Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлому [INFO], належить по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. На підставі розпорядження № 6168 від 12.12.1994 року Виробничого об'єднання «Південний машинобудівний завод» квартира [ADDRESS] була приватизована на трьох членів сім'ї, про що було видане свідоцтво про право власності на житло від 12.12.1994 року. Згідно даного свідоцтва квартира належить позивачці Омельченко Р.П., її чоловіку [PERSON]. та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. і після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] доводиться померлому онуком. Позивачка звернулася до 3-ї державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого чоловіка на його частку квартири. Однак державний нотаріус їй в оформлені спадщини відмовив та пояснив, що відповідно до п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. У зв'язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження № 6168 від 12.12.1994 року Виробничого об'єднання «Південний машинобудівний завод» квартира [ADDRESS] була приватизована на трьох членів сім'ї, про що було видане свідоцтво про право власності на житло від 12.12.1994 року. Згідно даного свідоцтва квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON]помер і після його смерті відкрилася спадщина на його частку майна. Спадкоємцем першої черги за законом є його дружина [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач в своїй заяві проти задоволення позову не заперечував. Таким чином, суд вважає за можливе визнати, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлому [INFO], належить по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved