Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації про розділ домоволодіння і земельної ділянки. Свої вимоги вона обґрунтовує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 74/100 частка домоволодіння [ADDRESS]. Відповідачу по справі належить 26/100 частка домоволодіння на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя. Просить поділити домоволодіння [ADDRESS] між нею та відповідачем і поділити земельну ділянку, та присвоїти нову адресу. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала , відповідач позов визнав повністю. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали наявної справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.12.1998 року позивачці [PERSON] належить 74/100 частки спірного домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] належить 26/100 частки спірного домоволодіння по [ADDRESS], згідно рішення Київського райсуду м. Сімферополя від 23.12.2005 року. До теперішнього часу не було розділення домоволодіння, згідно ідеальних часток кожного в натурі, і у зв'язку з цим не встановлені межі землекористування на загальній земельній ділянці. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Судом було призначено і проведено судову будівельно-технічну експертизу за № 1558 від 06.11.2007 року. Відповідач просив розподілити домоволодіння та встановити порядок користування відповідно експертизи № 1558, з урахуванням порядку користування, що склався між співвласниками. Позивачка із цим погодилась. З'ясувавши обставини справи, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З рахуванням згоди сторін по справі ,суд вважає за необхідне розділити домоволодіння, як зазначено у варіанті першому експертизи №1558, а саме: виділити на 74/100 частки співвласникові [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] у користування: двохповерховий будинок літери «Б», площею 187,8 кв.м., що на 16,6 кв. м більш передбаченого, вартістю 116556 гривен; навіс літери «б», вартістю 1203; веранда літери «б1», вартістю 3814; балкон, вартістю600 гривен; балкон, вартістю 600 гривен; крильцо, вартістю 952 гривен; топочна літери «Е», вартістю 1923 гривен. Та усього вартість заміщення будівель співвласнику [PERSON] на 74/100 частки складає 125648 гривен, що на 6716 гривен більше ніж передбачено на 74/100 частки ( 125648-118932) та складає 78/100 частки ( 125648х100:160719). На 26/100 частку співвласникові [PERSON] виділити у користування в домоволодінні [ADDRESS]: житловий будинок літери «А» та прибудову літери «А1» загальною площею 43,5 кв. м., що на 16,6 кв. м. (60, 1-43,5) менш зазначеного, вартістю 25272 гривен ( 15882+9390); літню кухню літери «Г», вартістю 7964 гривен; сарай літери «Д», вартістю 948 гривен, уборну літери «Ж», вартістю 887. Усього вартість заміщення будівель, співвласникові [PERSON] на 26/100 частки складає 35071 грн., що на 6716 грн. менш ніж положено на 26/100 частки (41787-35071) і складає 22/100 частки (35071х100:160719). Щодо розподілу земельної ділянки, та надання нової адреси домоволодінню, то в цієї частині позову суд відмовляє. Надання адреси - це компетенція органів місцевого самоврядування, а ні суду. Виділити у власність відповідну частку земельної ділянки також не можна, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться спірне домоволодіння не належить сторонам по справі, державного акту на право користування чи на право володіння не видавалося. Відповідно до ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитьсь у спільної власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності або без визначення часток учасників спільної власності. Право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю Позивачка у судовому засіданні відмовилась від стягнення з відповідача судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: partial