Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач 13.02.2008 року звернувся до суду з позовом до Державного територіального галузевого об'єднання «Південно - західна залізниця» про поновлення на роботі на посаді провідника пасажирського поїзду Державного територіального галузевого об'єднання «Південно - західної залізниці», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення витрат за правову допомогу, відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.1999р. він був прийнятий на роботу провідником вагонів ПТО ст.. Чернігів, згідно контракту з 15.02.1999 року по 15.02.2004 р. 29.09.2004 року наказом № 1899 від 29.09.2004 р. був переведений провідником пасажирських вагонів по контракту до 29.09.2009 р. і з цього часу працював провідником на протязі дев'яти років на цьому підприємстві. 22.01.2008 р., наказом № 161\ос був звільнений за ст.. 36 п. 8 КЗпП України за порушення умов контракту № 120 від 29.09.2004 року п. 17а контракту « встановлення факту перевезення без квіткових пасажирів». Під час звільнення він знаходився на стаціонарному лікуванні, фактично з 10 січня по 05 лютого 2008 року. За всю довготривалу бездоганну працю у ВЧ-1 у нього не було порушень, не був жодного разу позбавлений премії. Вважає, його звільнення з роботи протиправним і не законним, яке порушує його право на працю. За змістом ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності ( крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Як вбачається з трудового законодавства у ньому містяться суттєві обмеження на звільнення працівника за ініціативою власника, тому він вважає, що у його випадку відповідач не мав законних підстав розірвати трудовий договір у період його тимчасової непрацездатності. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, уточнили, просили поновити позивача на роботі на посаді провідника пасажирського поїзду Державного територіального галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця», стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Додатково пояснили, що позивача було звільнено у період його тимчасової непрацездатності. Також, його звільнено на підставі акту від 29.12.2007 року про нібито перевезення безбілетних пасажирів, але такого факту не було. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі і суду пояснив, що [PERSON] звільнений з роботи на підставі акту ревізії від 29.12.2007 року. Не заперечує, що на даний час акт і подання правової інспекції праці Ради профспілки залізничників і транспортних будівельників України на Південно-Західній залізниці (Київський терком профспілки) є чинними, але знаходяться в стадії оскарження. Свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що 29.12.2007 року фактично ревізії не було. В вагон заходив один чоловік, який представився ревізором, перевірку не проводив, начальник поїзда присутнім не був, проїзні квитки та кількість пасажирів не перевірялись. Акт ними не підписувався. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач 15.02.1999р. був прийнятий на роботу провідником вагонів ПТО ст.. Чернігів, згідно контракту з 15.02.1999 року по 15.02.2004 р. 29.09.2004 року наказом № 1899 від 29.09.2004 р. був переведений провідником пасажирських вагонів по контракту до 29.09.2009 р. 22.01.2008 р., наказом № 161\ос був звільнений за ст. 36 п. 8 КЗпП України за порушення умов контракту № 120 від 29.09.2004 року п. 17а контракту « встановлення факту перевезення безквіткових пасажирів». Як встановлено в судовому засіданні, Попередженням № 14 від 08.01.2008 року позивача попереджено, що у зв'язку з порушенням умов контракту № 120 від 29.09.2004 року п. 17а він буде звільнений з роботи після двотижневого терміну з дня попередження за п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом (а.с. 28). 22.01.2008 року позивача звільнено з роботи на підставі протоколу оперативної наради при заступнику начальника залізниці - начальника галузевої пасажирської служби Толкачова О.В. від 09.01.2008 року, в зв'язку з проведеною ревізією 29.12.2007 року, якою було встановлено, що 29.12.2007 року під час проведення перевірки працівниками інспекції при Генеральному директорі Укрзалізниці поїзду № 219 сполучення Київ - Івано-Франківськ у вагоні № 3, провідником якого був позивач, було виявлено перевезення 3 безквіткових пасажирів. Аналізуючи відповідність процедури звільнення позивача вимогам законодавства, судом встановлено, що звільнення було проведено з порушеннями ч.3 ст.40 КЗпП України - згідно наданих суду листків непрацездатності, позивач з 10.01.2008 року по 05.02.2008 року знаходився на стаціонарному лікуванні вузлової лікарні станції Чернігів ПЗЗ, тобто звільнення позивача відбулося в період його тимчасової непрацездатності. Згідно акту перевірки дотримання законодавства про працю від 28.02.2008 року, складеного правовим інспектором праці Ради профспілки на ПЗЗ, встановлено порушення трудового законодавства, а саме припинення контрактів з провідниками контрактів з провідниками пасажирських вагонів [PERSON] та інших проведено за п. 8 ст. 36 КЗпП України (п. 17а контракту « встановлення факту перевезення безквіткових пасажирів або надлишкової ручної поклажі»). Передбачене контрактами звільнення працівників з ініціативи роботодавця за п. 8 ст. 36 КЗпП України є звільненням з підстав, не передбачених чинним законодавством. Порушено ч. 3 ст. 40 КЗпП України - контракт з[PERSON] припинено під час його тимчасової непрацездатності. При звільнені працівників не було враховане те, що незабезпечення адміністрацією ВЧ-1 бригаді поїзду № 219/220 належних умов праці позначилось на роботі усіх працівників поїзної бригади, не враховано попередню роботу провідників, що дисциплінарних стягнень вони не мали, що на утриманні[PERSON] знаходиться двоє неповнолітніх дітей. Визначення наявності порушень в діях[PERSON] визнано неналежним. Поданням № 2 від 15.03.2008 року запропоновано відмінити наказ № 161/ос від 22.01.2008 року про припинення трудового договору (контракту) за п. 8 ст. 36 КЗпП України з [PERSON], як такий, що виданий з порушенням законодавства - протиправно. Поновити [PERSON] на роботі та оплатити за вимушений прогул. Дослідивши і проаналізувавши всі представлені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] звільнено без законних підстав і з порушенням встановленого порядку, звільнено в період тимчасової непрацездатності, без доведення наявності порушень з боку позивача, не враховано відсутність дисциплінарних стягнень і позитивну характеристику, що у нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, а отже він підлягає поновленню на роботі, а рішення суду в цій частині відповідно до п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України, ч.5 ст.235 КЗпП України підлягає негайному виконанню. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода, факт якої доведено та яка завдана [PERSON] тими негативними наслідками морального характеру, на які він посилається, але суд її оцінює в 500 грн. Витрати позивача на правову допомогу в силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в розмірі 618 грн. відповідно до Постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати 515 грн. за 3 години роботи). В зв'язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача судові витрати: в доход держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в сумі 59 грн. 50 коп.(51 грн. 00 коп. - за задоволену позовну вимогу про стягнення грошових коштів + 8 грн. 50 коп. - за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди); на користь місцевого бюджету м. Чернігова витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн..

Outcome: partial