Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

11 січня 2008 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Відповідач [PERSON] та мати дітей [PERSON] вихованням дітей не займаються, крім того [PERSON] позбавлена батьківських прав. Позивач [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітньою внучкою [PERSON] та опікуном над малолітнім внуком [PERSON]. Відповідач сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. На утриманні позивачки двоє неповнолітніх дітей, вона пенсіонер, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей в примусовому порядку в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримавши позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача [PERSON] згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, а тому суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши документи справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с. 2-3). З рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 654-5 від 07.12.2006 року (а.с. 5), вбачається, що матір дітей [PERSON] позбавлено батьківських прав, батько вихованням та доглядом дітей не займається, та призначено [PERSON] піклувальником над неповнолітньою внучкою [PERSON] та опікуном над малолітнім внуком [PERSON]. В судовомуу засіданні встановлено, що діти проживають разом з бабусею та навчаються у Маяковському навчально-виховному комплексі, що підтвердила своїми поясненнями позивачка. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до задоволення. Враховуючи, що [PERSON] не має регулярного, постійного доходу та на даний час ніде не працює, стягнення коштів на утримання неповнолітніх дочки та сина (аліменти) слід присудити у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача на неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], 1992 року народження, та сина [PERSON], 1995 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітніх дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини немає. Також підлягає сплаті відповідачем в користь держави судові витрати.

Outcome: approved