Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила прийняти рішення, яким стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики у сумі 5000 грн. та судові витрати в сумі 30 грн. та 51 грн. В судовому засіданні позивач заявлений позов зменшила і підтримала його в сумі 4500 грн., посилаючись на те, що відповідач частково повернула їй борг в сумі 500 грн. Пояснила суду, що вона є суб»єктом підприємницької діяльності, а відповідачка працювала в 2003- 2005 роках продавцем в її магазині. Оскільки була допущена недостача товарів в сумі близько 5000 грн., а коштів у відповідачки сплатити дану суму в той момент не було, вони домовились оформити борг шляхом видачі розписки про позику коштів в сумі 5000 грн., яку відповідач підписала власноручно. Акт ревізії не оформлявся, так як відповідач погодилась оформити розписку. Підпис відповідачки в розписці було завірено нотаріально. Проте, у встановлений в розписці строк до 15 лютого 2008 року борг відповідачкою не було повернуто. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснивши суду, що вона в позику гроші не отримувала, а дійсно працювала продавцем у позивачки і в 2005 році на торговій точці виникла недостача, яку вона пообіцяла погасити. Визнала факт недостачі, проте пояснила що вона ні товарів, ні грошей не брала, чому виникла недостача пояснити не може. Пояснила, що оскільки факт недостачі був для неї раптовим і викликав хвилювання, а коштів погасити борг в неї не було, вона погодилась на пропозицію позивача написати розписку. Факт отримання грошей в позику в сумі 5000 грн. 15.02.2005 року від позивача вона заперечила. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно дослідженої в судовому засіданні розписки, датованої 15.02.2005 року вбачається, що [PERSON]. дала розписку [PERSON]. про те, що вона позичила гроші в сумі 5000 грн., які зобов»язувалась повернути до 15 лютого 2008 року рівними частинами щомісячно не менше 100 грн. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]від 28.10.2006 року вбачається, що прізвище відповідача з дня укладення шлюбу 28.10.2006 року змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». З наданої суду копії трудової книжки [PERSON]вбачається, що вона дійсно з 02.07.2003 року по 21.02.2005 року перебувала в трудових відносинах з позивачем і працювала продавцем промислових товарів за трудовим договором № 1038 від 08.09.2003 року. Допитана як свідок [PERSON] дала покази про те, що вона є матір»ю [PERSON]. Вона була присутня при виявленні факту нестачі в 2005 році на торговій точці позивача, де працювала продавцем її дочка, ствердила суду, що її дочка гроші 15.02.2005 року у позивача не позичала, а борг за фактом нестачі був оформлений написанням розписки про позику. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності і у взаємозв»язку, на підставі повного, всебічного, об»єктивного розгляду в судовому засіданні, суд вважає доведеними заперечення відповідача про безгрошовість відносин при написанні розписки, а тому фактично сторонами договір позики не укладався, оскільки факту передання грошей позивачкою відповідачці не було. Спірні стосунки сторін виникли не із цивільно-правових, а з трудових правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed