Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним заповіту та договору дарування, визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що його батькам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належав [ADDRESS], як майно, що було нажите подружжям у період шлюбу. Свідоцтво про право власності на будинок було видане на ім'я [PERSON] Після смерті [PERSON] 09.04.2003 р. 3-ю державною нотаріальною конторою [PERSON] та її доньці [PERSON]видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках. Однак, [PERSON] з урахуванням її частки у спільному майні подружжя, після смерті чоловіка повинно належати ѕ частки будинку. Тому, вказане свідоцтво про право на спадщину є частково недійсним в частині розміру частки спадщини [PERSON] 25.04.2003 р. приватний нотаріус [PERSON] посвідчила договір дарування [PERSON] [PERSON]Ѕ частки спірного будинку, який також є недійсним, в зв'язку з тим, що [PERSON] в момент його укладення не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідними висновками судово-псіхіатричних експертиз. Також на цій підставі підлягає визнанню недійсним заповіт [PERSON] за 2002 р. на користь [PERSON]бо на момент його складення [PERSON] також не розуміла значення своїх дій. В зв'язку з викладеним просить також визнати за ним право власності на ѕ частки [ADDRESS] В ході розгляду справи [PERSON] залучений до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] за позовом Кримської психіатричної лікарні №1 в її інтересах з вимогами про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину від 09.04.2003 р. та недійсним договору дарування між [PERSON] та [PERSON]Зазначені справи об'єднані в одне провадження. Позивач у судовому засіданні п озов підтримав та пояснив, що після смерті [PERSON] частка [PERSON] була незаконно зменшена з ѕ часток домоволодіння на Ѕ частку. На час укладення договору дарування та заповіту від 13.02.2002р., згідно висновків судово-психіатричних експертиз [PERSON] за своїм психічним станом не могла керувати своїми діями та усвідомлювати їх. Тому просить визнати за ним право власності на ѕ частки [ADDRESS]за заповітом від 24.12.1999р. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що [ADDRESS]належав батькові [PERSON], після смерті якого, вона та її мати [PERSON] прийняли спадщину за законом у рівних частках. 25.04.2003 р. [PERSON] подарувала їй свою частку домоволодіння. На час укладення договору та заповіту вона була здорова, її дієздатність сумніву не викликала. [PERSON] шляхом порушення закону добився, щоб [PERSON] була поставлена на облік у психіатричну лікарню, вона зверталася до органів внутрішніх справ із заявою на незаконні дії [PERSON] Судово-психіатричні експертизи суд повинен оцінювати критично, бо вони проведені поверхнево, односторонньо. Ініціатором проведення експертиз був позивач, який бив матір, у зв'язку з чим, вона змінила заповіт у 2003р. [PERSON] підробив паспорт матері і таким чином, мав можливість без її відома поставити її на облік у РКПЛ № 1. Приватний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює нотаріусом з 1988р. 25.04.2003р. нею був посвідчений договір дарування Ѕ частки [ADDRESS]При спілкуванні з дарувальником у неї не виникло сумнівів в дієздатності [PERSON], вона чітко відповідала на запитання и була впевнена у бажанні подарувати свою частку [PERSON], їй були роз'яснені наслідки укладення договору, які вона зрозуміла. Законом на неї, як нотаріуса не було покладено обов'язок перевіряти дієздатність [PERSON] Представник КРПЛ № 1 у судовому засіданні пояснив, що КРПЛ № 1 зверталося до суду с позовом в інтересах [PERSON], яку була визнано недієздатною, у зв'язку з тим, що при прийнятті спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], її права, як дружини спадкодавця були порушені, крім того вона, будучі недієздатною не могла укладати договір дарування. Судово- психіатрічни експертизи були проведені на підставі ухвали суду, лікарями - експертами. Представник Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши сторони, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO]відкрилася спадщина у вигляді [ADDRESS][PERSON], який є сином померлого, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадщину після смерті батька не прийняв, вказані обставини в судовому засіданні не заперечував. Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 09.04.2003р. спадкоємцями після смерті [PERSON] є: донька [PERSON] та дружина [PERSON] у рівних частках. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 04.09.1949 р. бюро РАГС м. Сімферополя, [PERSON]та [PERSON].09.1949 р. зареєстрували шлюб, після реєстрації якого, прізвище [PERSON]. змінено на [PERSON]. Згідно договору від 17.12.1956р. про надання земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку, [PERSON] надано [ADDRESS], загальною площею 432 кв.м для будівництва жилого будинку. Згідно довідки СМБРТІ від 03.06.1976р. станом на 1964р. на земельній ділянці був збудований одноповерховий будинок з надвірними будівлями. Рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 27.02.1998 р. зазначена земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] 27.01.2003 р. виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради видано свідоцтво про право власності [PERSON] на [ADDRESS] Згідно ст..22 КпШС УССР (1969р.) майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що [ADDRESS]був спільною сумісною власністю подружжя, а тому [PERSON], як дружина [PERSON] була власницею Ѕ частки спірного домоволодіння і після його смерті до спадкового майна відносилася лише Ѕ частка [ADDRESS], що йому належала. За таких обставин, свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2003р. № 1-501 визнається судом частково недійсним, в частині розміру спадкового майна, яке складає Ѕ частку [ADDRESS]Таким чином, частка [PERSON] після прийняття спадщини складала ѕ спірного домоволодіння, а [PERSON] - ј домоволодіння. 25.04.2003р. зареєстровано договір дарування, згідно якому [PERSON] подарувала Ѕ частку спірного домоволодіння [PERSON] Крім того, 13.02.2002р. було зареєстровано заповіт [PERSON]., згідно якому, вона заповіла спірний будинок [PERSON] Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 1347 від 20.09.2004 р., [PERSON] страждає психічним захворюванням слабоумством - атеросклеротичною деменцією. За своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2003 р., та при укладенні договору дарування від 25.04.2003 р. Згідно висновку акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 1276 від 19.08.2003р. на час проведення експертизи та протягом 2001-2002 р.р. [PERSON] не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, заповіт від 13.02.2002 р., яким [PERSON] заповідала належне їй майно [PERSON]та договір дарування від 25.04.2003 р. укладено [PERSON] в момент, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.2 ст..1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно ст..30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно ч.2 ст..203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно ст..215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочина стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Згідно ст..1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Вирішуючи питання про правоздатність [PERSON] в момент укладення спірних право чинів, суд не приймає до уваги доводи відповідачки [PERSON] та її представника про однобічність проведення експертизи та упередженість експертів, бо підставою для проведення експертиз були ухвали суду, експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків. Належних доказів того, що експерти діяли протиправно, в інтересах [PERSON], або того, що висновки експертиз є направдивими чи помилковими , суду не надано. Також судом не приймаються посилання [PERSON]про неправомірні дії [PERSON] при постановці матері на облік у КРПЛ № 1, бо належних доказів цьому відповідачкою також не надано. Згідно ч.4 ст.1254 ЦК України якщо заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Статтею 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент , коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ним, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно заповіту [PERSON] від 24.12.1999 р., чинність якого відновлено з підстав, що наведені вище, вона заповіла своєму сину [PERSON] ѕ частки [PERSON] З урахуванням того, що позивач у встановлений законом строк та порядок звернувся до Третьої Сімферопольської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд не вбачає підстав для відмови у визнанні за ним права власності на ѕ частки [PERSON] Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Задовольняючи вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2003 р., суд не приймає до уваги наявність в матеріалах спадкової справи №1016, що заведена після смерті [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.04.2003 р. за реєстром №1-501, видане на ім'я [PERSON]та [PERSON], бо як вбачається з інвентарної справи на спірну квартиру, право власності на неї зареєстровано на підставі саме свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2003 р. за реєстром №1-501. При цьому судом враховується, що незалежно від порядку прийняття спадщини, тобто за законом чи за заповітом, розмір часток спадкоємців у спадковому майні, що встановлений судом не змінюється. ,На підставі ст.ст.30, ч.2 ст. 203, 225, 215,ч.4 ст. 1254, 1257 ЦК України, ст. 22 КпШС УРСР,

Outcome: approved