Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідачів, виступаючи в інтересах неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідачі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 14.03.2007 року [PERSON] була написана заява, відповідно до якої розпорядженням голови Добровеличківської райдержадміністрації від 25 червня 2007 року №448-р “Про направлення малолітнього [PERSON] до Кіровоградського Будинку дитини”, де він знаходиться і до цього часу. За час перебування [PERSON], у державному закладі батьки дитиною не цікавились, нічім не допомагали, не відвідували ( акт про невідвідування від 19.09.2007 року №46). За час перебування у виховному закладі батьки не цікавилися сином, чим навмисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов”язків, тому позивач виступаючи в інтересах малолітньої дитини просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Представник органу опіки й піклування підтримав позовні вимоги в судовому засіданні, надавши рішення про позбавлення матері дитини батьківських прав. Відповідач позовні вимоги визнав, так як не вважає себе батьком, але до суду батьківство ще не оспорив та просить позбавити його батьківських прав. Заслухавши представника позивача, як представника органу опіки й піклування, відповідача, прокурора, який підтримала позовні вимоги у повному обязі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно до ст.ст.164-166,180-183 СК України позов підлягає задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі являються батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 14 березня 2007 року матір”ю дитини [PERSON] була написана заява про тимчасове влаштування дитини до дитячого закладу, але дитину з дитячого відділення Добровеличківської ЦРЛ не забрала. Відповідно до розпорядження голови Добровеличківської райдержадміністрації від 25 червня 2007 року №448-р “Про направлення малолітнього [PERSON] до Кіровоградського Будинку дитини” дитину направлено до Будинку дитини, де він знаходиться і до цього часу. За час перебування [PERSON], у державному виховному закладі батьки долею сина не цікавилися, нічім не допомагали, не відвідували, не приймали участі у його вихованні, що підтверджується актом комісії від 19.09.2007 року №46 (а.с. 10-11). Згідно статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. На підставі рішення Братського районного суду Миколаївської області мітір малолітнього [PERSON] - [PERSON] позбавлено батьківських прав (а.с.25) Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що відповідач, як батько малолітнього сина навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов”язків, що і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав та передачі дитини органу опіки й піклування. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку (піклування) над малолітньою (неповнолітньою) особою і призначає опікуна- піклувальника за поданням органу опіку та піклування, як вбачається із подання органу опіки й піклування дитина влаштована в Кіровоградський Будинок дитини, тому суд вважає за доцільне залишити дитину на утриманні зазначеного виховного закладу та призначити опікуна в особі Кіровоградського Будинку дитини. Згідно ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов*язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленності щодо виконання цього обов*язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов*язку по утриманню дитини, суд не вбачає. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 2 СК України суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, виходить з призумції фізичного здоров”я відповідача та дитини, здатності відповідача до продуктивної праці, а тому справедливим розміром аліментів на утримання дитини буде 1/4 частина доходів батька, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов обгрунтований і відповідачів необхідно позбавити батьківських прав та на користь дитини на її особовий рахунок у відділенні Держощадбанку України стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у частковому розмірі від доходу батьків, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того з відповідача в підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі ст. 4 п. 5) Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року “Про державне мито” та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у суді 7.50 гривень.

Outcome: approved