Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу за реєстраційним №951 від 25.02.05р. комплексу будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] недійсним, визнання права власності на &frac12; частину комплексу будівель в порядку розподілу спільного майна подружжя, вказав, що з [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 26.12.1987 року, рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 09.09.2002 року шлюб між ними розірвано, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], майном, придбаним за час шлюбу [PERSON] самостійно, недобросовісно розпоряджується без його згоди, під час сумісного проживання за спільні кошти ними було придбано 17/500 частин комплексу будівель 05.06.1998 року, розташованих по [ADDRESS], яке було зареєстроване на ім»я [PERSON] у ОКП « Кіровоградське ООБТІ », що складає відповідно до технічного паспорту: кімната ( торговий зал ) 41,5 кв.м., коридор - 4,6 кв.м., підсобне приміщення - 8,5 кв.м., санвузол - 2 кв.м., загальна площа становить 56,6 кв.м., як йому стало відомо на теперішній час, що належна їм нерухомість на праві спільної власності подружжя 17/500 частин будинку [ADDRESS] відчужена відповідачкою 25.02.2005 року [PERSON], угода посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу [PERSON], спірним приміщенням, яке є спільною власністю вони разом користувалися і після розірвання шлюбу і ніякої домовленості не було, коли він звернувся із письмовою заявою - запитом до нотаріуса, вона відмовилася надавати йому письмову відповідь, посилаючись на його право звернутись до суду, так як [PERSON] своєю заявою підтвердила про її начебто особисте придбання спірної нерухомості, у зв»язку із вчиненням незаконного правочину йому завдані значні збитки, що мають бути відшкодовані винною стороною, [PERSON] , зловживаючи його прихильністю до сина, довірою, його неконфліктним, стриманим характером, поступово та цілеспрямовано позбавила його права на спільне майно та можливість працювати ( належним йому автомобілем користується самостійно без доручення, без його підпису оформила права на керування та як з»ясувалось, за нього вчинила підпис інша особа на заявах до МРЄВ ДАІ, який у заставі банку « Аваль » по її кредитному договору, з квартири [ADDRESS] - 3-х кімнатна квартира, яку він отримав, без його відома зняли з реєстраційного обліку, а квартира, в якій він проживає, зареєстрована на її ім»я, наполягаючи відчужити її сину, він розраховував на свою частину у цій спільній нерухомій власності, чого позбавлений і що є дуже великою матеріальною втратою для нього та негативно відобразилось на його матеріальному забезпеченні та матеріальному стані, просить визнати договір купівлі - продажу від 25.02.2005 року щодо відчуження 17/500 частин будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу недійсним, повернув сторони у первісний стан, визнати за ним право власності на 17/1000 частин будинку [ADDRESS], у разі не можливості повернення нерухомості стягнути з [PERSON] вартість 17/1000 будинку по ринковій ціні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги неодноразово уточнював, звернувшись до [PERSON] та [PERSON] з вище вказаним позовом, в якому просив визнати договір купівлі-продажу за реєстраційним №951 від 25.02.05р. комплексу будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] недійсним, повернути сторони у первісний стан, визнати право власності на &frac12; частину комплексу будівель в порядку розподілу спільного майна подружжя за ним, в порядку розподілу стягнути грошову компенсацію з [PERSON] вартості &frac12; частини комплексу будівель [ADDRESS] по дійсній ринковій ціні на теперішній час, посилаючись на обставини, викладені в позові, доповнив, що про рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда від 09.09.2002 року за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу він дізнався лише в 2006 році, оскільки справа була розглянута у його відсутність, не заперечував про те, що він не проживав з [PERSON] 2005 року, доказами про вчинення правочину шляхом введення його в оману з боку відповідачки є : заява [PERSON] у нотаріуса про самостійне придбання спірної нерухомості, звернення до міськвиконкому 17.02.2005 року про отримання свідоцтво в обмін договору купівлі - продажу, реєстрація свідоцтва 23.02.2005 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що шлюб між нею та позивачем було розірвано 09 жовтня 2002 року, комплекс будівель було придбано у 1998 році не за їхні спільні кошти, а за кошти її матері [PERSON], які вона їй позичила для купівлі магазину в розмірі 4000 доларів США, які в грудні 2006 року вона їй повернула, вважає, що комплекс будівель являється її особистою, приватною власністю, тому вона мала право самостійно володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй роздільним майном, тому згоди позивача на його продаж не потребувала, у них з [PERSON] була домовленість про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а він не має до неї ніяких претензій, вважає, що строк позовної давності для звернення до суду у позивача вже сплинув. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що у 2005 році вона за власні кошти купила комплекс будівель за адресою: [ADDRESS], даний договір було оформлено у нотаріуса, приміщення, яке вона купувала було не житлове, вважає, що не має ніякого відношення до сімейних відносин сім'ї Павленко, є законослухняним громадянином та покупцем, просила відмовити в задоволенні позову, написала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що комплекс будівель за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі договору купівлі -продажу від 25.02.2005 року р№951, посвідченого нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] належить [PERSON], що підтверджується довідкою ОКП “ Кіровоградського ООБТІ “ про належність нерухомого майна №6494 від 25 липня 2006 року ( а.с. 22 ). Як вбачається з довідки про належність нерухомого майна №6506 від 25 липня 2006 року 17/500 частин комплексу будівель за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі -продажу від 05.06.1998 року №р1223 ( а.с. 23 ). З рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №203 від 17 лютого 2005 року про погашення та зміну правовстановлюючого документу на комплекс будівель по [ADDRESS] вбачається, що погашено договір купівлі - продажу від 05.06.1998 року №1223 на [PERSON] на 17/500 частин комплексу будівель по [ADDRESS], оформлено право власності за [PERSON] на комплекс будівель з присвоєнням поштової адреси: [ADDRESS], управлінню містобудування, архітектури, екології та земельних відносин направити дане рішення до ОКП “ Кіровоградське ООБТІ “для підготовки, за зверненням замовника, документів та свідоцтва про право власності на комплекс будівель по [ADDRESS] на [PERSON] на підставі цього рішення видано свідоцтва про право власності від 18 лютого 2005 року ( а.с. 60, 72 ). Відповідно до заяви приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 25 лютого 2005 року видно, що [PERSON] стверджує, що станом на 25.02.2005 рік в шлюбі не перебуває та не з ким не проживає однією сім'єю без укладення шлюбу, цілий комплекс будівель, що знаходиться в [ADDRESS] набула самостійно, вказаний комплекс будівель не є об'єктом спільної власності та перебуває в її особистій приватній власності, будь - яких прав щодо нього в інших осіб , в тому числі за договором за договором найму не має. З матеріалів цивільної справи №2-4100/2002 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що 09 вересня 2002 року винесено рішення Кіровським райсудом м. Кіровограда, згідно якого шлюб між сторонами розірвано, з протоколу судового засідання вбачається, що відповідач [PERSON] не був присутній в судовому засіданні і не має даних про те, що він був повідомлений про розгляд справи. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу видно, що шлюб між сторонами розірвано 09 жовтня 2002 року Відділом РАГС Кіровського районного управління юстиції, свідоцтво видано [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] - мати [PERSON] пояснила, що позивач з її дочкою не проживає з 2002 року, про це вона знає зі слів дочки та колишнього зятя, підтвердила той факт, що вона в 1998 році позичила своїй дочці згідно договору займу для покупки магазину 4000 доларів США в 1998 року при свідках: [PERSON], яка вже померла та [PERSON], потім в грудні 2006 року донька повернула їй борг в сумі 4000 доларів США, що підтверджується договором займу і розпискою, вказані кошти були надані дочці на її день народження ( а.с. 138-139 ). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була присутня в 1998 році в той час коли мати [PERSON] дала гроші на купівлю магазину, оскільки [PERSON] займалася підприємницькою діяльністю, а відповідач працював на будівництві. Допитані в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2002 року та з цього часу сторони проживають окремо, про це вона дізналися від сторін по справі. Відповідно до ст. 57 ч. 1 п. 3 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позичила своїй дочці [PERSON] для покупки магазину 4000 доларів США 01.06.1998 року, і [PERSON] повернула ці гроші матері 11.12.2006 року, тому суд вважає, що комплекс будівель за адресою: [ADDRESS] був особистою приватною власністю [PERSON], хоча і був придбаний у період шлюбу між сторонами, але придбаний за кошти, які належали [PERSON], котрі потім [PERSON] повернула. Ст. 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, які є необхідними для чинності правочинів. Згідно вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені ч. 1 - 3 , 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Приймаючи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав задовольняти позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 25.02.05р. комплексу будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] недійсним, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та визнавати за ним право власності на &frac12; частину комплексу будівель в порядку розподілу спільного майна подружжя, оскільки [PERSON] мала право самостійно володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном, і як особисте майно продати [PERSON] вище зазначений комплекс будівель, тому згоди позивача на його продаж не потребувала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 457,79 грн.( 508,79 грн. - 51 грн. ). На підставі викладеного та

Outcome: approved