overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру, посилаючись на слідуючі обставини. 29.09.1998 року між позивачкою та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу квартири, яка розташована по [ADDRESS]. Згідно домовленості позивачка виконала зобов'язання покупця: передала відповідачам 4000 гривень, а ті, в свою чергу, передали позивачці квартиру у володіння та користування. Договір купівлі-продажу вищевказаної квартири сторони уклали в Ізмаїльському представнцтві Одеської товарної біржи нерухомості. Але в подальшому з'ясувалось, що біржі не мають права укладати такі договори і договір укладений між сторонами ніякої юридичної сили не має. Позивачка звернулася до відповідачів з проханням оформити договір купівлі-продажу нотаріально, однак вони відмовляються від укладання вищевказаного договору, тому що не бажає повторно сплачувати витрати пов'язані з цим правочином. Оскільки позивачка зі своєї сторони виконала умови договору купівлі-продажу, вона просить визнати за нею право власності на квартиру. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти визнання права власності за [PERSON]. Заслухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії договору купівлі-продажу укладеного в Ізмаїльському представнцтві Одеської товарної біржи від 29.09.1998р. (а.с.5-6) видно, що сторони уклали договір купівлі-продажу квартири, розташованої по [ADDRESS]. Із заяв відповідачів (а.с.15-16) вбачається, що вони визнають позовні вимоги, ніяких претензій до позивачки не мають. У відповідності зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, суд вважає, що договір купівлі-продажу необхідно визнати дійсним і за [PERSON]. повинно бути визнано право власності на квартиру, яка розташована по [ADDRESS], оскільки з достовірністю установлений факт купівлі позивачкою вищевказаної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

до суду звернувся [PERSON]. з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 21 листопада 1999 року в Розбишівській сільській раді Гадяцького району, Полтавської області він зареєстрував шлюб з [PERSON]., актовий запис № 6. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. Подружні відносини припинилися з серпня 2006, в даний час сім'я розпалася, можливості її зберегти немає. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що з відповідачкою спільне життя не склалося, тому що різні погляди на сімейне життя, обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя суперечить його інтересам. Відповідачка [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала повністю, на розірвання шлюбу погодилася. Судом встановлено, що 21 листопада 1999 року в Розбишівській сільській раді Гадяцького району, Полтавської області, було зареєстровано шлюб, між [PERSON]. та [PERSON]., актовий запис № 6. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. Спільним подружнім життям не проживають з серпня 2006 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 14.06 2003 року. Мають двох спільних дітей. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні своїх вимог. Судом надавався подружжю термін для примирення , який позитивний наслідків не дав і після якого відповідач позов визнав. Суд вислухавши сторони, вияснивши, що фактично сторони не проживають, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 липня 1990 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб в Дубівській сільській раді Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 5. Від сумісного життя у них народились діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що в них з відповідачем постійно виникають сварки, скандали, [PERSON] зраджує в подружній вірності, тому вони припинили подружні стосунки. За цей час ніхто з подружжя мір для примирення не приймав, тому позивач звернувся з даною позовною заявою. У попередньому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду дала аналогічні покази, які викладені в позовній заяві. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 15 липня 1990 року між сторонами було укладено шлюб в Дубовській сільській раді Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 5 (а.с 4). Відповідно до ст. 112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося із-за несумісності характерів. В результаті чого, подружжя втратили почуття поваги і любові один до одного, сторони не підтримують шлюбні стосунки вже тривалий час, їх сім”я фактично розпалася. За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

17.01.2008 р. до суду заявлено цей позов. Позивачка вимоги позову підтримала повністю, вимагала розірвати шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, насильство з боку відповідача, два місяці разом не живуть; неповнолітня дочка проживатиме з нею, а неповнолітній син з відповідачем, спірного майна не мають. Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка (а.с. 13), що дає підстави суду ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

17.01.2008 р. до суду заявлено цей позов. Позивачка вимоги позову підтримала повністю, вимагала розірвати шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, постійні сварки на ґрунті пияцтва відповідача, тривалий час подружніх стосунків не підтримують; неповнолітня дитина проживатиме з нею, спірне майно поділять добровільно. Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка (а.с. 11), що дає підстави суду ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

06.02.2008 р. до суду заявлено цей позов. В попередньому судовому засіданні сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу, миритися не бажають, оскільки вважають, що їх шлюб остаточно розпався через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, пів року разом не живуть; спільних дітей та майна немає. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Як стверджує заявниця , [INFO] померла [PERSON] , яка по ступеню спорідненості є матір'ю заявниці. Після її смерті залишилося спадкове майно . Оформити спадщину вона не може, так як відсутні документи , які підтверджують родинні стосунки , що й змусило її звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, хоч у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи є заява № 2-14/130 від 13.02.2008 року в якій Руденківська сільська рада, Новосанжарського району прохає справу розглянути без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Суд заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження заявниці вбачається, що в графі мати зазначено - [PERSON] ( а.с.3). З повідомлення відділу РАЦС Полтавського обласного управління юстиції вбачається, що в архіві запису акта про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено. ( а.с.6). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили , що їм достовірно відомо про те, що померла [PERSON] доводиться заявниці рідною матір'ю. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками . Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи не має, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Прокурор Ічнянського району звернувся до суду в інтересах ВАТ “Облтеплокомуненерго” з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за опалення, вказуючи на те, що відповідач отримує послуги від позивача по теплозабезпеченню і зобов'язаний своєчасно вносити плату за них, але цього не робить і має заборгованість станом на 01.07.2007 року в сумі 811 гривень 23 копійки. В судове засідання позивач - представник ВАТ “Облтеплокомуненерго” - не з”явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи зі слідуючого. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водозабезпечення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим в установленому порядку тарифам. В ст. 68 ЖК України вказано, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги вноситься кожен місяць у строки, встановлені законодавством України. Відповідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання, укладеного 23 березня 2006 року між ВАТ “ Облтеплокомуненерго” з однієї сторони та [PERSON]. з другої, останній зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором ( а.с. 3- 4). Із оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за спожиті послуги вбачається, що в [PERSON]. мається заборгованість по теплозабезпеченню станом на 01.07.2007 року в розмірі 811 гривень 23 копійки (а.с.5) На час проведення судового розгляду справи відповідачем була добровільно сплачена сума боргу, що підтверджується квитанцією (а.с.10). Тому дані кошти слід стягнути, але рішення в цій частині не виконувати. Одночасно, з відповідача на користь держави слід стягнути державне мито в розмірі 51 гривня 00 копійок та 30 гривень на користь Державного бюджету Ічнянського району Чернігівської області за інформаційно - технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Прокурор Ічнянського району звернувся до суду в інтересах ВАТ “Облтеплокомуненерго” з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за опалення, вказуючи на те, що відповідач отримує послуги від позивача по теплозабезпеченню і зобов'язаний своєчасно вносити плату за них, але цього не робить і має заборгованість станом на 01.07.2007 року в сумі 507 гривень 59 копійок. В судове засідання позивач - представник ВАТ “Облтеплокомуненерго” - не з”явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з”явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи зі слідуючого. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водозабезпечення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим в установленому порядку тарифам. В ст. 68 ЖК України вказано, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги вноситься кожен місяць у строки, встановлені законодавством України. Відповідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання, укладеного 01 листопада 2000 року між ВАТ “Облтеплокомуненерго” з однієї сторони та [PERSON]. з другої, останній зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором ( а.с. 4-5). Із оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за спожиті послуги вбачається, що в [PERSON]. мається заборгованість по теплозабезпеченню станом на 01.07.2007 року в розмірі 507 гривень 59 копійок (а.с.3) На час проведення судового розгляду справи відповідачем була добровільно частково сплачена сума боргу, що підтверджується квитанцією (а.с.10). Розмір добровільного відшкодування шкоди становить 200 гривень. Отже, несплачена сума становить 507 гривень 59 копійок - 200 гривень = 307 гривень 59 копійок, яку і слід стягнути з відповідача. Одночасно, з [PERSON]. на користь держави слід стягнути державне мито в розмірі 51 гривня 00 копійок та 30 гривень на користь Державного бюджету Ічнянського району Чернігівської області за інформаційно - технічне забезпечення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тім, що вони є співвласниками домоволодіння [ADDRESS] на праві спільної часткової власності у наступних частках: [PERSON] належить 62/100 часток, [PERSON] - 38/100 часток. Позивач, посилаючись на те, що між ним і відповідачкою був проведений розподіл домоволодіння у натурі фактично, вимагає юридичного розподілу, тому, що він має підстави для укладення з Сімферопольською міською Радою договору оренди земельної ділянці, [PERSON] має підстави для приватизації її земельної ділянці, але поки вони мають домоволодіння у спільної власності, вирішити питання про врегулювання земельних відносин не можливе. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка проти позовних вимог не заперечувала. Представник третій особи - СМ БРТІ - до судового засідання не з'явився, про час і місце був повідомлений належним чином, надіслав до суду лист, у якому просив розглянути справу по суті в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу при проведенні попереднього судового засідання, у відповідності до ст.ст. 130. 174 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, переходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить сторонам по справі на підставі рішення суду Київського району м. Сімферополя № 2-4172 від 27.06.2001р. Далі, на підставі розрахунку розміру часток, зробленому СМ БРТІ, сторони уклали згоду, згідно до якої їх частки в домоволодінні склали: 62/100 - належних позивачеві і 38/100 - належних відповідачеві. У процесі експлуатації спірного будинку і надвірних споруд між співвласниками склався інший порядок користування домоволодінням. Позивач став користуватися не житловими приміщеннями літер „Г” і „Д”, а відповідачка - усіма іншими спорудами, а саме: літерами „А”, „Е”, „В”, „Б”, „б”. Суд, враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 364, ст.. 367 ЦК України, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Сторони дійсно не можуть спільно користуватися спірним домоволодінням, тому що не можливо урегулювати питання про володіння і користування земельною ділянкою. Позивач, маючи у власності не житлові приміщення комерційного призначення має право на укладення договору оренди земельної ділянці, але відповідачка має право приватизувати земельну ділянку, на якій розташований належний їй житловий будинок і обслуговуючи його споруди. Таким чином вони не можуть спільно володіти земельною ділянкою, а тому і домоволодінням, тобто призначення належних їм споруд є різним. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і у частині припинення спільної часткової власності на спірне домоволодіння, відповідно до вимог ч. 2 ст. 367 ЦК України, що передбачають припинення права спільної часткової власності у разі поділу спільного майна між співвласниками у натурі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Прокурор Теребовлянського району звернувся до суду в інтересах Теребовлянської центральної районної лікарні із позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину в сумі 389 грн. 80 коп. В попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, зіславшись на мотиви, вказані в позовній заяві. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнані відповідачем. Дані позовні вимоги також доводяться матеріалами цивільної справи, які у попередньому судовому засіданні не досліджувалися, оскільки докази, що зібрані по справі відповідають фактичним обставинам і відповідачем не заперечуються. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного лікування, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст. 28, ч. 2,3 ст. 93 КПК України. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити, стягнувши з [PERSON] в користь Теребовлянської центральної лікарні 389 грн. 80 коп. витрат на лікування потерпілого від злочину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач Військовий прокурор Тернопільського гарнізону звернувся до суду в інтересах Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідачки на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заподіяну майнову шкоду в сумі 4719 грн. В попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, зіславшись на мотиви, вказані в позовній заяві. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнані відповідачкою. Дані позовні вимоги також доводяться матеріалами цивільної справи, які у попередньому судовому засіданні не досліджувалися, оскільки докази, що зібрані по справі відповідають фактичним обставинам і відповідачкою не заперечуються. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездітністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 60, 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонери зобов'язані повідомляти органи пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зазначених у цьому Законі, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсій, у видачі для оформлення пенсій недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити, стягнувши з [PERSON] в користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області 4718 грн. виплаченої надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має утриманні непрацездатних членів сім'ї.

Outcome: approved