Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

06 лютого 2007 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]., Другої чернігівської державної нотаріальної контори про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину і просила визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], як таку, що проживала із спадкодавцем однією сім'єю більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 2003 року по час його смерті; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 29.08.2005 року на ім'я [PERSON].; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 29.08.2005 року Другою чернігівською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON].; зобов'язати Другу чернігівську державну нотаріальну контору видати свідоцтво на право на спадщину після смерті [PERSON].. В ході розгляду справи позивач неодноразово змінювала позовні вимоги і остаточно 22 червня 2007 року подала заяву про уточнення позовної заяви і просила визнати недійсним заповіт [PERSON]., засвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. 03.02.2005 року, оскільки заповіт був підписаний [PERSON]., який у той час знаходився у безпорадному стані, був хворим та не розумів значення своїх дій, позивач вважає, що даний документ не відповідав волі останнього. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON]. Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 26 серпня 2006 року, по результатам висновків судово-психіатричної експертизи; в разі визнання заповіту недійсним, слід визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом в порядку ст. 1301 ЦК України. Визнати позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]., оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 1993 року по лютий 2005 року. Змінити черговість одержання права на спадкування згідно ч.2 ст. 1259 ЦК України. Винести рішення про визнання за позивачем права на спадкування, за законом, одночасно з спадкоємцем другої черги [PERSON].. Під час розгляду справи в якості відповідача була залучена [PERSON]., в якості третьої особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила вимоги задовольнити, посилаючись на обставини встановлені в ході судового розгляду. Представник позивача [PERSON]. позов підтримала, просила позов задовольнити, оскільки позивач проживала з [PERSON]. однією сім'єю, здійснювала за ним догляд, вони вели спільне господарство. Зазначила, що висновок посмертної судово-психіатричної експертизи виконаний не якісно, в зв'язку з чим по справі оголошувалася перерва для виправлення помилок, крім того свідки давали покази, що [PERSON]. за станом свого здоров'я, яке погіршилося в серпні 2004 року, не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій і не міг ними керувати. Представник позивача також зазначила, що при посвідченні заповіту нотаріусом допущені помилки визначені Інструкцією, відсутній ідентифікаційний номер, текст заповіту написаний без узгодження з [PERSON]., за заявкою родичів [PERSON]. і по обставинам складання та підписання даного заповіту нотаріусом пояснення дані не були, тому представник позивача вважає, що є підстави визнати заповіт недійсним, також представник вважає необхідним визнати недійсним видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом і розподілити спадщину між двома спадкоємцями: позивачем і відповідачем [PERSON]., визнавши позивача спадкоємцем четвертої черги, змінивши чергу одержання права на спадкування в порядку ч.2 ст. 1259 ЦК України. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки на його ім'я [PERSON]. склав заповіт, так як саме він являється його ріднею, а позивач була лише квартиранткою і зараз не звільняє його будинку. Представник відповідача [PERSON]. позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки в судовому засіданні не доведено, що [PERSON]. визнавав позивача членом сім'ї, до його смерті позивач проживала як квартирант, а зараз взагалі користується будинком відповідача без правових підстав і лише подає позови до суду і затягує їх розгляди. Позивачем не доведено, що більше п'яти років вона проживала в якості члена сім'ї, оскільки з доказів вбачається, що з будинку вона виписувалася, [PERSON]. отримував субсидію і не визнавав позивача членом сім'ї. Заповіт складений у відповідності до всіх вимог і згідно висновку експертизи [PERSON]. при здійсненні розпорядження своєю спадщиною усвідомлював значення своїх дій та керував ними, тому підстав визнавати заповіт недійсним немає, внаслідок чого в решті вимоги також слід відмовити. Представник відповідача [PERSON]. - [PERSON]. позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача Другої чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений, поданий лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON]. в судовому засіданні дала пояснення, що по факту складання та підписання даного заповіту достовірно пояснити нічого не може, оскільки пройшло багато часу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 06.06.2007 року пояснила, що [PERSON]. знає з 1993 року, оскільки працює разом з позивачем, а позивач саме з цього часу почала проживати у [PERSON].. Позивач проживала з [PERSON]., як донька, вони разом вели господарство, обробляли город, за будинок та комунальні послуги ходила платити позивач. Також зазначила, що в серпні [PERSON]. захворів, перестав її пізнавати. В судовому засіданні 03.03.2008 року свідок в присутності експерта [PERSON]. пояснила, що в кінці серпня 2004 року [PERSON]. захворів, був мікроінсульт, з будинку нікуди не виходив, весь час був дома, в жовтні 2004 року почав підніматися, виходив з кимось у двір будинку, в грудні перестав впізнавати. В будинку завжди пахло сечею, [PERSON]. міг сходити в туалет куди-завгодно. В січні 2005 року, після дня народження, почав прятатися, не виходив до столу. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні 06.06.2007 року пояснила, що мешкала поряд з позивачем, яка проживала разом з [PERSON]., привозила сумки з села і доглядала за ним. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні 06.06.2007 року пояснив, що позивач проживала у [PERSON]. років 13-15, зі слів [PERSON]. жили нормально, в будинку іноді бувало брудно, іноді прибрано. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні 06.06.2007 року пояснила, що являється співробітником позивача, яка казала, що проживає з [PERSON]., як рідня. Також свідок зазначила, що позивач допомагала по господарству, прала, прибирала, платила за комунальні послуги. В судовому засіданні 03.03.2008 року свідок в присутності експерта [PERSON]. пояснила, що позивач проживала з [PERSON]. з 1993 року, до 2004 року він був нормальним, але потім позивач сказала, що йому щось погано, взяла відпуску, після відпустки розповідала, що мабуть був мікроінсульт. Після нового року [PERSON]. стало зовсім погано стало, не виходив з будинку, в туалет ходив де бачив, не усвідомлював свої дії, міг тричі привітатися. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні 10.07.2007 року пояснила, що знала [PERSON]. змалку, разом росли, у подальшому зустрічалися не дуже часто, в основному на ринку. При зустрічах [PERSON]. говорив, що останні десять років разом із ним проживала квартирантка, будучі щедрою людиною казав, що все залишить дітям своєї сестри, вважав їх своїми онуками. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні 10.07.2007 року пояснила, що знала [PERSON]. з 1967 року, він був двоюрідним братом свекрові, казали, що з ним проживає квартирантка. Свідок бачила [PERSON]. за місяць до смерті, він розповів про заповіт і казав, що хоче все залишити дітям [PERSON].. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні 10.07.2007 року пояснила, що [PERSON]. був рідним братом її свекрові, приїжджав у гості, жив сам. Також проживала квартирантка, яка нічого не робила, жили як чужі люди. Про стан здоров'я [PERSON]. пояснила, що він був здоровою людиною, останній раз бачила його 14.02.2005 року, він казав, що права нога и рука слабо робить. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали архівної справи №2-о-3/06 за позовом [PERSON]. до [PERSON]., [PERSON]. про визнання особи членом сім'ї, медичні картки, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Як встановлено в ході судового розгляду [PERSON]. належав на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], в даному будинку в період з 06.11.1993 року по 30.03.2000 р., 23.11.2002р.; з 08.02.2004р. зареєстрована позивач, що підтверджується копією домової книги ( т. 1 а. с. 53-55). В період з 08.05.2003р. по 23.09.2004 року позивач була зареєстрована в гуртожитку по[ADDRESS], що підтверджується копією довідки ( т.1 а. с. 33). Згідно копії свідоцтва про смерть ( т.1 а. с. 65, зворот) вбачається, що [PERSON]. помер[INFO] У відповідності до копії заповіту ( т. 1 а. с. 70-71) 03 лютого 2005 року за місцем свого проживання[ADDRESS][PERSON]. посвідчив заповіт, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі те, що за законом матиме право, заповів [PERSON].. Зміст ст. 1241 ЦК України [PERSON]. роз'яснено. Даний заповіт підписаний і зареєстрований в реєстрі за № 170. Відповідно до відмітки державного нотаріуса від 29.08.2006 року за даними Єдиного реєстру, цей заповіт не змінювався і не відмінявся. 15 березня 2005 року [PERSON]. подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]., який залишив заповіт на його ім'я ( т. 1 а. с. 64, зворот). 24 травня 2006 року до нотаріальної контори подана заява [PERSON]. про прийняття спадщини після смерті [PERSON]., який являвся братом. 31.08.2005 року зареєстрована заява [PERSON]. про прийняття спадщини після смерті [PERSON]., як спадкоємця четвертої черги за законом ( т. 1 а. с. 75) і 06.09.2005 року надісланий лист на ім'я [PERSON]. згідно якого доведено до вдома, що заява надійшла без належного оформлення і просили підтвердити право на спадкування після померлого [PERSON]. (т.1 а. с. 75, зворот). Згідно до копії витягу про реєстрацію ( т. 1 а. с. 87-88) здійснено реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON]., після смерті [PERSON].. Позивач ставить питання про визнання заповіту недійсним згідно ст. ст. 225, 1257 ЦК України, а саме здійснення підписання заповіту [PERSON]., коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати. Враховуючи надані суду докази, покази свідків, медичні картки [PERSON]., висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 694/739 ( т. 2 а. с. 33-38), згідно якого експерти дали висновок, що у [PERSON]. на період часу, що цікавить суд (03.02.2005 р.), мали місце клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки, обумовленого, переважно судинним (атеросклероз, гіпертензія) захворюванням головного мозку (Р 07.82 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який у своєму перебігу не досягав тієї глибини, щоб позбавляти його здатності на той час розуміти значення своїх дій та ними керувати, при цьому в мотивувальній частині давши належну оцінку наданим і зібраним доказам. Зазначили, що у [PERSON]. на період часу, що цікавить суд, мали місце клінічні ознаки органічних розладів особистості та поведінки, обумовлені переважно судинним (атеросклероз, гіпертензія) захворюванням головного мозку (Р 07.82 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). Про це свідчать анамнестичні відомості, надана медична документація та матеріли цивільної справи, що вказують на відповідний вік підекспертного, наявність клінічно підтверджених даних про генералізоване, включаючи судини серця й головного мозку, атеросклеротичне ураження судинної системи організму підекспертного (відповідні діагностичні висновки терапевта, невропатолога і окуліста від 24.02.2005 р. про «ІХС: дифузний кардіосклероз; цереброваскулярна хвороба, атеросклероз судин головного мозку, артеріальна гіпертензія; початкова катаракта обох очей із ангіопатією»), із характерною клінічною симптоматикою у вигляді певних скарг (слабкість, головний біль, головокружіння, зниження гостроти зору тощо), серцебиття, погіршення пам'яті і уваги, коливань артеріального тиску, що привело у подальшому до гострого порушення мозкового кровообігу із фатальним фіналом наприкінці. Отже, в наданих об'єктах експертного дослідження, включаючи й медичну документацію, окрім органічної неврологічної загальномозкової симптоматики, яка була документально зафіксована в стаціонарі лише через 20 днів після періоду часу, що цікавить суд, й, яка на тлі наростаючої серцево-судинної недостатності, потягла за собою відповідний фінал. Однак, на період часу, що цікавить суд, у підекспертного не знайдено об'єктивних, клінічно обґрунтованих судово-психіатричних даних, які би свідчили про грубі психічні відхилення (зокрема, марення, галюцинації, слабоумство), тому в той час, за своїм психічним станом, він був здатним усвідомлено регулювати свою поведінку в соціумі. Суд критично відноситься до показів свідків [PERSON]., [PERSON]., що [PERSON]. за станом свого здоров'я не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки дані свідки не являються спеціалістами в області психіатрії. При повторному допиті даних свідків, при участі експерта [PERSON]., експертом було зазначено, що дані покази не впливають на висновок судово-психіатричної експертизи. Суд вважає, що всі надані докази узгоджуються між собою і свідчать про те, що [PERSON]. 03 лютого 2005 року усвідомлював значення своїх дій та керував ними, а саме розпорядився майном на випадок своєї смерті, шляхом складання заповіту на ім'я [PERSON].. Посилання представника позивача, що заповіт не відповідає формі, в зв'язку з чим також може бути визнаний недійсним, не відповідає наданим суду доказам, а саме з форми самого заповіту ( а. с. 70-71) не вбачається, що він не відповідає вимогам щодо його форми та посвідчення, оскільки заповіт має ідентифікаційний номер [PERSON]. - 1041311870, зазначено, що заповіт складений на дому за адресою[ADDRESS] і зазначено в зв'язку з чим дана дія проводиться за межами нотаріальної контори - у зв'язку з хворобою. Посилання, що були порушена процедура спілкування нотаріуса і [PERSON]. та підписання заповіту нічим не обґрунтовані і не надано доказів, що третьою особою приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON]. порушений Закон України „Про нотаріат” та Наказ Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року „Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”. Враховуючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що підстав для визнання оспорюваного заповіту в порядку ст. 1257 ЦК України недійсним немає, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Оскільки в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним заповіту [PERSON]., засвідченого приватним нотаріусом [PERSON]. 03.02.2005 року, відмовлено, тому підстав для визнання недійним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON]. Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 26 серпня 2006 року немає і в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити. Враховуючи, що оспорюваний заповіт недійсним не визнаний, тому в даному випадку не настає спадкування за законом і позивачу слід відмовити в задоволенні вимог про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]., про зміну черговості одержання права на спадкування, про визнання права на спадкування за законом.

Outcome: dismissed