Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

6 грудня 2007 року позивачка звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до [PERSON]. вказавши, що у 1949 році її дід, [PERSON], та бабуся, [PERSON]., на підставі договору забудови побудували будинок за адресою: [ADDRESS][PERSON] помер[INFO], [PERSON] померла[INFO], її батько, [PERSON], помер [INFO]. Після їх смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями являються вона та її мати, [PERSON], яка на спадкове майно не претендує. Просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, в обґрунтування яких дала пояснення, аналогічні до вказаних у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та суду пояснила, що дійсно являється спадкоємцем після смерті [PERSON], але свою частку спадкового майна не приймала і відмовляється від неї на користь своєї доньки, [PERSON], та проти визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS] не заперечує. Представник третьої особи - виконкому Будьоннівської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, але суду надана заява з проханням слухати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи, в особистих поясненнях котрого не має потреби, за матеріалами справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до договору від 30 липня 1948 року [PERSON]. надана земельна ділянка для забудови жилого будинку по вул. Гвардійська. Архівною довідкою підтверджено, що рішенням № 6/95 від 21 березня 1968 року вул. Гвардійська перейменована на вул. Вугільників. Як вбачається із технічного паспорту, на підставі договору на право забудови земельної ділянки від 30 липня 1948 року будинок був проінвентаризований на ім'я [PERSON]. Згідно з актовим записом про шлюб, [PERSON]та [PERSON] являлись подружжям. 2 Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являвся сином [PERSON] та [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про одруження відповідачка, [PERSON]., дійсно являється дружиною [PERSON]. Свідоцтвом про народження та актовим записом про одруження підтверджено той факт, шр позивачка, [PERSON]., являється донькою [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] помер [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що, після смерті [PERSON]., [PERSON], [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS]. З урахуванням встановлених фактів та обставин виникнення суперечливих правовідносин суд вважає за необхідне вирішувати їх на підставі цивільного законодавства, діючого на період їх виникнення. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Тобто після смерті [PERSON]., [PERSON], [PERSON] спадкоємцями спадкового майна, яке полягає у будинку [ADDRESS], дійсно являються позивачка, [PERSON], та відповідачка, [PERSON] Відповідно до п.1 ч. 1 статті 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У судовому засіданні позивачка, [PERSON], вказала, що її батько, [PERSON], належним чином прийняв спадкове майно після смерті свого батька, [PERSON], оскільки проживав у спірному домоволодінні, підтримував його в належному стані, а вона, в свою чергу, також належним чином прийняла спадкове майно після смерті своєї бабусі, [PERSON]., та смерті свого батька, [PERSON], оскільки проживала у спірному будинку, підтримувала його в належному стані. Відповідачкою, [PERSON]., вказаний факт у судовому засіданні не оспорюється, крім того вона підтвердила, що після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON], належним чином прийняла спадкове майно у вигляді Ч частки спірного домоволодіння. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин суд .вважає доведеним факт належного прийняття спадкового майна позивачкою [PERSON] Відпов-ідно до листа Дев'ятої донецької нотаріальної контори спадкових справ після смерті [PERSON]., [PERSON], [PERSON] немає. Інших спадкоємців після смерті [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., крім [PERSON] та [PERSON]., судом не встановлено. Згідно з пунктом 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України ї 4 від 24.06. 1983 року (зі змінами відповідно до Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12. 92р.), вказано, що передбачений ст. 549 ЦК України шестимісячний термін для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності причин його пропущення. Якщо в означений термін позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про відновлення пропущеного терміну. Проаналізувавши конкретні обставини справи, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, відповідно до ст. 57 ЦПК України, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON].,[PERSON]., [PERSON]. залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке належним чином прийняла [PERSON] 3 На підставі викладеного,

Outcome: approved