overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що у 1991 році на земельній ділянці по [ADDRESS] розпочав будівництво, виконання якого доручив відповідачу. На теперішній час створено нежиле приміщення площею 27,7 кв.м, однак відповідач має намір набути право власності на дане приміщення, мотивуючи тим, що робота по будівництву не оплачена. Просить визнати за ним право власності на нежиле приміщення загальною площею 27, 7 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS], оскільки вартість робіт сплачена відповідачу у повному обсягу. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги за підставами вказаними у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився. До суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач на земельній ділянці, що йому належить за адресою: [ADDRESS] доручив відповідачу будівництво нежилого приміщення. На теперішній час відповідачем будівництво виконано належним чином та позивачем обумовлену ціну роботи сплачено відповідачу у повному обсягу. Відповідно до ст.ст. 331 ЦК України: - право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що він є власником 74/100 частин домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], згідно договорів купівлі-продажу. Інші 26/100 частин вказаного домоволодіння належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. У зв`язку з тим, що між співвласниками домоволодіння виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою, позивач змушений звернутись до суду. Просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS]. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2008року. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2008року. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги законними і обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві приватної власності: - [PERSON]- 46/100 частин, згідно договору купівлі-продажу від 05.12.2007 року та 28/100 частини, згідно договору купівлі-продажу від 26.02.2008 року; - [PERSON] - 26/100 частин, згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.05.2005року. Згідно ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як вбачається з матеріалів судової будівельно - технічної експертизи від 06.03.2008 року на сьогоднішній день між співвласниками домоволодіння фактично склався порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS]. Фактична площа земельної ділянки, якою користується [PERSON]. - 639,0 кв. м. з окремим виїздом на вул..Перекопську; площа земельної ділянки, якою користується [PERSON] - 251,2 кв. м. з окремим виїздом на вул.Перекопську. Враховуючи вищевикладені вимоги закону а також беручи до уваги фактичні обставини справи, суд вважає доцільним визначити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2008 року, оскільки даний варіант, на думку суду, не суперечить Закону та відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що 28.09.2003 року зник її дід [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим 3.10.2003 року органами міліції було заведено розшукову справу та 14.04.2005 року рішенням суду визнано діда безвісно відсутнім. Оскільки до теперішнього часу не одержано жодних відомостей про місце перебування [PERSON], [INFO], заявниця просить визнати її діда померлим, що потрібно для реєстрації його смерті та прийняття спадщини. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги за підставами вказаними в заяві. Просила заяву задовольнити. Заінтересовані особи - Державна нотаріальна контора м.Херсона № 1 та Дніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану громадян міського управління юстиції м.Херсона звернулись до суду із заявами про можливість розглянути справу без участі їх представників. Заслухавши заявницю, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], був прописаний та проживав за адресою: [ADDRESS]. З 04.10.2003 року [PERSON] знаходиться у розшуку. 14.04.2005 року Дніпровським районним судом м.Херсона [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім. Відомостей про його місце перебування судом не встановлено. Оголосити [PERSON], [INFO] померлим заявниці необхідно для реєстрації його смерті та прийняття спадщини. Вказані факти повністю підтверджуються наданими по справі доказами та свідченнями свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов та як позивач і як свідок пояснила, що вони з відповідачем уклали шлюб 10 квітня 2006 року в виконкомі Нелиповецької сільської ради. Спільно подружнім життям вони не проживають і не ведуть спільного господарства. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина. Позивачка просить шлюб розірвати з тих підстав, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, подружніх зрад відповідача, що призвело до втрати почуття кохання один до одного. Про те, хто і як буде брати участь в утриманні та вихованні сина, вони з відповідачем вирішили добровільно. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER], копія свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], довідка Нелиповецької сільської ради про склад сім'ї [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 квітня 2006 року в виконкомі Нелиповецької сільської ради, про що був зроблений актовий запис за №02 та спільно подружнім життям проживали до листопада 2007 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння. Шлюб у сторін перший. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

У січні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення родинних відносин з [PERSON], яка померла в [INFO]. В своїй заяві [PERSON] просила визнати, що [PERSON] являється її рідною матір'ю. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що після смерті матері , яка померла [INFO] залишилося спадкове майно. У встановлений законом строк після її смерті заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до Арбузинської нотаріальної контори. Проте, вона не може успадкувати майно після смерті матері, так як є розбіжності в написанні імені померлої. Так, в свідоцтві про народження заявника вказано в графі мати «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть матері - «[PERSON]». В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Представник заявника підтримав вимоги заявника. Представник зацікавленої особи Благодатненської сільської ради про свою участь у справі не заявив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника, представника заявника, свідків, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Так з свідоцтва про смерть № [NUMBER] серії І-ФП, виданого [INFO] Благодатненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON], на яку вказує заявниця є її матір'ю і, що вона дійсно померла в [INFO] у віці 89 років (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються рідними племінниками померлої і підтвердили, що [PERSON] рідна донька [PERSON] і проживала останні 8 років разом з матір'ю. Суд визнає достовірність свідчень вказаних свідків, так як вони являються родичами з заявником, добре знають один одного, проживали в дитинстві на одній вулиці. Свідчення свідків не протирічать свідченням заявника , а також доказам, які є в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

У січні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення родинних відносин з [PERSON], яка померла в [INFO]. В своїй заяві [PERSON] просила визнати, що [PERSON] являється її рідною матір'ю. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що після смерті матері, яка померла 24 жовтня 2007 року залишилося спадкове майно. У встановлений законом строк після її смерті заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до Арбузинської нотаріальної контори. Проте вона не може успадкувати майно після смерті матері, так як є розбіжності в написанні імені померлої. Так, в свідоцтві про народження заявника вказано в графі мати «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть матері - «[PERSON]». В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Представник заявника підтримав вимоги заявника. Представник зацікавленої особи Благодатненської сільської ради про свою участь у справі не заявив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника, представника заявника, свідків, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так з свідоцтва про смерть № [NUMBER] серії І-ФП, виданого [INFO] Благодатненською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON], на яку вказує заявниця , є її матір'ю і, що вона дійсно померла в [INFO] у віці 89 років (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються рідними племінниками померлої і підтвердили, що заявник була рідною донькою [PERSON] і проживала останні 8 років разом з матір'ю. Суд визнає достовірність свідчень вказаних свідків, так як вони являються родичами з заявником, добре знають один одного, проживали в дитинстві на одній вулиці. Свідчення свідків не протирічать свідченням заявника, а також доказам, які є в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 25.01.1990 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у Татарбунарському відділі РАГС Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №5. Даний шлюб первинний для сторін, від шлюбу мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживатиме біля відповідачки. Біля трьох років сторони проживають окремо, не підтримуючи шлюбних відносин, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим [PERSON] просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу слухати за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про можливість слухання справи у її відсутність, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно, що 25 січня 1990 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований Татарбунарським відділом РАГС Одеської області, актовий запис №5. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони стали нетерпимими один до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

[PERSON] 13 лютого 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання народився син [PERSON] [INFO]. З 02 серпня 2007 року відповідач припинив матеріально забезпечувати сім'ю і ніякої допомоги не надає, у зв'язку з викладеним позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. У попередньому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим задовольнити позов у попередньому засіданні за наявністю для цього законних підстав, тому що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що з 02 серпня 2007 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою. З відповідача за його заявою по місцю роботи стягуються сума на утримання дитини, однак позивач наполягає на отримуванні аліментів за виконавчим листом за рішенням суду, не заперечує проти відмови відповідача від добровільної допомоги на утримання дитини. У зв'язку з викладеним у суду є досить підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Суд погоджується с розміром аліментів, вказаним позивачем, і вважає, що згідно зі ст. 183 СК України аліменти належить визначить у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 7,50 грн. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності , відповідач та її син зареєстрованою адресою , однак ніколи не проживав . Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала , з підстав , викладених у позовній заяві ,просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав , не заперечив щодо задоволення позову . Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та з'ясувавши обставини справи , перевіривши їх доказами , вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.71 Житлового кодексу України визання особми такою , що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї соосби понад встановлені строки , провадиться у судовому порядку. Відповідно до вимог ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття . Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно КП «Волинське БТІ» від 28.02.2007 року , будинковою книгою на зазначену квартиру . Судом встановлено , що відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою по [ADDRESS] , однак ніколи тут не проживав , має інше місце проживання по [ADDRESS] і даний факт ствердив у судовому засіданні і сам позивач. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлений позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача , тому ж суд приходить до висновку , що останнього слід визнати таким , що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані прибудинкові споруди в [ADDRESS] - хлів розміром 2.5х7.00м, літню кухню розміром 4.10х7.00м та веранду розміром 2.00х3.5 м. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що на належній їй земельній ділянці без дозволу виконавчого комітету та належно оформленої технічної документації побудувала вказані споруди . Просить визнати за нею на зазначене самочинне будівництво . В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала , просить задовольнити заявлені позовні вимоги . Представник відповідача - Ковельської міської ради в судове засідання не з'явився , подавши суду заяву про визнання заявленого позову , та просить розглядати справу у його відсутності . Суд, вислухавши пояснення позивача та з'ясувавши обставини справи , вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Вимогами ст.392 ЦК України встановлено, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також , у разі втрати документа, що засвідчує його право власності. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . Відповідно до вимог ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена ( створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, інші) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна ). Згідно п.5 ст.376 ЦК України суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачкою [PERSON] на належній їй згідно з рішенням Ковельської міської ради від 10.09.1968 р. №370, земельній ділянці площею 600.00 кв.м. по [ADDRESS] без дозволу виконавчого комітету та належно оформленої та затвердженої документації самочинно побудовано прибудинкові споруди в - хлів розміром 2.5х7.00 м , літню кухню розміром 4.10х7.00 м та веранду розміром 2.00х3.5 м, що стверджується актом обстеження земельної ділянки за адресою [ADDRESS] від 06.11.2006 року , технічним паспортом забудови земельної ділянки за вказаною адресою Волинського БТІ. Самочинно побудовані хлів, літня кухня та веранда по [ADDRESS] відповідає чинним санітарним , протипожежним та будівельним нормам , що стверджується висновком управління містобудування виконкому Ковельської міської ради від 06.11.2006 року №1372, довідкою №2263 від 02.11.2005 року районної СЕС , довідкою №528 від 26.09.2006 року відділу УМНС . Таким чином суд приходить до висновку , що за позивачкою слід визнати право власності на самочинно побудовані прибудинкові споруди в [ADDRESS] - хлів розміром 2.5х7.00м, літню кухню розміром 4.10х7.00м та веранду розміром 2.00х3.5 м.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на майновий пай в сумі 6256 гривень на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВЛ № 0202847 та на земельну ділянку площею 1.90 га на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 № 087504. Мотивує свій позов тим, що [INFO]помер її батько [PERSON]. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є дружина [PERSON]та позивач, яка є дочкою спадкодавця. [PERSON]. від прийняття належної їй частки спадщини відмовилася в користь [PERSON]. Остання прийняла спащину, просить визнати її право власності на майновий пай та земельну ділянку. Представник відповідача Дмитрук П.Т. в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер[INFO] Довідкою Бранівської сільської ради від 12 лютого 2008 року № 287 стверджується, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. є дочка [PERSON], оскільки дружина [PERSON]. відмовилася від прийняття спадщини. З заяви, складеної [PERSON]від 12.02.2008 року та зареєстрованої Бранівською сільською радою в реєстрі за № 232 видно, що вона від належної їй частки спадщини після смерті чоловіка [PERSON]відмовилася в користь своєї дочки [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті свого батька [PERSON]прийняла спадщину. А тому суд вважає, що за [PERSON]слід визнати право власності на майновий пай в сумі 6256 гривень на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ВЛ № 0202847 та на земельну ділянку площею 1.90 га на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 № 087504.

Outcome: approved