Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Звернувшись до суду із зазначеним позовом [PERSON]. вказує на те, що 24 липня 2007 року на автодорозі “Харьково-Талалаївка” сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля ВАЗ-21110 номерний знак [NUMBER] яким він керував та перебував у його повному розпорядженні за дорученням, і автомобіля “ЗІЛ-ММЗ-4202” д.н.з. [NUMBER] належного Нафтогазовидобувному Управлінню “Чернігівнафтогаз” Відкритого Акціонерного Товариства “Укрнафта” (далі-НГВУ “Чернігівнафтогаз”) під керуванням перебуваючого у трудових правовідносинах водія цього підприємства [PERSON].. Позивач зазначає, що винним у розвитку та наслідках цієї ДТП був водій [PERSON]., який порушив вимоги п.10.1 ПДР України, визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а на нього (позивача [PERSON].) адміністративну справу за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на викладене і те, що внаслідок цієї ДТП автомобіль ВАЗ-21110 отримав механічні пошкодження чим заподіяно йому матеріальної шкоди на 26012грн. 60коп., позивач просив стягнути на свою користь з відповідача НГВУ “Чернігівнафтогаз” вищеназвану суму матеріального збитку, а також 3700грн. на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди із-за позбавлення можливості тривалий час користуватись пошкодженим автомобілем та порушення звичного способу життя. Крім того, просив суд стягнути з відповідача на відшкодування понесених ним судових витрат по даній справі : 700грн. за проведення автотоварознавчого дослідження експертом-товарознавцем, 450грн. 72коп. за проведення автотехнічного дослідження експертом Чернігівського відділення Київського НДІСЕ, 2500грн. за надання правової допомоги адвокатом, 260грн.14коп. судового збору та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В ході підготовчого провадження у даній справі (при попередньому її розгляді 07.02.2008р.) за клопотанням представника відповідача, судом було обговорено питання і залучено до участі у справі співвідповідачами : Відкрите Акціонерне Товариство “Укрнафта” (далі-ВАТ “Укрнафта”) і Закрите Акціонерне Товариство “Акціонерна Страхова Компанія “ІНГО Україна” (далі-ЗАТ “АСК “ІНГО-Україна”). (а.с.54). В судовому засіданні : Позивач у повному об”ємі підтримав заявлені вимоги з наведених вище підстав. Представник відповідача - ВАТ “Укрнафта” позов не визнала, посилаючись на відсутність вини їх працівника-водія НГВУ “Чернігівнафтогаз” [PERSON]. у розвитку та наслідках розглядуваної судом дорожньо-траснпортної пригоди і те, що позивач [PERSON]. не має право вимогати відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Представник відповідача - ЗАТ “АСК “ІНГО Україна” заперечила проти задоволення позову, оскільки не вважає представлену нею страхову компанію належним відповідачем, що позивач не звертався із заявою про страхове відшкодування до ЗАТ “АСК “ІНГО Україна”, крім того страховою компанією не було допущено будь-яких інших порушень у договірних зобов”язаннях за умовами страхування укладених із ВАТ “Укрнафта”. Представник первісно заявленого відповідачем Прилуцького підприємства нафтогазовидобувне управління “Чернігівнафтогаз” (правильна назва - нафтогазовидобувне управління “Чернігівнафтогаз”) в судове засідання не з”явився, а у письмовому клопотанні зазначено, що не може бути відповідачем бо являється структурним відокремленим підрозділом юридичної особи ВАТ “Укрнафта”. (а.с.29). Третя особа - [PERSON]., який перебуває у трудових правовідносинах з НГВУ “Чернігівнафтогаз”, працює водієм і керував транспортним засобом під час розглядуваної судом ДТП від 24.07.2007року, також заперечив проти задоволення позову і вказує про наявність вини також у діях іншого водія-позивача [PERSON].. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як засвідчують матеріали перевірки Талалаївського РВ УМВС (відмовний матеріал №313) із Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.67) та матеріали у справі про адміністративне правопорушення за №3-1046 із Постановою Талалаївського райсуду Чернігівської області від 22.08.2007р. (а.с.24) - саме водій [PERSON]. допустив порушення правил дорожнього руху України, за що і визнаний судом винним у скоєнні „‚„Ђ„x„s„|„'„t„…„r„p„~„Ђї „ѓ„…„t„Ђ„} „D„S„P „rі„t 24.07.2006„‚„Ђ„{„…, „Ђ„ѓ„{і„|„Ћ„{„y, „rі„~ керуючи автомобілем “ЗІЛ-ММЗ-4202” на автодорозі поблизу с.м.т.Талалаївка перед перестроюванням змінюючи напрямок руху на другорядну дорогу не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України і допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21110. Відповідно до Постанови Талалаївського районного суду від 22.08.2007року у справі про адміністративне правопорушення (а.с.24) [PERSON]. за скоєне адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнутий до адміністративної відповідальності - 50грн. штрафу - яку сплатив згідно квитанції. При цьому, суд враховує фактичні дані про відсутність вини іншого водія (позивача [PERSON].) у розвитку та наслідках зазначеної ДТП від 24.07.2007року, що підтверджено за результатами розгляду в Прилуцькому міськрайсуді Чернігівської області справи про адміністративне правопорушення за №3-12153, де відповідним судовим рішенням - Постановою від 24.12.2007року закрито провадження із-за відсутності в діях [PERSON]. складу адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України. (а.с.25). Тому, вирішуючи спір у даній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за наслідками роглядуваної ДТП від 24.07.2007року, суд керується вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ж до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України суд приймає цю обставину як підставою для звільнення від доказування, оскільки Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов”язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На цих підставах, у даній цивільній справі суд вважає доведеною винність саме [PERSON]. (третя особа) у здійсненому порушенні правил дорожнього руху України, і ці порушення перебувають у прямому причинно-наслідковому зв”язку із цією ДТП та наступившими наслідками - пошкодженням автомобіля марки „ВАЗ-21110” номерний знак [NUMBER]який на законних підставах перебуває у позивача [PERSON].. (а.с.47-50). Виходячи із вищевикладеного, при вирішенні спору у даній справі слід керуватися положеннями матеріального права - ст.1188 ЦК України - оскільки ДТП відбулася і збитки позивачу заподіяні унаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому, суд керується ч.1п.1 зазначеної норми закону про те, що така (шкода) відшкодовується на загальних підставах, а саме: - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 24.07.2006року дорожньо-транспортна пригода відбулася унаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки і тому відповідальність [PERSON]. наступає на загальних підставах (ст.ст.1166, 1188 ЦК України), оскільки доведено саме його винність у скоєнні такої та наявний причинно-наслідковий зв”язок поміж його необережними діями і наступившими наслідками. Однако, у даному разі цивільно-правова відповідальність за дії робітника [PERSON]. покладається на юридичну особу - ВАТ “Укрнафта” з підстав, передбачених ст.1172 ЦК України про покладення обов”язку на відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов”язків, оскільки судом безспірно установлено про його ([PERSON].) перебування у трудових правовідносинах з НГВУ “Чернігівнафтогаз” водієм та керування належним відповідачу транспортним засобом під час ДТП 24.07.2007року, що підтверджується довідкою роботодавця. (а.с.28). Таким чином суд приходить до висновку, що саме цей відповідач у даній справі - ВАТ “Укрнафта” - повинен нести відповідальність перед позивачем заподіяної матеріальної та моральної шкоди унаслідок ДТП від 24.07.2007року, як це випливає з вищеуказаних норм діючого законодавства та керівних роз”яснень п.5 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992року №6 (із наступними змінами) “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”. Сукупність викладених вище доказів та правових норм, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що саме цей відповідач - ВАТ “Укрнафта” - повинен нести всю відповідальність за наслідки дії його працівника ([PERSON].) під час керування джерелом підвищеної небезпеки, а відтак, виключається відповідальність іншого співвідповідача - ЗАТ “АСК “ІНГО Україна”. До того-ж суд враховує ті обставини, що сам позивач [PERSON]. після ДТП від 24.07.2007р. і дотепер не звертався до ЗАТ АСК “ІНГО Україна” із заявою про страхове відшкодування, як і не заявляв в суді позовних вимог до цього відповідача. Крім того, як установлено судом ЗАТ “АСК “ІНГО Україна” має договірні правовідносини з ВАТ “Укрнафта” з відповідно укладеного Договору обов”язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де значиться і автомобіль “ЗІЛ-ММЗ-4202” д.н.з. [NUMBER] належного Нафтогазовидобувному Управлінню “Чернігівнафтогаз” ВАТ “Укрнафта”, який був причетний до ДТП від 24.07.2007року. (а.с.40-45). Вирішуючи ж питання про спосіб та розмір стягнення з ВАТ “Укрнафта” на відшкодування позивачу [PERSON]. матеріальної шкоди, суд керується положеннями ст.1192 ЦК України про законне право позивача вимагати стягнення вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Саме таку свою вимогу в судовому засіданні підтвердив позивач [PERSON]. і пояснив, що він самостійно відновлює пошкоджений автомобіль „ВАЗ-21110” номерний знак [NUMBER] (змінений після перереєстрації в МРЕВ ДАІ власності безпосередньо на нього [PERSON].) 鈬ｳ蓖�鮏���粱ｳ-�鮏琥� (��47-49). За таких обставин суд вважає необхідно стягнути з відповідача ВАТ “Укрнафта” на користь позивача [PERSON]. - 22592грн. 61коп. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу складових частин цього автомобіля, що підтверджується висновком спеціаліста №996-Д від 14.08.2007року експертного автототехнічного дослідження Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. (а.с.19). Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивача в цій частині, оскільки, заявлена ним до стягнення з відповідача величина вартості матеріального збитку (26012,60грн.) визначена спеціалістом як ринкова вартість даного транспортного засобу, але за умови самостійного відновлення пошкодженого автомобіля позивачем [PERSON]., тобто, неповернення його (пошкодженого автомобіля чи залишкової вартості) відповідачу ВАТ “Укрнафта”, суд вважає надмірно заявленими вимоги позивача в цій частині. При цьому, суд вважає надуманими і не приймає до уваги заперечення відповідачів про те, що на їх думку допущено неправильність розрахунків за висновком спеціаліста №996-Д від 14.08.2007року експертного автототехнічного дослідження, оскільки, жоден із учасників судового розгляду не спростував жодним доказом його (висновку) достовірності і не заявляли клопотань призначити судово-товарознавчу експертизу під час судового розгляду даної справи. Вирішуючи ж питання про стягнення з відповідача ВАТ “Укрнафта” на користь позивача заявленої ним 3700грн. заподіяної моральної шкоди, яку [PERSON]. обгрунтовував тим об”ємом фізичних та моральних страждань, що він отримав із-за пошкодження транспортного засобу, унаслідок чого не може тривалий час використовувати за призначенням, було отримано нервові потрясіння після цієї ДТП та порушення звичного способу та умов проживання позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ВАТ “Укрнафта” 2000грн. морального відшкодування, що буде достатнім розміром відшкодування позивачу такої шкоди немайнового характеру, відповідатиме вимогам розумності і справедливості при визначенні дійсного розміру такої шкоди. Обов”язок відповідача відшкодувати таку шкоду позивачу випливає з положень ст.1172 ЦК України та відповідних роз”яснень у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”. Задовольняючи таким чином частково вимоги позивача [PERSON]., суд за правилами ст. ст. 79, 86, 88 ЦПК України вважає необхідно стягнути з відповідача ВАТ “Укрнафта” на відшкодування позивачу понесених судових витрат, а саме : – 700грн. за проведення автотоварознавчого дослідження (а.с.9), – 450грн. 72коп. за проведення автотехнічного дослідження (а.с.6), – 1500грн. за надання правової допомоги (а.с.23), – 225грн.92коп. судового збору та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.1-3).

Outcome: partial