Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що у 1996 році вона купила домоволодіння [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в БТІ м. Маріуполя 09.04.1996 року за № 17093. Земельна ділянка також належить їй на праві власності на підставі державного акту. Для покращення житлових умов після придбання будинку на території домоволодіння були збудовані: житлова прибудова літ. А1-2, площадки літ. а2, а3, сарай літ. Д-1, навіс літ. Е-1, житлова кімната 1-11 переобладнана в передню площею 10,9 кв. м. У зв'язку з самовільним будівництвом їй необхідно впорядкувати правоустановчі документи на будинок, у зв'язку з чим вона звертається до суду. У судовому засіданні позивачка [PERSON]підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що самовільне будівництво не зачіпає нічиїх прав, просить визнати право власності на житлову прибудову літ. А1-2, площадки літ. а2, а3, сарай літ. Д-1, навіс літ. Е-1, житлову кімнату 1-11 переобладнану в передню площею 10,9 кв. м, розташовані [ADDRESS]. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, Жоголева В.В., діюча на підставі довіреності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі біржового контракту № 7867 (договору купівлі-продажу) від 09 квітня 1996 року, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя за реєстровим № 17093 від 09 квітня 1996 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням. Земельна ділянка площею 0,0558 га [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 19 березня 1998 року. При обстеженні домоволодіння [ADDRESS] техніком Маріупольського БТІ було виявлено факт самовільного будівництва житлової прибудови літ. А1-2, площадок літ. а2, а3, сараю літ. Д-1, навісу літ. Е-1, переобладнання житлової кімнати 1-11 в передню площею 10,9 кв. м,, що підтверджується довідкою Маріупольського БТІ від 17 березня 2008 року. За висновком будівельно-технічної експертизи № 440 від 24 березня 2008 року, при будівництві житлової прибудови літ. А1-2, площадок літ. а2, а3, сараю літ. Д-1, навісу літ. Е-1, переобладнанні житлової кімнати 1-11 в передню площею 10,9 кв. м, розташованих [ADDRESS] не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної небезпеки. При будівництві сараю літ. Д-1 та навісу літ. Е-1, розташованих [ADDRESS], маються порушення діючих будівельних норм та правил - вимоги по розміщенню будівель на ділянці п. 3.25 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень» (стіни будівлі знаходяться на відстані менше 1 м від границі суміжної земельної ділянки). Наявні порушення норм розташування побудови створює умови спільного користування конструкціями стін з власником суміжної ділянки. Житлової прибудова літ. А1-2, площадки літ. а2, а3, сарай літ. Д-1, навіс літ. Е-1, переобладнання житлової кімнати 1-11 в передню площею 10,9 кв. м, їх несучі та огороджуючі конструкції знаходяться у задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись у подальшому. Технічний стан будівельних конструкцій житлової прибудова літ. А1-2, площадок літ. а2, а3, сараю літ. Д-1, навісу літ. Е-1, переобладнанні житлової кімнати 1-11 в передню площею 10,9 кв. м, розташованих [ADDRESS], забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію. Як вбачається з письмової заяви [PERSON], яка проживає [ADDRESS], вона не заперечує проти розміщення сараю на земельній ділянці [ADDRESS] на межі її земельної ділянки. Як вбачається з письмової заяви [PERSON], який проживає [ADDRESS], він не заперечує проти розміщення навісу на земельній ділянці [ADDRESS] на відстані менше 1 метру від межі його земельної ділянки. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. На підставі ст. 376 ч. 5 ЦК України та

Outcome: approved