Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Виконком Ковельської міськради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, з участю третьої особи на стороні позивача - РЖКП №2. Свої позовні вимоги позивач обгрутовує тим, що згідно рішення Ковельської міської ради від 22.04.2004 року №18/17 „Про згоду на безоплатну передачу в комунальну власність міста третьої секції гуртожитку по [ADDRESS]”, третя секція з відокремленим входом гуртожитку по [ADDRESS] була прийнята у міську комунальну власність, і відповідно передана на баланс РЖКП №2. На підставі ордера №110 [PERSON] на сім'ю у складі чотирьох чоловік отримала у гуртожитку кімнату №130. Відповідачка та члени її сім'ї у вказаному житловому приміщенні були прописані постійно. На даний час із усіх членів сім'ї [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] залишається зареєстрованою лише відповідачка. В результаті проведення періодичних перевірок щодо дотримання правил проживання у гуртожитку працівниками РЖКП №2 спільно з спеціалістами відділу обліку, розподілу та приватизації житла виконкому Ковельської міськради та представниками міліції було встановлено, що відповідачка в кімнаті №130 починаючи з 2005 року фактично не проживає, тривалий час здавала кімнату в оренду для проживання іншим громадянам. Факт непроживання відповідачки [PERSON] у кімнаті №130 в гуртожитку зафіксовано актами та підтверджується письмовими поясненнями свідків. Все вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] за даною адресою фактично не проживає, у кімнаті проживають квартиранти, але по даний час з реєстрації за даною адресою не знялась, що зокрема, є перешкодою для надання даного житлового приміщення іншим громадянам, які перебувають на обліку та потребують поліпшення житлових умов, а тому позивач звернувся до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача виконкому Ковельської міської ради заявлений позов підтримав повністю та просить його задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням та стягнути з останньої судові витрати по справі на користь позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явилась, хоча належним чином судом була повідомлена про час і місце розгляду справи ( про що свідчить оголошення в газеті „Волинь Нова”). Представник третьої особи на стороні позивача РЖКП №2 в судове засідання з'явилась, суду пояснила, що оскільки відповідачка останніх декілька років фактично не проживає у наданому їй житловому приміщенні, тому її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно рішення Ковельської міської ради від 22.04.04 року №18/17 „Про згоду на безоплатну передачу в комунальну власність міста третьої секції гуртожитку по [ADDRESS]” було безоплатно передано в комунальну власність міста третьої секції з відокремленим входом вищевказаного гуртожитку. Відповідно до корінця ордеру №110 від 11.03.1996 року [PERSON] виділено жилу площу в гуртожитку по [ADDRESS] розміром 10,4 кв.м. З довідки №433 від 18.10.2007 року виданої РЖКП №2, вбачається, що за адресою [ADDRESS] (гуртожиток) прописана одна особа - [PERSON]. З актів від 07.07.05р, від 26.07.05р, від 17.08.05р, 21.10.05р, від 13.04.07р, від 12.10.07р, від 02.11.07р, складених відділом обліку та розподілу житла, представником РЖКП №2 та працівником міліції, обстеження квартири [ADDRESS] на предмет проживання [PERSON] вбачається, що на час обстеження двері в кімнату були зачинені, зі слів сусідів наймач [PERSON] за даною адресою не проживає, в квартирі проживають квартиранти. Даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила, що вона проживає в даному гуртожитку в квартирі №128-129 вже майже вісім років, в кімнаті №130 проживають квартиранти, а [PERSON], яка хоча і прописана, але там не проживає, оскільки виїхала за кордон. Крім цього, свідок [PERSON] пояснив наступне, що проживає він в кімнаті №124 в гуртожитку з 1993 року, сусідку [PERSON] знає, однак в кімнаті №130 вона не проживає вже біля двох років, там живе інша людина, місце перебування [PERSON] йому не відоме. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов Виконавчого комітету Ковельської міської ради до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням слід задоволити, оскільки за місцем прописки відповідачка відсутня вже більше трьох років, і даних про її місце перебування немає. Разом з тим, вимога позивача про зобов'язання Ковельського МРВ УМВС України у Волинській області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS], не грунтується на законі, оскільки виконком Ковельської міськради не звертався у встановленому порядку до Ковельського МРВ з вищевказаною вимогою взагалі, і будь-якої відповіді з даного приводу не отримував, а тому в цій частині заявлених позивачем вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial