Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.09.2005 р. звернувся із до суду із вимогами про зобов'язання [PERSON]укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна (основні договори) з додержанням всіх норм цивільного законодавства. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9.06.2005 р. між ним та [PERSON] було укладено попередній договір, за яким сторони зобов'язувалися у термін до 9.09.2005 р. включно укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частини житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, на якій він розташований (основні договори), що знаходяться [ADDRESS]. При цьому станом на 18-00 год. 9.09.2005 р. [PERSON], не надаючи будь-яких пояснень, жодного із своїх зобов'язань не виконав, чим порушив ст.ст.526,530,635 ЦК України та його майнові права і інтереси в намірах стати співвласником вказаного нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] скорегував позовні вимоги [PERSON], у зв'язку з чим до участі у справі залучено правонаступницю померлого 12.12.2005 р. у м. Києві [PERSON]- [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив зобов'язати останню укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частини житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, на якій він розташований (основні договори), що знаходяться [ADDRESS]. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] позов [PERSON] не визнав, підтвердив, що кошти за попереднім договором чоловік відповідачки [PERSON] отримав, однак в подальшому ніяких дій щодо укладення основного договору з боку [PERSON] вчинено не було, у зв'язку з чим відповідачка вважає, що дія попереднього договору припинилась після закінчення зазначеного в ньому строку. Відповідачка готова повернути отримані її чоловіком кошти в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Встановлено, що 9.06.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, за яким [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються у майбутньому у термін до 9.09.2005 р. укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частини житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, на якій він розташований (основні договори), що знаходяться [ADDRESS], у нотаріальній формі та на умовах, визначених цим попереднім договором. Ціна договору становить 1668150 грн., з яких 75825 грн. [PERSON] отримав до підписання попереднього договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №268. В судовому засіданні встановлено і вказані обставини не заперечувалися учасниками судового розгляду, що на момент звернення [PERSON] до суду у вересні 2005 р. та під час розгляду даної справи основні договори купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки не були укладені, при цьому ані відповідачка, ні її чоловік не відмовлялися від укладення договорів. Позивач [PERSON], звертаючись до суду за захистом своїх інтересів, ставить питання щодо примусового спонукання відповідачку до укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, частини земельної ділянки, при цьому невиконання попереднього договору не може мати наслідком вимогу про реальне виконання обов'язку, який передбачалось попереднім договором та згідно ч.2 ст.635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. В судовому засіданні ані позивачем [PERSON], ні його представником [PERSON] не надано жодного доказу, що [PERSON] необґрунтовано ухилився від укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частини житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки, на якій він розташований (основні договори), що знаходяться [ADDRESS], а доказом реальних намірів [PERSON]стосовно продажу зазначених частини нерухомого майна, частини земельної ділянки є укладений між сторонами і нотаріально посвідчений попередній договір від 9.06.2005 р. Як стверджує позивач [PERSON] в позовній заяві, його представник [PERSON] в судовому засіданні, [PERSON] 9.09.2005 р. для укладення основних договорів прибув до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], а [PERSON] не прибув до нотаріуса для укладення угод, а в підтвердження зазначених обставин суду надано свідоцтво, засвідчене приватним нотаріусом та зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №452, відповідно до якого [PERSON] перебував в приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса [PERSON], [ADDRESS], тобто, як стверджує [PERSON], він виконав усі умови попереднього договору до закінчення терміну, тобто до 9.09.2005 р. При цьому свідоцтво про перебування будь-кого в приміщенні не може беззаперечно свідчити про прибуття до нотаріуса саме з метою врегулювання обставин укладення договорів купівлі-продажу, тому суд не приймає до уваги надане свідоцтво. Крім того, суд вбачає, що попереднім договором не було визначено, що саме 9.09.2005 р. о 10-00 год. сторони мали укласти основні договори. Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Суд, враховуючи викладене, ту обставину, що укладений 9.06.2005 р. попередній договір припинений 9.09.2005 р., знаходить позовні вимоги [PERSON] про забезпечення виконання зобов'язання за попереднім договором від 9.06.2005 р. необґрунтованими, в судовому засіданні не доведеними, в їх задоволенні слід відмовити. Дійсно, попереднім договором від 9.06.2005 р. передбачено, що, у разі, якщо одна сторона ухиляється від виконання зобов'язань за цим договором (тобто ухиляється від укладення основного договору), інша сторона вправі звернутися до суду з вимогою про примушення укласти основний договір на умовах, визначених цим попереднім договором (п.16 угоди). Дана умова не може бути підставою для задоволення вимог [PERSON] Суд звертає увагу, що зазначена умова договору тільки дублює ст.55 Конституції України та ст.16 ЦК України, якими передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2006 р. забезпечено позов [PERSON], така ухвала підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed