Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третьої особи [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. В ході судового розгляду ухвалою попереднього судового засідання від 22 січня 2007 р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог залучена Виноградівська митниця та ухвалами суду від 15.03.2007р. та від 13.11.2007 р. до участі у справі в якості співвідповідачів були залучені [PERSON]., ПП „Сплин-2004” та ТВП „Поліссяінвест”. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, навівши обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача, відповідачі та третя особа позовні вимоги не визнали і просили в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача [PERSON] [PERSON]., дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2004р., близько 01.00год., [PERSON]., керуючи автомобілем ГАЗ-32213, транзитний [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі п.1.1. договору на надання послуг по доставці автомобілів від 01.01.2004р., на 378 км автошляху Київ-Харків, порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України і допустив зіткнення з автомобілем Москвич-412, [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Кримінальна справа відносно [PERSON] постановою Чутівського районного суду Потавської області від 05.10.2005р. провадженням закрита в зв'язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності по амністі (а.с.16). Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON]., як власника автомобіля, на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 770,59 грн., та 40,00грн. витрат на правову допомогу, а з [PERSON] - 5 000,00грн. за завдану моральну шкоду, а всього 9 810,00 грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення завданої матеріальної шкоди на суму 4 770,59 грн. підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані і доведенні в судовому засіданні доказами і вказані кошти підлягають стягненню із [PERSON]., оскільки він є володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ГАЗ-32213, транзитний [NUMBER] (а.с.11-15). Згідно ч.1, ч.2 п.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодження її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” вказує, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Винним у ДТП, яка мала місце 24.09.2004 р. і в результаті чого постраждав [PERSON], є [PERSON]., і винними діями останнього позивачу завдана моральна шкода, але її розмір, враховуючи надані суду обґрунтування рівня, характеру, тривалості та обсягу душевних страждань позивача, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у його житті, потрібно зменшити до 4 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частина третя вказаної статті передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому суд вважає, що з [PERSON]. на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 40,00 грн. (а.с.10).

Outcome: partial