overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Маячківської сільської ради Новосанжарського району про визнання права власності на грошові заощадження по праву спадкування , посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з грошових заощаджень. Він є спадкоємцем після померлої . В даний час він не може оформити спадщину, так як пізно знайшов заощадні книжки , що й змусило його звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполіг на його задоволенні, посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є лист від 11.02.2008 року в якій Маячківська сільська рада Новосанжарського району прохає справу розглянути без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку із визнанням відповідачем позову в ході попереднього розгляду справи суд розглянув дану справу по суті в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України. Вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом . Згідно з матеріалами справи на ім'я [PERSON] в касі № 3194/027 відкрито рахунок № [NUMBER] в с. Маячка Новосанжарського району, Полтавської області та в касі № 3194/027 відкрито рахунок № [NUMBER] в с. Маячка Новосанжарського району, Полтавської області . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. (а.с.6). З свідоцтва про народження позивача вбачається, що померла [PERSON] є його матір'ю. (а.с.4). З повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори № 383 від 29.01.2008 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Виходячи з наведеного та оцінивши всі обставини справи суд вважає, що можливо задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач 15.01. 2008 року звернувся в Шишацький районний суд з зазначеним позовом до відповідача, в позовній заяві вказав, що 20 червня 2006 року між кредитною спілкою'' Полтава -капітал'' та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 123, на підставі якого останньому був наданий кредит в сумі десять тисяч гривень строком на 18 місяців, тобто до 20.12. 2007 року. Для отримання вказаного кредиту відповідач, за умовами кредитора, повинен був забезпечити виконання зобов'язання по кредиту двома поручителями та внести на депозитний рахунок кредитної спілки внесок пайового( блокованого) типу у сумі дві тисячі гривень. Одним із поручителів по даному кредитному договору виступив позивач на підставі договору поруки № 123/1 від 20.06. 2006 року, укладеного між кредитором, відповідачем та позивачем. Таким чином, позивач взяв на себе відповідальність за своєчасне і повне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, якого він знає протягом 19 років і не сумнівався у його порядності та платоспроможності. У зв'язку з тим, що відповідач недобросовісно виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, а саме: несвоєчасно і не в повному обсязі здійснював платежі згідно Графіка погашення кредиту, а з 20.03. 2007 року взагалі відмовився виконувати зобов'язання по кредитному договору, вимога кредитора щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом у сумі 7833,19 грн. була пред'явлена до позивача, як до поручителя на підставі умов розділу 5 договору поруки № 123/1 від 20.06. 2006 року. Таким чином, позивач був вимушений прийняти умови Кредитора - кредитної спілки '' Полтава - капітал'' і виконати зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків замість Позичальника- відповідача по справі [PERSON] Станом на 22.06. 2007 року, тобто на день виконання позивачем зобов'язань перед кредитором, як поручителя, заборгованість відповідача по кредиту становила 7833,19 гривень, з яких особисто ним було сплачено 5833, 19 гривень, а 2000 гривень було внесено відповідачем за рахунок коштів, що перебували на депозитному рахунку у кредитора. Так як до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 5833, 19 гривень, які були сплачені ним, як Поручителем, кредитній спілці '' Полтава- капітал'' внаслідок недобросовісного виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору № 123 від 20.06. 2006 року, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 88 гривень 33 копійки. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив суд задоволити його позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, згоден повернути кошти позивачеві через певний час. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 556 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

У грудні 2007 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на сарай під літ. «б», який розташований на земельній ділянці[ADDRESS]. В обґрунтування позову, позивач вказала на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2007 року, після смерті її рідного брата [PERSON], який помер [INFO], їй належить житловий будинок з будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці[ADDRESS]. На цій земельній ділянці її рідний брат самовільно побудував сарай під літ. «б» розміром 1,32х9,36 м. вартістю 2390 грн. Згідно висновку управління містобудування та архітектури м. Павлограда Дніпропетровської області №82/07 від 10.12.2007 року, самочинне будівництво може бути узаконено і рекомендовано заінтересованим особам з питання визнання права власності на самочинне будівництво звернутися до суду. У зв'язку з цим позивач вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Виконавчого комітету Вербської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, написавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні власником житлового будинку разом з будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці[ADDRESS] є [PERSON]. На цій земельній ділянці рідний брат позивачки - [PERSON], який помер [INFO], самовільно побудував сарай під літ. «б» розміром 1,32х9,36 м. вартістю 2390 грн. Згідно висновку управління містобудування та архітектури м. Павлограда Дніпропетровської області №82/07 від 10.12.2007 року, самочинне будівництво може бути узаконено. Тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на сарай під літ. «б» розміром 1,32х9,36 м. вартістю 2390 грн., який розташований на земельній ділянці[ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. , зареєстрований 29.08.2001 р. в Козацькій сільраді, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 5 , мотивуючи це тим, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного через несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртних напоїв та постійні сварки. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки в жовтні 2007 року. Позивачка на примирення не згодна. Відповідач позов визнав повністю , згоден на розірвання шлюбу, на примирення не згоден і пояснив, що дійсно часто випивав на роботі і вчиняв дома сварки це стало причиною її розпаду. Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають в шлюбі з 29.08.2001 р., який зареєстрували в Козацькій сільраді, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та зловживання відповідачем спиртних напоїв. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, втратили почуття любові та поваги одне до одного і їх шлюб існує лише формально, на примирення сторони не згодні. За таких обставин , суд вважає, що збереження сім»ї стало неможливим , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і шлюб слід розірвати. Неповнолітні [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] після розірвання шлюбу будуть проживати з матір»ю [PERSON] Стягнути з [PERSON] на коисть [PERSON], понесені нею витрати у вигляді судового збору в сумі 8.50 грн. та витрати ІТЗ в сумі 7.50 грн. При реєстрації свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з сторін державне мито на користь держави з кожного по 8.50 грн. На підставі ст.104,110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2006 року в Гринцівській сільській раді Лебединського району Сумської області вони зареєстрували шлюб, актовий запис № 01. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Вданий час між сторони склались неприязні стосунки в зв'язку з несхожістю характерів. Тому позивачка звернулася до суду та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Вислухавши позивачку, відповідача та вивчивши матеріали справи (а.с. 4-6) суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 04.03.2006 року в Гринцівській сільській раді Лебединського району Сумської області позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, актовий запис № 01 (а.с. 5). Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] [INFO]. Вданий час між сторони склались неприязні стосунки в зв'язку з несхожістю характерів, сім'я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. У відповідності зі ст. 130 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення і попередньому судовому засіданні. Згідно вимог ст. ст. 104, 110, 112 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Вданий час сімейні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені, [PERSON] має на меті розірвати шлюб і в зв'язку з цим бажає стягувати аліменти на сина, який проживає з нею та перебуває на її повному утримання. Тому вона звернулася до суду і просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, про сплати аліментів на сина не заперечив. Вислухавши позивачку, відповідача та вивчивши матеріали справи (а.с. 2-5) суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги пов'язані з сімейними правовідносинами і на підставі ст. ст. 180-183 СК України підлягають до задоволення в попередньому судовому засіданні, так як під час його проведення було встановлено, що 04.03.2006 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб (а.с. 3), від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Вданий час сімейні стосунки між сторонами припинені, малолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утримання (а.с. 5). Відповідач будучи батьком дитини матеріальної допомоги на сина не надає хоча і зобов'язаний це робити. Згідно вимог ст. ст. 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. Крім цього суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

В січні 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до Ізюмського міськвиконкому про визнання права власності на самочинно збудовані в 1990 році сіни до літньої кухні, переобладнала веранду під кухню, зведені на території домоволодіння[ADDRESS] в м. Ізюмі Харківської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій не заперечує проти визнання власності за позивачкою на самочинно збудовані будівлі Виходячи з наведено суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником домоволодіння, розташованого за адресою м. Ізюм, [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину по закону, посвідченого Ізюмською державною нотаріальною конторою, р № 2-3258 від 29.09.1992 року. Дійсна вартість самочинно збудованих: сіней до літньої кухні, переобладнана веранда під кухню складає 2045 гривень ( а. с. 5, 12). Згідно висновку КП „ Проектне бюро” м. Ізюма” самочинно збудовані будівлі можливо оформити, самочинне будівництво виконано без порушення державних норм, письмова згода сусідів не потрібна ( а.с.11). У відповідності до ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнає за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом про встановлення додаткових строків для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її рідна мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на грошові збереження в Ізюмському філіалі Ощадбанку України . Вона не прийняла в належний строк спадщину в зв'язку з сімейними обставинами. Відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд слухати справи без представника Ізюмського міськвиконкому , з позовними вимогами згоден.. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], померла [INFO] ( а.с.8). Згідно копій свідоцтва про народження позивача її матр'ю значиться померла [PERSON] ( а.с.6). Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище [INFO] ( а.с. 7). У відповідності до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Таким чином , визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що після смерті його рідного дядька відкрилась спадщина на сертифікат на право на земельну ділянку частку ( пай) серії [NUMBER] виданий на [PERSON]. Не може оформити спадщину оскільки по батькові його померлого дядька в різних документах вказано по різному. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить слухати справу без їх участі, заперечень проти заяви не має. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів, особі прізвище, ім'я , по батькові не збігається з ім'ям , по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії свідоцтва про народження батьками заявника є [PERSON] і [PERSON] ( а.с.15). Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2007 року встановлений факт родинних відносин між заявником [PERSON], визнавши [PERSON], померлого [INFO], рідним дядьком [PERSON] ( а.с.7). Таким чином зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав про встановлення факту , що має юридичне значення, ту обставину, що сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] виданий на приз віще [PERSON] належить моєму померлому [INFO] рідному дядькові [PERSON]. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21.02.1987 року, Комсомольським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 150. Від шлюбу мають дочку. Причиною розірвати шлюб є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та взаєморозуміння один одного. Спільне господарство не ведеться з листопада 2007р. Подальше зберігання сім'ї неможливо. Просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що подальше проживання однією сім'єю не можливе. У судове засідання відповідач не з'явився але надав заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного з подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.02.1987 року, Комсомольським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 150. З пояснень позивачки вбачається, що спільне господарство не ведеться з листопада 2007р. , почуття поваги та любові в шлюбі втрачено, цей факт відповідач не заперечує. Оцінивши в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає що подальше збереження шлюбу за вищевказаних обставин не можливе і знаходить необхідним позов задовольнити. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

07 грудня 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» ім. С. Орджонікідзе про зміну запису про звільнення у трудовій книжці. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона знаходилась з відповідачем у трудових відносинах. Згідно договору найму житлової площі № 96 від 01.07.1999 року, вона зобов'язувалася відпрацювати певний строк у відповідача. 26.06.2001 року позивач була доставлена з лікарні ХТЗ до міської лікарні №25 де проходила стаціонарне лікування до 14.07.2001 року. По закінченню лікування їй було видано витяг-епікриз згідно якого робота малярем їй була протипоказана. У зв'язку з тим , що відповідач не задовольнив її прохання щодо переведення на іншу роботу вона звільнилась з підприємства . Вважає , що її неправильно було звільнено на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України , як вона вважає її повинні були звільнити на підставі ст.39 вказаного закону, як розірвання строкового трудового договору з ініціативи працівника. У зв'язку з чим просила зобов'язати ВАТ «Харківський тракторний завод» ім. С. Орджонікідзе змінити запис про звільнення. Представник позивача за довіреністю - [PERSON]. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Зінченко В.В. проти задоволення позову заперечувала , посилалась на те , що 02.08.2001 року [PERSON] була звільнена з підприємства за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. В комісію по трудовим спорам підприємства та до суду позивачка з заявою про незаконне звільнення , та внесення змін до трудової книжки, раніше не зверталась. Крім того, вказувала , що позивачем без поважних причин пропущено встановлений ст. 233 КЗпП України строк для вирішення спору в суді. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає , що у задоволенні позову належить відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці [PERSON] була звільнена з підприємства 30.07.2001 року, за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. В судовому засіданні позивачка не спростовувала ту обставину , що трудова книжка їй була видана у встановлений законом строк, та їй зразу після звільнення було відомо на підставі якої статті її було звільнено. Згідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. . Позивач звернулася з позовом 07.12.2007 р., тобто після закінчення терміну на оскарження. Поважності причин пропуску строку, встановленого законом суду не довела. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо у задоволенні позову відмовлено повністю, то всі судові витрати у справі несе позивач. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed