overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON]. просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO]року народження в розмірі 200 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON]. від якого має сина [PERSON], [INFO]року народження. На теперішній час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в його утриманні не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в зв'язку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач [PERSON]. позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають одну дитину. Згідно наданих суду довідок дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON]. положення ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 200 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON]. просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO]року народження в розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до її повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебувала у шлюбі з [PERSON]від якого має доньку [PERSON], [INFO] року народження. На теперішній час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в його утриманні не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в зв'язку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач [PERSON]позов визнав та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину. Згідно наданих суду довідок дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON]положення ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] визнала позов повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Позивач [PERSON], та представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що підтримують позовні вимоги повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 4 вересня 2007 року позивачі [PERSON] та [PERSON] уклали з Бабинською сільською радою договір оренди земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, збудованих на ній, яка розташована в с. Бабин Кельменецького району [ADDRESS] строком на один рік. Таким чином позивачі згідно ст. 93 Земельного кодексу України є її користувачами. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, які зазначені в зведеному акті інвентарної справи, доданої до позовної заяви літерою “А-І”, житловою площею 36,0 кв.м., загальною площею 60,3 кв.м., прибудова під літерою «А», підвал під літерами «Пд», сарай під літерою «Б», убиральня під літерою «В», ґанки під літерами «а», «а'», «а''», «а'''», вхід до підвалів під літерами «Вх», ворота позначені номером 1, огорожа під номером 2 загальною вартістю 14927 гривень, які були побудовані без належного дозволу, та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права, свободи інших осіб, санітарні, екологічні норми та правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити та визнати за ними право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в с. Бабин Кельменецького району Чернівецької області [ADDRESS] в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Сільська рада с. Ленківці Кельменецького району Чернівецької області позов визнала повністю, про що сільський голова Присакарь В.М. подав відповідну письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, які зазначені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] пояснив, що позивач є користувачем земельної ділянки в с. Ленківці [ADDRESS], на якій знаходяться самочинно збудовані будівлі. Дане будівництво не порушує права інших осіб, а також вимоги пожежної безпеки, будівельні норми та санітарні правила. Згідно довідок сільської ради дане будівництво не суперечить суспільним інтересам, а відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинне будівництво. Судом встановлено, що 8 жовтня 2007 року позивач [PERSON] уклав з Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,50 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані в с. Ленківці Кельменецького району [ADDRESS] строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме житловий будинок, позначений в зведеному акті інвентарної справи доданої до позовної заяви літерою „А”, житловою площею 49,30 кв. м, загальною 65,50 кв. м., сарай позначений літерою „Б”, загальна дійсна вартість яких становить 19683 гривні, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, протипожежні та екологічні норми і правила. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в с. Ленківці Кельменецького району Чернівецької області [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, посилаючись на те, що вони від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]року народження, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, хоча зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, просить їх задоволити. Суд вважає можливим задоволити позовні вимоги повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач являється батьком дитини і зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, посилаючись на те , що 14.09.2000 року з відповідачем було укладено договір користування електричною енергією. За період з 15.03.2006 року по 01.11.2007 року відповідач використав 5319 кВт електроенергії на суму 1081, 45 грн , але до цього часу оплатив лише 898,16 грн, отже відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 183, 29 грн, тому вони вимушенні звернутися до суду про стягнення боргу . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору в сумі 51грн і за ІТЗ -30 грн. Відповідач в судове засідання не з,явився без поважних причин, про час і місце розгляду справи був завчасно належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із копії розрахунку вбачається , що заборгованість становить 183,291 грн. Із копії претензії від 26.11.2007 року вбачається що відповідача попередили про заборгованість і про намір звернутися до суду. Таким чином в судовому засіданні з достовірністю встановлено факт вчинення відповідачем порушення Правил користування електричною енергією для населення, а тому позов підлягає задоволенню. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору і за ІТЗ згідно вимог ст.79 ЦПК України. На підставі ст.26 Закону України “Про електроенергетику”, п.п.19-21,42,48 Правил користування електричною енергією для населення та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем спільно мешкала без реєстрації шлюбу з 1997 р., [INFO] народилась донька [PERSON], у свідоцтві про народження якої записаний батьком відповідач, так як він встановлював батьківство в відділі РАЦС Первомайського міського управління юстиції. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому вони проживають окремо. Дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Вона працює на ЗАТ «ПМЗ», середньомісячна зарплата складає 580 гр., зарплату отримує несвоєчасно, інших доходів не має, дочка пішла у 1 клас, перебуває на диспансерному обліку в ЛОДКБ з приводу дизметаболічної нефропатії, гіперрефлекторного сечового міхура та на обліку в Первомайській дитячій поліклініці з діагнозом хронічний компенсований тонзиліт, потребує обов'язкового проведення медикаментозного обстеження і лікування. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач має можливість надавати допомогу на дитину, оскільки здоровий, працює, сплачує аліменти на утримання 3 неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів доходів. Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав, просить розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено: Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить запис в свідоцтво про народження та в свідоцтві про встановлення батьківства (а.с.3,4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги. Суд вважає за можливе визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до повноліття дитини, оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання 3 неповнолітніх дітей в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, непрацездатних осіб, які знаходилися б на його утриманні, не має, здоровий, працює, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Подружжя [PERSON] і [PERSON] подали заяву і просять розірвати шлюб між ними за взаємною згодою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сімейне життя не склалось. Угода про проживання дитини після розлучення та умови спілкування з ним того з батьків, хто буде проживати окремо, подружжям складено в письмовій формі. Під час судового розгляду подружжя [PERSON] і [PERSON] підтримали раніше подану ними заяву, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Суд вислухавши пояснення подружжя [PERSON] і [PERSON], представника [PERSON], дослідивши письмові докази по справі , прийшов до висновку про необхідність задоволення поданої заяви. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя , яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2002 року . Від спільного життя мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] року народження. Сторони проживали однією сім'єю до липня 2006 року , після чого припинили ведення спільного господарства, підтримання подружніх відносин, фактично з того часу проживають окремо. Бажання відновити спільне проживання у подружжя не виникало. Вказані обставини подружжя підтримало під час судового розгляду. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує на протязі більше року. З позовом до суду подружжя звернулось 19 грудня 2007 року. Подружжя подало до суду письмову заяву про те, з ким із них буде проживати неповнолітній син, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, в даному випадку [PERSON], а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Подружжям також подано нотаріально посвідчений договір укладений між ними про розмір аліментів на дитину. З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді , примирення між сторонами не відбулось. Кожен з подружжя не вважає можливим збереження сім»ї. Отже судом під час розгляду заяви встановлено, що остання відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу їхні особисті та майнові права, а також права їх сина, порушені не будуть. За вищевикладеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення поданої заяви. Судові витрати необхідно стягнути з [PERSON] , оскільки з [PERSON] залишається проживати неповнолітня дитина. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Радивонівської сільської Ради, 3-тьої особи, Якимівська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом після померлого спадкодавця, а саме дочкою померлого. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть спадкодавця, про народження позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Позивач у належний згідно з законом термін в 6 місяців в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався, в зв'язку з тим, що для оформлення на своє ім'я спадщини потрібно заплатити в якості держмита грошові кошти, які позивач не мав. Вказані обставини для пропуску строку прийняття спадщини позивач вважає поважними. Позивач також вважає, що в якості відповідача по даній справі повинна бути притягнута Радивонівська сільська рада Якимівського району Запорізької області, як орган місцевого самоврядування, на території якої розташоване спадкове майно. Таким чином позивач просить визнати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме в строк в три місяця після набуття сили рішення суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вказані в заяві в повному обсязі. Представник відповідача - Радивонівської сільської ради у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник 3-ої особи також в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року « Про практику розгляду судами України справ про спадкування» шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги, вказані в позовній заяві законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами: підтверджуються поясненнями позивача; копією паспорту позивача; копією свідоцтва про смерть [PERSON], [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області; копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому; копією свідоцтва про народження, [NUMBER]; довідкою відділу РАЦС Якимівського РУЮ від 17.01.2008 року за вих.. № 22/02-3.49. На підставі викладеного, у відповідності до 1272 ЦК України, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, шлюб було розірвано 16 жовтня 2007 року. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося з причин непорозуміння один одного. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився. В теперішній час відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. З відповідача проводяться стягнення аліментів на користь третьої особи по справі на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Просить стягнути з відповідача по справі аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання доньки не заперечував, вважав можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, шлюб було розірвано 16 жовтня 2007 року. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося з причин непорозуміння один одного. Останнім часом постійні сварки та суперечки створили умови за яких шлюб фактично припинився. Донька в теперішній час проживає з позивачкою. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Крім цього з відповідача проводяться стягнення аліментів по виконавчому листу на користь третьої особи по справі на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З відповідача проводяться стягнення по виконавчому листу на неповнолітню дитину третьої особи, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, відповідно, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Згідно ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” діти мають право на рівень життя, необхідні для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатним та зобов'язаний утримувати свою доньку. Суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 183 Сімейного кодексу України в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення суд покладає на відповідача.

Outcome: approved