overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачі, [PERSON],[PERSON] звернулися до суду з позовом про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини до Родинської міської ради, зазначивши, що [INFO] померла їх мати, після смерті якої залишилося спадкове майно, грошові внески на рахунках в Ощадбанку, на які померла залишила розпорядження. Вони звернулися до банку, щоб одержати ці внески, втім їм було відмовлено у їх видачі, оскільки з набранням у 2004 році чинності новим ЦК України таке розпорядження втратило силу. Через ці обставини вони пропустили визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, яку фактично прийняли, оскільки ощадні книжки знаходяться у них. У зв'язку з наведеним просили позов задовольнити і визначити їм додатковий строк, який буде достатнім для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачі доводи своєї позовної заяви підтримали, наполягали на її задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без участі представника Родинської міської ради. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, за його позовом суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що прямо передбачено ч.3 ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом до Красноармійської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS]. який належав померлій на підставі договору про право будівництва від 18.11.1949 року, посвідчений нотаріально 28.12.1949 року і зареєстрований у БТІ м. Красноармійська 13.02.1952 року за реєстром № 4490. Вони є спадкоємцями першої черги на вказане майно. При визначенні об'єму спадкового майна з'ясувалося, що їх мати за Договором про право будівництва зобов'язана була побудувати будинок жилою площею 32,5 кв.м., а фактично побудувала житловий будинок, загальною площею 25,8 кв.м. в тому числі жилою площею 19,1 кв.м та 6,7 кв.м допоміжної площі (загальна площа приміщень 31,7 кв.м.). Саме з цих підстав їм було відмовлено в оформленні спадкового майна. У зв'язку з наведеним позивачі просили позов задовольнити та визнати за ними право власності на спадщину за законом, яка залишилася після смерті їх матері. В судовому засіданні позивачі доводи позовної заяви підтримали, наполягали на її задоволенні. Представник відповідача, Красноармійської міської ради, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, що прямо визначено ч. 2 ст. 238 цього Кодексу. Таким чином, за позивачами можливо визнати право власності на спадщину за законом, оскільки незаконності при здійсненні ними права на спадкування судом не встановлено. До того ж, відповідно до статті 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги. А визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

15.02.2008 року Вінницький міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 25.09.2007 року відповідач [PERSON]. здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою у водоймі с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, виловивши при цьому рибу породи - карась у кількості 74 шт., товстолоб - 5 шт., чим заподіяв рибним запасам держави збитки в сумі 668,40 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму та держмито на користь держави. В судовому засіданні прокурор Каменяр О.В. підтримала вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності - не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що 25.09.2007 року [PERSON]. здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою у водоймі с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, виловивши при цьому рибу породи - карась у кількості - 74 шт., товстолоб - 5 шт. (а.с.4), чим заподіяв рибним запасам держави збитки в сумі 668,40 грн. (а.с.5) До даного часу збитки, заподіяні рибним запасам держави відповідачем не відшкодовані. Даному факту відповідають цивільні правовідносини, що виникають при відшкодуванні шкоди і регулюються ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.68 ЗУ „Про охорону навколишнього природного середовища” відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у порушенні вимог використання природних ресурсів. Згідно ст.69 вище зазначеного Закону, шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Оскільки відповідачем [PERSON]. не відшкодовано державі збитки, заподіяні внаслідок добування цінних видів риби, то право держави на раціональне, відповідно до законодавства, використання водних живих ресурсів порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, згідно ст. 81 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 2,3918 га, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Томашпільської райдержадміністрації від 29 січня 2003 року №7, серії ВН № 043830 ; на майновий пай, частка якого становить 1466,60 грн, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ ХХ № 012185 ; на грошові вклади в Томашпільському ТВБВ Ощадного банку на рахунках [NUMBER]-0,45 грн, [NUMBER]-5302 грн, що належали двоюрідному брату позивача [PERSON], який помер [INFO] в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, фактично прийняла спадщину, однак в установлений законом шестимісячний строк нотаріально оформити спадщину не мала можливості в зв”язку із станом здоров”я та скрутним матеріальним становищем, а тому з цим позовом вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з”явилась, а подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності,. позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник Стінянської сільської ради в судове засідання не з'явився, від сільського голови с. Стіна Кривов”яза А.О. надійшло повідомлення, в якому він просить справу розглянути без представника сільради, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. В судовому засіданні адвокат [PERSON]., яка представляє інтереси позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просить позов задоволити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву позивача, повідомлення відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає що позов заявлено на законних підставах, оскільки [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке залишилося після смерті двоюрідного брата [PERSON], відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Стінянської сільської ради, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача збитки, завдані внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач заборгував підприємству 168 грн. 44 коп, добровільно сплачувати їх не бажає тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення вказаної суми, а також понесених по справі судових витрат, а саме 51грн. сплаченого на користь держави судового збору та 30 грн. сплачених на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.11.2000 року було укладено договір [NUMBER] на користування електричною енергією. Згідно ст. 526 ЦК України: "зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору….". Згідно п.п. 12, 13 Договору позивач має право перевіряти стан приладів обліку, знімати їх показання та проводити обстеження електроустановок. Споживач в свою чергу, зобов»язаний вносити своєчасно оплату за спожиту електроенергію. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.11.2000 року було укладено договір [NUMBER] на користування електричною енергією (а.с.4). Відповідач заборгував 168 грн. 44 коп (а.с. 5-9). Зазначену суму боргу на протязі тривалого часу не сплачує. Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача сплати борг в сумі 168 грн. 44 коп. його вимоги законні і підлягають задоволенню. Згідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 51 гривень 00 копійок (а.с.1) та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30 гривень 00 копійок (а.с. ,2) .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованості за використану електричну енергію. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач заборгував підприємству 283 грн. 73 коп, добровільно сплачувати їх не бажає тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення вказаної суми, а також понесених по справі судових витрат, а саме 51грн., сплаченого на користь держави судового збору та 30 грн. сплачених на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.08.2000 року було укладено договір [NUMBER] про користування електричною енергією. Згідно ст. 526 ЦК України: "зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору….". Згідно п.п. 12, 13 Договору позивач має право перевіряти стан приладів обліку, знімати їх показання та проводити обстеження електроустановок. Споживач в свою чергу, зобов"язаний вносити своєчасно оплату за спожиту електроенергію. В судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.08.2000 року було укладено договір [NUMBER] про користування електричною енергією (а.с.4). Відповідач заборгував 283 грн. 73 коп (а.с. 5-8). Зазначену суму боргу на протязі тривалого часу не сплачує. Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача сплати боргу в сумі 283 грн. 73 коп., його вимоги законні і підлягають задоволенню. Згідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 51 гривень 00 копійок (а.с.1) та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень 00 копійок (а.с. 2) .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що йому на праві особистої власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 14 квітня 1982 року Свердловською державною конторою, та договору дарування, посвідченого 9 червня 1982 року Володарською селищною радою м.Свердловська, належить будинок [ADDRESS]. При звернені до МБТІ м. Свердловська для оформлення нової будинкової книги, виявилось, що у свідоцтві про право на спадщину та у договорі дарування не зазначений розмір загальної і житлової площі будинку, та не перелічені господарські будівлі та споруди які належать до будинку. Змін житлової та загальної площі будинку не було. У зв'язку з чим, заявник просить суд постановити рішення яким встановити факт, що будинок [ADDRESS]має дійсний розмір житлової площі 17,4 кв.м., загальної площі 43,9кв.м., до якого належать господарські будівлі та споруди під літерами: «Г» сарай, «Ж» вбиральня, «Б» погріб, «Е» навіс, «№1-2» огорожа. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, наполягає на її задоволенні. Представник зацікавленої особи - МБТІ м. Свердловська в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та згоди з заявою, не заперечує проти її задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, а також матеріали архівної справи № 1295, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, діюче законодавствоРазом з тим, діюч передбачає, що самочинне будівництво не підлягає судовому захисту. Як свідчать з правовстановлюючих документів, в них дійсно не вказаний розмір загальної та житлової площі будинку, а також не вказана належність до нього господарських будівель та споруд, але їх наявність, на момент складання правовстановлюючих документів підтверджується матеріалами архівної справи МБТИ м. Свердловська №1295 та технічною документацією на будівлю, відповідно до яких житлова площа будинку [ADDRESS] складала 17,4 м.кв. загальна площа 43,9 м.кв., та до нього належали «Г» сарай, «Ж» вбиральня, «Б» погріб, «Е» навіс, «№1-2» огорожа \а.с. 6-16\, в зв'язку з чим, суд вважає заяву доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, обгрунтованість заяви, підтверджується матеріалами архівної справи, технічним паспортом на будівлю, копією договору купівлі-продажу, та іншими матеріалами справи. На підставі ст. 256, 259, ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області відкрилася спадщина. Позивачка звернулася до Чутівської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з пропущенням строку для прийняття спадщини через хворобу. Просила визнати поважною причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Представники відповідача Чутівської селищної ради та третьої особи - Чутівської держаної нотаріальної контори надали заяви, в яких позов визнали і просить справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть помер [INFO], на території Чутівської селищної ради відкрилася спадщина. Позивачка не має можливості своєчасно оформити спадщину через пропуск строку для подачі заяви на її прийняття. Суд вважає, що [PERSON]пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

8 січня 2008 року КП «Ромникомунтепло» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 1036 грн. 85 коп, судового збору в розмірі 51 грн. та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді. Свої вимоги мотивував тим, що в [ADDRESS] мешкає [PERSON] З 15.10.2005 року КП «Ромникомунтепло» надає послуги по опаленню житлового приміщення, в якому мешкає відповідач. На протязі з 15.10.2005 року по 6.12.2007 року він частково оплачував за фактично отримані послуги. Згідно з вимогами нормативних документів чинного законодавства України відповідач зобов*язаний був своєчасно та в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. КП «Ромникомунтепло» звернулось до відповідача з повідомленням про заборгованість за послуги з централізованого опалення та пропонувало укласти угоду на поступове погашення заборгованості. Проте у запропонований строк для погашення заборгованості відповідач не з*явився і суму заборгованості не погасив, яка станом на 1.11.2007 року становила 1036 грн. 85 коп., з них: 270.45 грн. - сума заборгованості за період з 1.12.2005 року по 15.04.2006 року, 696 грн. 95 коп. - сума заборгованості за період з 18.10.2006 року по 15.04.2007 року, 69 грн. 45 коп. - за період з 15.10.2007 року по 31.10.2007 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила і прохала стягнути з відповідача на користь КП «Ромникомунтепло» заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 436 грн. 85 коп., а також відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з*явився, хоча належним чином повісткою був повідомлений про день і час розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляду справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно заборгував КП «Ромникомунтепло» за надані послуги з теплопостачання з 1 жовтня 2005 року по 1 листопада 2007 року 1036 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6), але на протязі грудня 2007 року він частково сплатив суму боргу, в результаті чого станом на 1 січня 2008 року у нього залишилася заборгованість в розмірі 436 грн. 85 коп. Добровільно борг він не погашає, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення суми боргу через суд. Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь КП «Ромникомунтепло» відшкодування витрат по оплаті судового збору в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON]і проживала разом до 25 грудня 2007 року. Від цього шлюбу має дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині пияцтва, шлюбні відносини припинені. Подальше збереження сім'ї суперечить інтересам позивача. Згідно зі ст.ст. 105, 110, 112 СК України позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]., зареєстрований 08.03.1997 року Великолепетиським відділом РАГС актовий запис № 5. У відкритому судовому засіданні позивач позов підтримав і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно, без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось через пияцтво відповідача, шлюбні відносини між подружжями припинені, подружжя проживає окремо, шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved