Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнає повністю, про що суду надав письмову заяву та пояснив, що дійсно 27 січня 2006 року отримав, згідно кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року в АТ «Індустріально-експортний банк» кредит у розмірі 5 000 грн., вимогу про погашення кредиту та сплати штрафних санкцій отримав в червні місяці 2007 року, ніяк не відреагував, вимог до позивача не має. Запевнив, що буде погашати заборгованість за кредитним договором № 0113 від 27 січня 2006 року за рішенням суду. Представник позивача Компанієць О.М. ДФ АТ «Індекс-банк» звернулася з позовом в суд до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0113 від 27 січня 2006 року вказуючи, що 27 січня 2006 року [PERSON] отримав, згідно кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року в АТ «Індустріально-експортний банк» кредит у розмірі 5 000 грн. строком користування до 26 січня 2007 року, з умовою щомісячного погашення суми кредиту рівними частинами, і сплатою одноразово процентної винагороди за управління фінансовим кредитом в розмірі 925 грн. Згідно графіка погашення кредиту, вказаного в п. 1.1 кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року [PERSON] зобов”язаний був щомісячно проводити погашення кредиту в сумі 416 грн. 67 коп. В зв”язку з тим, що відповідач не виконав погашення кредиту, 07 червня 2007 року позивачем до [PERSON] було направлено вимогу (вих. № 3015/39) про погашення кредиту та сплати штрафних санкцій, яка згідно п. 6.3 кредитного договору повинна бути виконана протягом 10 днів після її відправки. Однак, відповідач ухилявся від виконання договірних зобов'язань, передбачених Кредитним договором і на підставі п. 5.1 вищезазначеного Договору, позичальнику нараховувалась пеня у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за Кредитним договором за кожний день прострочення платежу. Станом на 21 лютого 2008 р. сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем склала: 1 666 грн. 64 коп. - сума заборгованості по кредиту; 738 грн. 74 коп. - сума заборгованості по пені по кредиту, яку [PERSON] добровільно не відшкодовує, тому представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 0113 від 27 січня 2006 року в розмірі 2 405 грн. 38 коп. в судовому порядку, а також і витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. і 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача Компанієць О.М. в судовому засіданні позов підтримує повністю і просить суд його задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. А також судом досліджено: копія Кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року; довідка про розрахунок суми заборгованості; копія вимоги /вих. № 3015/39 про погашення кредиту та інш. Судом встановлено, що 27 січня 2006 року [PERSON] отримав, згідно кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року в АТ «Індустріально-експортний банк» кредит у розмірі 5 000 грн. строком користування до 26 січня 2007 року, з умовою щомісячного погашення суми кредиту рівними частинами, і сплатою одноразово процентної винагороди за управління фінансовим кредитом в розмірі 925 грн. Згідно графіка погашення кредиту, вказаного в п. 1.1 кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року [PERSON] зобов”язаний був щомісячно проводити погашення кредиту в сумі 416 грн. 67 коп., але відповідач зобов”язань за кредитним договором не виконує, в строки передбачені графіком погашення кредиту кредит не сплачує. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов”язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) ... , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. 07 червня 2007 року позивачем до [PERSON] було направлено вимогу (вих. № 3015/39) про погашення кредиту та сплати штрафних санкцій, яка згідно п. 6.3 кредитного договору повинна бути виконана протягом 10 днів після її відправки, яку позивачем було отримано, однак він відповідні платежі не здійснював, тому позивач на підставі п. 6.4 кредитного договору № 0113 від 27 січня 2006 року має право звернутися в суд з позовом до боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. З врахуванням вище викладеного суд вважає, що позов вмотивований і підлягає задоволенню в розмірі 2 405 грн. 38 коп., захистивши порушене право позивача, так як відповідач, порушуючи умови Договору кредиту № 0113 від 27 січня 2006 року, добровільно вказану суму заборгованості позивачеві не відшкодовує, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 51 грн., а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до ст. 81 ЦПК України, в розмірі 30 грн.

Outcome: approved