Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

09.01.2008 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачки [PERSON] суму боргу за договором позики з урахуванням 3% річних за період прострочення. В обгрунтування своїх вимог вона зазначила, що 25 грудня 2006 року між нею і відповідачкою укладено договір позики, відповідно до якого відповідачка взяла у неї в борг 134200 грн. На підтвердження договору відповідачкою власноручно була написана розписка, в якій вона зобов»язалась повернути борг до 01 липня 2007 року. Після настання строку сплати [PERSON] борг не повертає, на її неодноразові вимоги відповідає відмовою, посилаючись на відсутність коштів, що спонукало її звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що після настання строку сплати, тобто 1 липня 2007 року, вона зверталась до відповідачки [PERSON] з вимогою про повернення боргу близько п»ятнадцяти разів, намагаючись добровільно вирішити це питання, [PERSON] весь час обіцяє повернути борг, однак, час спливає, а свої обіцянки остання не виконує. Просила стягнути з відповідачки 134200 грн. в рахунок відшкодування суми боргу за договором позики, 3% річних в сумі 2013 грн., а також сплачені нею судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 1342 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та 200 грн., витрачені на правову допомогу. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з відміткою про вручення, але в судове засідання вдруге не з»явилась, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом установлено, що 25.12.2006 року позивачка [PERSON] позичила відповідачці [PERSON] 134200 грн. з поверненням до 01 липня 2007 року, про що свідчить розписка, написана власноруч [PERSON], що підтверджує укладення договору позики (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивачка просила стягнути з відповідачки три проценти річних з простроченої суми за період з 01.07.2007р. по 01.01.2008р., що складає 6 місяців, і її вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1342 грн. (а.с.1,2), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. (а.с.3) , а також 200 грн. на правову допомогу - за складання позовної заяви адвокатом (а.с.7), які їй мають бути відшкодовані за рахунок відповідачки. На підставі викладеного і

Outcome: approved