Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позовна заява до Розівського районного суду Запорізької області надійшла 25 січня 2008 року. Позивач [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з вересня 2004 року по січень 2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2008 року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач [PERSON] вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь з [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дитини. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала повністю свої позовні вимоги по тих підставах, які викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що з січня 2008 року вона з відповідачем проживають окремо, із зазначеного часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх спільної дочки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач пояснила, що вона проживає з неповнолітньою донькою, яка знаходиться на її утриманні, та матір'ю [PERSON]. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу по догляду за першою дитиною до досягнення нею 3-річного віку, також їй допомагає мати, однак доходів на повноцінне утримання дитини не вистачає, у той час, як відповідач працює, отримує заробітну плату, пенсію у зв'язку з інвалідністю та зобов'язаний утримувати до повноліття свою дитину. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], які були нею викладені в позовній заяві. При цьому відповідач [PERSON] пояснив, що з позивачем проживав без реєстрації шлюбу з вересня 2004 року по січень 2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2008 року проживають окремо і дитина знаходиться на утриманні позивача. Крім того, відповідач вказав, що він є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, разом з ним проживає його мати, яка є пенсіонеркою, та на його утриманні є інша неповнолітня дочка [PERSON] віком 7 років від першого шлюбу, яка мешкає з матір'ю. Однак, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], оскільки він працює, отримує заробітну плату та пенсію у зв'язку з інвалідністю, тому має можливість та бажання надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З пояснень сторін встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу з вересня 2004 року по грудень 2007 року включно. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача [PERSON], відповідач [PERSON] З січня 2008 року припинив надання матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON]. Відповідач працює, отримує пенсію у зв'язку з інвалідністю, проживає з матір'ю, яка є пенсіонеркою, має на утриманні іншу неповнолітню дочку від першого шлюбу, яка мешкає окремо, але не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Вказані обставин сторони в попередньому засіданні визнали, тому вони не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, рішення ухвалено на її користь, тому суд має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судового збору в розмірі 51 гривні. Крім того, суд у відповідності до ч.3 ст.81 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ про стягнення аліментів, від яких позивач [PERSON] була звільнена при зверненні до суду. Відповідно до „Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258, розмір витрат у справах позовного провадження з розгляду спору, що випливає з інших сімейних правовідносин, складає 7 грн. 50 коп.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved