overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

11.03.2008 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Воловецького ДПТІ та Розтоцької сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок. Свою заяву мотивував тим, що його покійна мати [PERSON] у 1984-1985 роках на виділеній присадибній земельній ділянці побудувала житловий будинок б/н, в с. Кічерний, Воловецького району Закарпатської області. [INFO] мати позивача померла і після її смерті він фактично став володіти всім майном. Однак виявилося, що документи на право власності на спадкове нерухоме майно належно не оформлені. Через цю обставину не може оформити спадщину і зареєструвати право власності на будинок та прибудинкові споруди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві. Просить суд позов задовольнити. Визнати право власності на житловий будинок б/н в с.Кічерний, Воловецького району Закарпатської області за померлою [PERSON]. Начальник Воловецького ДПТІ Мельник М.І. в судовому засіданні не заперечив проти позову. Представник Розтоцької сільської ради Далекорей М.А. в судовому засіданні не заперечила проти позову та пояснила, що будинок б/н в с.Кічерний, Воловецького району дійсно зареєстрований за [PERSON], тому за нею слід визнати право власності на даний будинок. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права. Як свідчить свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. ) [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Згідно довідки сільської ради №168 від 12.02.2008 року (а.с. ) на час смерті [PERSON] спадковому будинку проживав позивач. Разом з тим, в судому засіданні встановлено, що документи на право власності на спадкове майно мати позивача за життя належно не оформила. У ч.2 ст.331 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Згідно рішення № 24 Розтоцької сільської ради від 04.07.1984 року (а.с. ) [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку Відповідно до Витягу з рішення №162 Воловецької райради від 20.10.1984 року (а.с. )[PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку видачу та 12.05.1985 року та видано Свідоцтво №14/162 на забудову садиби (а.с. ). На підставі рішення №162 від 20.10.1984 року та Свідоцтва на забудову №14/62 від 12.05.1985 року[PERSON] районним архітектором надано дозвіл №14 на право виконання будівельних робіт. Згідно Акту про відведення земельної ділянки від 10 квітня 1985 року[PERSON] відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво в Кічерний площею 700 кв.м. Таким чином право власності на даний житловий будинок слід визнати за померлою [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

27.03.2008 року позивач[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Воловецького ДПТІ та Скотарської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок. Свою заяву мотивувала тим, що її покійний батько [PERSON] у 1974-1976 роках на виділеній присадибній земельній ділянці побудував житловий будинок [ADDRESS]. 10 серпня 2004 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким все своє майно заповів дочці [PERSON]. [INFO] батько позивачки помер і після його смерті вона фактично стала володіти всім майном. Однак виявилося, що документи на право власності на спадкове нерухоме майно належно не оформлені. Через цю обставину не може оформити спадщину і зареєструвати право власності на будинок та прибудинкові споруди. В судовому засіданні позивачка[PERSON] повністю підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві. Просить суд позов задовольнити. Визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за померлим [PERSON]. Начальник Воловецького ДПТІ Мельник М.І. в судовому засіданні не заперечив проти позову. Голова Скотарської сільської ради Фуцур В.В. в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує. Заслухавши та обміркувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права. Як свідчить заповіт від 10.08.2004 року (а.с.9) [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів дочці [PERSON]. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 18 ) Згідно довідки сільської ради №142 від 12.03.2008 року (а.с.20) на час смерті[PERSON] у спадковому будинку проживала позивачка з сином. Разом з тим, в судому засіданні встановлено, що документи на право власності на спадкове майно батько позивачки за життя належно не оформив. У ч.2 ст.331 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Виписки з рішення №72 Воловецької райради від 03 квітня 1974 року (а.с.12) [PERSON]надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку видачу на своїй присадибній ділянці та 28 квітня 1974 року видано Свідоцтво №58/72 на забудову садиби (а.с.11). 23.07.1987 року виготовлено технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок[ADDRESS] на ім»я [PERSON](а.с.15-17). Згідно Акту №48/72 про відведення земельної ділянки від 28 квітня 1974 року [PERSON] відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво в с.Скотарське площею 700 кв.м. (а.с.13). Таким чином право власності на даний житловий будинок слід визнати за померлим [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

До відповідача пред'явлено позов про стягнення боргу за договором позики в сумі 32567 - 00 грн. Вимоги мотивуються тим, що відповідач не виконує свого обов”язку за договором позики, відповідно до якого вона передала ТОВ „Нива” грошові кошти, а відповідач зобов”язався повернути 3000 грн., з урахуванням щомісячного нарахування відсотків, які склали 4770 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судове засідання представник відповідача не з»явився , подав до суду заяву про відкладення справи в з»язку з хворобою . Судом неявка представника визнана не поважною , так як ТОВ «Нива» являючись юридичною особою має право делегувати повноваження представника іншій особі . Суд визнав за можливе розгляд справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що у судовому засіданні позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено , що між позивачем та ТОВ «Нива» 30 грудня 2004 року було укладено договір відповідно до якого [PERSON] ( позикодавець ) передав ТОВ «Нива» 3000-00 грн. під 5% щомісячно до 25 вересня 2005 року , якщо позика не буде повернута то ставка збільшується до 6% щомісячно , що підтверджується копією відповідного боргу і згідно розрахунку сума процентів за користування коштів склала 5880-00 грн. ( а.с.3 ) . Також судом встановлено , що між позивачем та ТОВ «Нива» було укладено договір відповідно до якого [PERSON] ( позикодавець ) передав ТОВ «Нива» 04 січня 2006 року 10220-00 грн. під 6% щомісячно до 04 листопада 2007 року , що підтверджується копією відповідного договору і згідно розрахунку сума процентів за користування коштів склала 13547 - 00 грн. ( а.с. 4 ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов”язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи, що відповідач не виконує свого обов”язку по сплаті позики та відсотків за договором позики, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов”язані зі сплатою нею при пред”явленні позову 325 - 67 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Прокурор Золочівського району, Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про стягнення з [PERSON]. аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. на його утримання. Вказавши, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 4 жовтня 2006 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON]. З 14 червня 2006 року дитина перебуває під опікою [PERSON]. Відповідачка участі в утриманні дитини не приймає. Матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підпримав. Відповідачка [PERSON] з пред'явленими позовними вимогами згодна. Законний представник малолітнього [PERSON] пред'явлені позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення сторін, законного представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 4 жовтня 2006 року [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення виконкому Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON] призначена опікуном [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідачка [PERSON] не має постійного заробітку, на життя заробляє випадковими заробітками, суд вважає за необхідне призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Поскільки відповідно ст. 4 п.30 Декрету Кабінету Міністрів України органи прокуратури звільняються від сплати судових витрат за позовами, з якими вони звертаються до суду в інтересах громадян, то згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат у березні 2008 року звернувся до суду із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою, [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримала, просить встановити опіку над [PERSON], [INFO], уродженки м. Полтава, яка відповідно до рішення Пирятинського районного суду від 10.07.2007 року визнана недієздатною, призначивши її опікуном директора Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON].. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено: [PERSON] інвалід 2-ої групи з дитинства і є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 1 вересня 1978 року. Згідно рішення Пирятинського районного суду від 10 липня 2007 року [PERSON]. визнана недієздатною, проте питання про встановлення опіки не вирішувалось. Викладене підтверджується: - копією рішення Пирятинського районного суду від 10.07.2007 року(а.с.3), згідно якому [PERSON]. визнана недієздатною; - рішенням опікунської ради при виконкомі Грабарівської сільської ради від 11.03.2007 року(а.с.4), згідно якого рекомендовано призначити опікуном директора Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON]. над недієздатною [PERSON].; - заявою [PERSON]. про призначення його опікуном над [PERSON].(а.с.9); - іншими матеріалами справи. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Орган опіки і піклування запропонував призначити опікуном директора Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] над недієздатною підопічною [PERSON].. Суд вважає, що підстав які б перешкоджали [PERSON]. бути опікуном немає, а тому останній може бути призначений опікуном. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат у березні 2008 року звернувся до суду із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою, [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримала, просить встановити опіку над [PERSON], [INFO], уродженки с.Вишково Хустського району Закарпатської області, яка відповідно до рішення Пирятинського районного суду від 10.07.2007 року визнана недієздатною, призначивши її опікуном директора Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON].. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено: [PERSON] інвалід 2-ої групи з дитинства і є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату з 4 травня 1990 року. Згідно рішення Пирятинського районного суду від 10 липня 2007 року [PERSON]. визнана недієздатною, проте питання про встановлення опіки не вирішувалось. Викладене підтверджується: - копією рішення Пирятинського районного суду від 10.07.2007 року(а.с.3), згідно якому [PERSON]. визнана недієздатною; - рішенням опікунської ради при виконкомі Грабарівської сільської ради від 11.03.2007 року(а.с.4), згідно якого рекомендовано призначити опікуном директора Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON]. над недієздатною [PERSON].; - заявою [PERSON]. про призначення його опікуном над [PERSON].(а.с.7); - іншими матеріалами справи. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Орган опіки і піклування запропонував призначити опікуном директора Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] над недієздатною підопічною [PERSON].. Суд вважає, що підстав які б перешкоджали Тягуну Г.В. бути опікуном немає, а тому останній може бути призначений опікуном. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON]. у квітні 2008 року звернулася до суду з позовом до Дейманівської сільської ради про визнання права власності на майно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що після смерті її матері [PERSON], залишилась спадщина: житловий будинок “А-1”, погріб „В”, сарай „Б”, вбиральня „Г”, огорожа №1 по [ADDRESS]. Проте відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння, в зв'язку з чим позивачка не має змоги оформити спадщину, яка залишилась після смерті матері. Тому просить суд визнати за померлою право власності . Представник відповідача у судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [INFO] померла [PERSON], рідна мати позивачки і після смерті якої залишилась спадщина: житловий будинок “А-1”, погріб „В”, сарай „Б”, вбиральня „Г”, огорожа №1 по [ADDRESS]. В даний час оформити документи на спадщину позивачка не може в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане будинковолодіння. Викладене також підтверджується: довідкою-характеристикою КП „Лубенське МБТІ”(а.с.5); копією технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду [ADDRESS](а.с.6-9); копією свідоцтва про смерть [PERSON].(а.с.10); копією свідоцтва про народження [PERSON].(а.с.12); копією свідоцтва про одруження [PERSON].(а.с.13); іншими матеріалами справи. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Оскільки фактичний власник майна помер, не оформивши документально право власності на майно, іншим чином встановити право власності неможливо, тому за [PERSON] необхідно визнати право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.06.1988 року. Від шлюбу в них є спільна донька [PERSON], [INFO]. У 1998 році шлюб між ними розірвано, сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. У 2007 році дитина вступила для навчання до Херсонського державного університету на денну форму навчання за кошти державного бюджету. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі &frac14; частини з усіх видів доходу відповідача на період навчання доньки , тобто до липня 2011 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю,просила позов задовольнити, пояснила, що не взмозі сама забезпечити достатній матеріальний рівень для навчання дитини, донька навчається на деннній формі навчання, тому сама себе забезпечувати також не може. . Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив,що не заперечує проти сплати аліментів на утримання доньки на час її навчання, хоча не працює, але підробляє і аліменти виплачувати буде. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Із копій свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дитини, вбачається, що 12.06.1998 року між сторонами розірвано шлюб, однак вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки №212 від 21.03.2008р. Херсонського державного університету [PERSON] навчається на 1 курсі на факультеті фізики, математики та інформатики денної форми навчання, яке буде здійснюватись з 01.09.2007 року по липень 2011 року, за кошти державного бюджету. Із пояснень сторін в судовому засіданні вбачається,що вони припинили сумісне проживання, досягти домовленості між батьками про утримання повнолітніх дитини, яка продовжує навчання, відповідачем, що проживає окремо, до судового засідання,сторони не змогли. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з положенням ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А по-скільки сторони домовленості про розмір коштів на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання не досягли, відповідач позов визнав повністю, суд, враховуючи обставини по справі, передбачені ст.182 СК України, приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 02.04.2008року по липень 2011 року включно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бахмацької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], вказуючи на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина &frac12; частину житлового будинку із надвірними будівлями. Спадкоємицею першої черги за законом являється [PERSON] як дружина спадкодавця.У встановлений шестимісячний термін [PERSON]. прийняла спадщину шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори. При оформленні права власності на спадкове майно в державній нотаріальній конторі виникла необхідність в судовому порядку визнати право власності на дане спадкове майно, так як Бахмацьке МБТІ не оформляє право власності на частину будинковолодіння, що належало [PERSON] в зв”язку з тим, що він помер. В судове засіданнія позивачка не з»явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у її відсутність.Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач-представник Бахмацької сільської ради в судове засідання не з”явився, але в своїй письмовій заяві просить справу розглянути в їх відсутність, позов визнали. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням виконкому Бахмацької сільської ради від 29.01.2008 року № 13 підтверджується оформлення право власності на будинок по [ADDRESS] за дружиною померлого[PERSON] . Згідно ст.1261 ЦК України 2004 року у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO]року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, що підтверджується довідкою Бахмацької нотаріальної контори, згідно якої спадкова справа на майно померлого[PERSON] відкрита, спадкоємець [PERSON]. звернулась з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємці [PERSON]. та[PERSON]. від спадщини відмовились. Таким чином &frac12; частина будинковолодіння, яка належала померлому переходить по праву спадкування у власність його дружини [PERSON]

Outcome: approved