Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить захистити його порушене право власника квартири [ADDRESS] і вселити його у зазначене житлове приміщення, зобов'язати відповідачку [PERSON] не перешкоджати йому у користуванні цією квартирою та визначити порядок її користування, а саме : - надати йому у користування 2 житлові кімнати площею 11, 9 кв. м та площею 11. 7 кв. м, а відповідачці надати житлову кімнату площею 19, 1 кв. м, допоміжні приміщення залишити в спільному користуванні. Також просив стягнути із відповідачки на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Вимоги мотивовані тим, що йому із відповідачкою, колишньою його дружиною, на праві власності належить зазначена приватизована квартира. На даний час шлюб між ними розірвано і склалися неприязні відносини, внаслідок чого відповідачка перешкоджає у користуванні житлом, не дає змоги знаходитися у квартирі, змінила замки на вхідних дверях і не віддає їх йому, заперечує його сину [PERSON] приходити до нього та знаходитися у квартирі, в той час, як сама надає квартиру у користування іншим особам. Він являється людиною похилого віку, інвалідом, потребує стороннього догляду, а тому вважає, що йому треба виділити у користування саме дві житлові кімнати . Із зазначених обставин вимушений на даний час проживати у сина, у зв'язку з чим зазнає незручності та морально страждає, а тому наполягає на стягненні з відповідачки моральної шкоди у зазначеному розмірі. Відповідачка звернулася до [PERSON] із зазначеним вище зустрічним позовом, у якому також вимагає захисту її права власності на вказану квартиру та визначення порядку користування нею , але вважає, що саме їй потрібно виділити дві зазначені житлові кімнати , оскільки вона хворіє , дуже погано себе почуває. Не заперечує проти того, що із позивачем по первісному позову [PERSON] у неї склалися неприязні стосунки, але винен у цьому його син [PERSON], який хоче зайняти цю квартиру та розпоряджатися нею. Стверджує, що вона не перешкоджає позивачеві проживати у квартирі, але без присутності його сина, який погрожував її життю. Між тим просить стягнути з нього на свою користь У 2006 році нею були проведені будівельні роботи по забудові готельних котеджем, в результаті чого змінена загальна площа вказаного нерухомого майна. У листопаді 2006 року позивачка звернулася в органи БТІ із заявою про внесення відповідних змін до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Але їй в цьому відмовлено, оскільки забудова являється самовільною. За вказаних підстав їй відмовлено виконкомом Малоріченської сільської Ради у прийнятті до експлуатації вказаного котеджа. Вважає, що відповідно до діючого законодавства вона має право вимагати задоволення вказаного позову. Представники відповідачів до суду не з'явилися , надали заяви про перегляд справи за їх відсутністю по наданих матеріалах. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників відповідачів і вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2005 року [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Малоріченської сільської Ради від 09.06.2005 року належать будівлі та споруди бази відпочинку „Солнечное” загальною площею 527,1 кв.м. ( а.с.7), що розташовані [ADDRESS]. 12 липня 2005 року Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації внесло ці дані в Реєстр прав власності на нерухоме майно ( а.с.8). 29 червня 2006 року між Малоріченською сільською Радою та позивачкою, як приватним підприємцем, був укладений договір оренди земельної ділянки, що розташована [ADDRESS] строком на 49 років ( а.с.17). Згідно до п.24 зазначеного договору оренди землі позивачка має право на забудову будівель та споруд на цієї земельної ділянці. Відповідно до ст..ст.93,95 Земельного кодексу України позивачка має право володіти та користуватися зазначеною земельною ділянкою, зводити на ній будівлі, виробничі та інші споруди. У 2005 році приватним підприємством „Відродження” був розроблений виконавчий проект готельних котеджем, на підставі якого у 2006 році були проведені будівельні роботи по забудові готельних котеджей. Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження позивачкою збудовано готельний котедж під літ. „Я” бази відпочинку „Солнечное”за вказаною адресою і являється одноповерховою капітальною спорудою загальною площею 144,1 кв.метрів, висотою 2,8 метрів, об'ємом 403 куб.метрів ( а.с.36). В результаті будівництва даного готельного котеджу була змінена загальна площа вказаного нерухомого майна, що належить позивачці на праві власності. Так, загальна площа ціх споруд стала складати 906,9 кв.метрів. Відповідно до технічної документації вказане нерухоме майно складають наступні будівлі та споруди: „А”-основне, „Б”-убиральня, „В”-навіс, „Г”-душ, „Д”, „Е”, „Ж”, „З”, „И”, „К”, „Л”-будиночки, „М”-навіс, „Н”-кухні, „О”, „П”, „Р”, „С”, „Т”, „У”, „Ф”-будиночки, „Х”-склад, „Ц”, „Ч”, „Ш”, „Щ”-будиночки,„Є”-спортивний зал , „Ю”-навіс, „Я”-котедж. Згідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно, у даному випадку готельний котедж під літ.”Я”, виникає з моменту завершення будівництва. При цьому якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає прийняттю до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до ст.376 ч.5 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом не встановлено, що вказана споруда порушує чиїсь інтереси. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , що засвідчує його право власності, при цьому відповідно до вимог ст..31 Закону України „Про місцеве самоврядування” в Україні у даному випадку відповідачами виступають виконком Малоріченської сільської Ради , в компетенцію якої входить прийняття в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти і оформлення права власності, а також Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації, в компетенцію якого згідно до ст..182 Цивільного кодексу України і Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, входить реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна і внесення відповідної інформації і Реєстр прав власності на нерухоме майно. Відповідачі не заперечують проти позовних вимог і залишають вирішення зазначеного питання на розсуд суду. Суд , проаналізувавши зазначені матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved