надвірними спорудами заповів йому. [INFO]року [PERSON]. помер. Він прийняв спадщину у встановлений законом термін. Отримати свідоцтво про право власності на зазначене майно він не взмозі оскільки на це майно відсутні правовстановлюючі документи, а тому він змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився письмово повідомивши про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення заявленого позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про підставність заявлених вимог. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджено приєднаними до справи документами, власником житлового будинку з надвірними спорудами за життя був [PERSON](довідка сільської ради, витяг з реєстру спадкового майна). 20 січня 2998 року [PERSON]. було складено заповіт відповідно до якого все своє майно в т.ч. житловий будинок заповів позивачу по справі, а [INFO]року помер. Позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину ( довідка сільської ради). Відповідно до ст.328 ЦК право власності набувається на підставах , що не заборонені Законом. Ст.1296 ЦК визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, даючи аналіз зібраним по справі доказам суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON]звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сім'я розпалась по тій причині, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на вирішення багатьох сімейних проблем і через це між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. Тому вважає, що подальше проживання з відповідачем є неможливим, так як сторони с жовтня 2007 року проживають окремо. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON]вимоги викладені в позовній заяві підтримала, просила позов задовольнити позов задовольнитию підтрималаи Василівниередюк О.В.,_________________________________________________________________________. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, через засоби масовой інформації про дату і час слухання справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши сторону, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2004 року, у відділі РАЦС м. Могилів-Подільського, актовий запис № 94. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Однак розірвати шлюб через органи РАЦС позивач не взмозі, поскільки відповідач відмовляється туди з'явитися Як пояснила сторона, фактично сім'я розпалася в жовтні 2007 році. Причинами розпаду сім'ї сторона назвали те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, на цьому підґрунті почав влаштовувати в сім'ї скандали та сварки, під час яких він всіляко принижував і навіть бив. Триваючий досить великий час напруженість у сімейних стосунках привели до того, що сторони втратили один до одного всі почуття які пов'язували їх як подружжя. На даний час сторони проживають окремо. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі ст. 110, ст.112 СК України,

Outcome: approved