Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 20 лютого 2008 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2005 року (на даний час нею подано до суду позов про розірвання шлюбу). Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]народження, який проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу залишиться мешкати з нею. Позивачка зазначає, що останнім часом відносини між нею та відповідачем значно погіршились, останній перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Через скрутне матеріальне становище позивачка змушена була шукати роботу раніше, ніж закінчилась її відпустка по догляду на дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка працює у фізичної особи - підприємця продавцем продовольчих товарів, отримує заробітну плату у розмірі 515 гривень на місяць, у зв'язку з розпадом сім'ї змушена наймати житло у приватних осіб, що не дає їй можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним для життя і розвитку. У відповідача інших дітей немає, позивачці відомо, що він десь працює, але де саме, не відомо, бо [PERSON] не підтримує з відповідачем відносин з листопада 2007 року. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка наполягала на позовних вимогах, прохала задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Зазначила, що з відповідачем по справі вони разом не проживають, вона мешкає разом із іншим чоловіком, який допомагає їй матеріально утримувати дитину. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, визнав його у повному обсязі, не заперечував проти того, щоб з нього стягувалися аліменти на утримання сина у розмірі &frac14; частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Пояснив, що не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14). Від зазначеного шлюбу вони мають спільну дитину - сина, [PERSON], [INFO]народження, батьком якого являється та зареєстрований відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 15). Подружжя на даний час мешкають окремо, син залишився проживати разом з позивачкою, що підтверджується копією довідки з місця проживання (а.с. 17), і в даний час повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не забезпечує його необхідними засобами до існування. [PERSON]з 08 січня 2008 року працює продавцем продовольчих товарів у фізичної особи - підприємця та її середньомісячна заробітна плата складає 515, 00 гривень, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 16). Зазначених коштів не вистачає позивачці для того, щоб забезпечити сина всім необхідним для життя, нормального фізичного та духовного розвитку, тому вона потребує допомоги з боку батька дитини - відповідача по справі, який інвалідом не являється, на обліку у медичних закладах не перебуває, інших аліментних зобов'язань або утриманців не має. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд, дослідивши всі обставини, що мають істотне значення для справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито», з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн.. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved