overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняти спадщини визнання права власності на земельну ділянку, розташовану на території Підгірненської сільської ради, ділянка № [NUMBER] , масив [NUMBER] , площею 4,67 га., згідно державного акту на право приватної власності на землю серія 111-ОД № 005280, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 21 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5341, загальною вартістю 44820 грн. та на майновий пай, серія БП № 270, вартістю 15845 грн. Позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав у судове засідання листа, в якому просить справу розглянути без їх участі. Позов визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У попередньому судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком позивача. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Підгірненської сільської ради, ділянка № [NUMBER] , масив [NUMBER] , площею 4,67 га., згідно державного акту на право приватної власності на землю серія 111-ОД № 005280, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 21 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5341, загальною вартістю 44820 грн. та майнового паю, серія БП № 270, вартістю 15845 грн. Інших спадкоємців, а також осіб, передбачених ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України немає. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Враховуючи, що спадкодавців першої черги немає, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] до Підгірненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , вказуючи, що він являється спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак оформити свої спадкові права не зміг. Позивач позовні вимоги підтримує. Представник відповідача з позовом згоден, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках по частині являються [PERSON] , [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.1995 року. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилась спадщини у вигляді 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Позивач у судовому засіданні пояснив, що після смерті дружини, відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частку квартири [ADDRESS] , [PERSON] , являється спадкоємцем за законом спадщини першої черги, інших спадкоємців на спадщину не має. Таким чином встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, він користується, володіє спадковим майном, сплачує необхідні платежі, робить поточний ремонт житлового будинку, що свідчить про фактичне прийняття ним спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] 1/2 частини квартири [ADDRESS] та складається в цілому із: 1- коридору, 2-житлової, 3 - кухні, 4- житлової, житловою площею - 28,8 кв.м., 5 - ванної, 6-вбиральні, загальною площею 49,3 кв.м. Оскільки у відповідності зі ст. 12 п. 2 Закону України «Про власність» громадяни набувають право власності на майно, отримане в спадщину, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки і визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , та складається в цілому із: 1- коридору, 2-житлової, 3 - кухні, 4- житлової, житловою площею - 28,8 кв.м., 5 - ванної, 6-вбиральні, загальною площею 49,3 кв.м.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

28.03.2008 року [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що[INFO]року померла його мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, однак оформити право на спадщину він не має можливості, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, пояснив, що після смерті матері не подав заяву до нотаріальної контори через відсутність коштів необхідних для оформлення спадщини. Представник відповідачів [PERSON]не заперечувала проти задоволення позову. Нараївський сільський голова Бичок П.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини після смерті матері [PERSON]., яка померла[INFO]року (а.с.3, 13), проте у встановлений законом шестимісячний термін в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався, у зв'язку з відсутністю коштів необхідних для оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються ч. 3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, [PERSON] необхідно визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 30 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON],[INFO], починаючи з 17.12.2007 року, з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення ним повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Суд вважає за можливе розглянути справу і ухвалити заочне судове рішення у відсутність відповідача в чім не заперечує позивач. Правовідносини , які виникли між позивачем і відповідачем врегульовані ст.ст. 180 -182 і 184 СК України. В судовому засіданні встановлено , що відповідач дійсно являється батьком неповнолітнього [PERSON],31 березня 1992 року народження, а тому зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Поскільки для складання повного рішення суду необхідний тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п”яти днів. З повним рішенням суду особи, які приймали участь у справі, можуть ознайомитися 11 квітня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивачка уточнивши позовні вимоги, просила стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у трудових правовідносинах. 07 лютого 2008 року була звільнена з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає - 5679.18грн.Позивач просила стягнути вказану суму. Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу №180 з 28.05.1984 року позивачку було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 15-к від 07.02.2008 року була звільнено з роботи на підставі ст.40 п.1 КЗпП України. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає - 5679.18грн., що підтверджується довідкою відповідача. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач уточнивши позовні вимоги, просив стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебував у трудових правовідносинах. 09 жовтня 2006 року був звільнений з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає -2702.82грн.Позивач просив стягнути вказану суму. Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу № 252 від 21.07.2003 року позивача було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 296 від 09.10.2006 року було звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за згодою сторін. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає - 2702.82грн., що підтверджується довідкою відповідача. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю і справу просить слухати у її відсутності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свій позов та пояснив, що вони з відповідачкою уклали шлюб 14 липня 2007 року у відділі РАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, актовий запис за №34 та спільно подружнім життям проживали до грудня 2007 року. Від шлюбу вони дітей не мають. Відповідачка не з'явилася в РАЦС для добровільного розірвання шлюбу. Позивач просить шлюб розірвати з тих підстав, що у них з відповідачкою різні характери та погляди на життя, через це у них часто виникали сварки та непорозуміння, із-за чого позивач втратив до відповідачки відчуття любові та поваги. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 7 березня 2008 року, пропозиція від 4 березня 2008 року, довідки Комарівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 6 березня 2008 року №964,965 копія паспорта. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року у відділі РАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, актовий запис за №34 та спільно подружнім життям проживали до грудня 2007 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача. При цьому суд враховує думку позивача з цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Представник відповідача сільський голова с. Дністрівка Кельменецького району Чернівецької області Цекало В'ячеслав Миколайович позов визнав повністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 20 червня 2007 року позивач [PERSON] уклав з Дністрівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,18 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані в [ADDRESS] строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме житловий будинок, позначений в зведеному акті інвентарної справи доданої до позовної заяви літерою „А - І”, житловою площею 35,00 кв. м, загальною 39,60 кв. м., сарай - „Б”, сарай - „В”, сарай - „Г”, літня кухня - „Д”, сарай - „Е”, убиральня - „Є”, ганок - „а”, ворота - №1, огорожа - №2, колодязь питний - №3, огорожа - №4, хвіртка - №5, огорожа -№6, огорожа -№7, загальна дійсна вартість яких становить 18441 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, протипожежні та екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов повністю, з тих підстав, що зазначені в позовній заяві. Позивач надіслав до суду заяву, в які зазначив, що позов свій підтримує і просить розглянути справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 05 лютого 2008 року, довідка №412 від 06.02.08 видана Перковецькою сільською радою, про склад сім'ї, довідка №413 від 06.02.08 видана Перковецькою сільською радою, що [PERSON] тимчасово проживає в Львівській області, довідка №411 від 06.02.08 видана Перковецькою сільською радою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 12 вересня 1981 року у виконкомі Перковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за №13 та спільно подружнім життям проживали до 2002 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Шлюб у сторін повторний. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача. При цьому суд враховує думку представника позивача з цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивачка у позовній заяві просить суд задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на такі докази: з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 травня 2007 року, зареєстрованому відділом РАЦС по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 74 з виїздом до виправної колонії, де відповідач відбуває покарання до теперішнього часу. Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що шлюб з самого початку був формальним, оскільки разом подружжя жодного дня не проживало, спільного господарства не велося, чоловік та дружина мають різні характери та різні погляди на подружнє життя. Позивачка вважає, що примирення неможливе. Позивачка до судового засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на розірванні шлюбу наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згодний на розірвання шлюбу. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони з 15 травня 2007 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюб з самого початку був формальним, оскільки разом подружжя жодного дня не проживало, спільного господарства не велося, чоловік та дружина мають різні характери та різні погляди на подружнє життя. Позивачка не бажає відновлювати сімейні стосунки та наполягає на розірванні шлюбу. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Шлюб перший, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу за клопотанням позивачки слід покласти на останню. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України - повістка вручена члену її сім'ї - матері. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свій позов та пояснив, що вони з відповідачкою уклали шлюб 25 лютого 1984 року та спільно подружнім життям проживали до 2000 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати з тих підстав, що відповідачка без його згоди виїхала на роботу за кордон, з того часу вона йому не телефонувала та не писала, вони не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, через це він втратив до відповідачки відчуття любові та поваги. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 25 лютого 1984 року, пропозиція від 29 лютого 2008 року, довідки Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №1129, 1130,1131 від 27 лютого 2008 року, копія паспорта. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 25 лютого 1984 року у Івановецькій сільській раді Кельменецької району Чернівецької області, актовий запис за №07 та спільно подружнім життям проживали до 2000 року. Сторони тривалий час спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача. При цьому суд враховує думку позивача з цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO]народження в розмірі 220 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого має одного сина [PERSON], [INFO]народження. На теперішній час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в його утриманні не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в зв'язку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений судовою повісткою про час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину. Згідно наданих суду довідок дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON], положення ст. 184 СК України щодо мінімального розміру аліментів, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 220 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивачка просила стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у трудових правовідносинах. 07 лютого 2008 року була звільнена з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає - 20377.11грн.Позивач просила стягнути вказану суму. Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу №188 з 04.09.1995 року позивачку було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 14-к від 07.02.2008 року була звільнено з роботи на підставі ст.38 п.3 КЗпП України. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає - 20377.11грн., що підтверджується довідкою відповідача. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved