Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

у своїй заяві заявник просить постановити рішення, яким встановити, факт належності йому трудової книжки від 25 серпня 1976 року, виданої на ім'я [PERSON]. В попередньому судовому засіданні заявник заяву підтримав та пояснив, що з травня 1972 року по липень 1974 року він проходив строкову військову службу в армії, після чого почав вести свою трудову діяльність де здебільшого працював за межами області і його трудова діяльність відображена в трудовій книжці виданій 25.08.1976 року на ім'я «[PERSON]» . Протягом 1977-1978 років він працював водієм в радгоспі Петровський, протягом 1978-1990 років в радгоспі «Шангальський», а протягом 1990-1996 років в об'єднанні «Будматеріали Червоногвардійське» Ставропольського краю Російської Федерації, що підтверджується відповідними архівними довідками про нарахування заробітної плати. Фактично у вказаних організаціях працював він, [PERSON], і трудова книжка належить йому, що підтверджується копією паспорта, довідками про нарахування заробітної плати, довідкою про встановлення інвалідності, однак в трудовій книжці помилково записано його ім'я «[PERSON]», а також вказані факти можуть підтвердити свідки. Встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, оскільки є підтвердженням його трудового стажу і впливає на розмір нарахування пенсії. Встановити в позасудовому порядку факт належності йому трудової книжки неможливо, що змушує його звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. Представник зацікавленої особи Іванів О.В. в попереднє судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив заяву з якої видно, що проти встановлення даного факту не заперечує та просить слухати справу у відсутності їхнього представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення заявника, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Копією паспорта (а.с.9) підтверджено, що заявник народився [INFO] в с.Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області і його прізвище, ім'я та по-батькові - [PERSON]. З копії трудової книжки (а.с.4-6) видно, що даний документ виданий на прізвище [PERSON]. Копіями довідок про нарахування заробітної плати, довідкою про встановлення інвалідності та довідкою виданою Калусько-Рожнятівським об'єднаним районним військовим комісаріатом (а.с. 11-15) підтверджено, що прізвище заявника у вищезгаданих документах записано як [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]. та [PERSON] . дали суду пояснення про те, що вони достовірно знають про те, що прізвище заявника [PERSON]. В позасудовому порядку заявник не зміг провести виправлення в даному документі та встановити факт належності цього документа. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду дійти до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа, якого просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження в суді. Таким чином, визнання зацікавленою особою пред'явленої заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.234, 256 ч.1 п.п.1,6 ЦПК України,

Outcome: approved