Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказала, що вона 15 серпня 1992 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. 02 лютого 2007 року цей шлюб було розірвано. В шлюбі вона з [PERSON]. придбали автомобілі Шкода Фабіа, зареєстрованого за державним номером [NUMBER] в Миколаївському МРЕВ, Тойота Авенсіс зареєстрованого за державним номером [NUMBER] в Новобузькому МРЕВ. Відповідачем вказані автомобілі (які належали їм на праві спільної сумісної власності), були відчужені без її згоди. Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушив її права на спільну власність. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення яким визнати угоди щодо відчуження вищевказаних автомобілів недійсними. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги: просила їх в частині визнання недійсної угоди (договору купівлі-продажу) автомобіля Тойота Авенсіс залишити без розгляду і судом було постановлено ухвалу про залишення без розгляду позову в цій частині і підтримала позовні вимоги і просила визнати недійсною угоду купівлі-продажу автомобілю Шкода Фабіа, 2002 року випуску між [PERSON] та [PERSON] укладену 08.09.2004 року по розписці. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що в 2004 році їх сім”єю було прийнято рішення про продаж автомобіля Шкода Фабіа і купівлю більш зручного (для використання) автомобіля, при укладені угоди (написані розписки 08.09.2004 році), яку на даний час оспорює позивач вона була присутня, після продажу вказаного автомобіля через деякий час вони придбали новий автомобіль і кошти виручені від спірного автомобіля використали на перший внесок та оформлення автомобіля Тойота Авенсіс (в МРЕО), так як купили автомобіль більш престижний і дорожчий. Спільно проживали до січня 2007 року, в 2005 році в них народилась донька, протягом трьох років після продажу автомобіля в них була сім”я і позивачка ніяким чином не оспорювала продаж автомобіля Шкода Фабіа, а почала це робити після розлучення. Виручені кошти були використані в інтересах сім”ї, так як вони проживали разом, працювали, виховували доньку і вели спільне господарство. Відповідач [PERSON]. до суду на неодноразові виклики не з”явився, про час слухання справи повідомлявся вчасно і належним чином (рекомендованими листами, оголошенням в пресі). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи: - копію розписки від 08.09.2004 року згідно якої [PERSON]. придбав автомобіль Шкода Фабіа за 10 тис. долар. у [PERSON] 8.09.2004 року, (а.с.14), - копію заяви 151484154 (1849424) про зняття з обліку вказаного автомобіля та дані МРЕО, (а.с.23 оборот,24), - протокол та рішення Баштанського районного суду по цивільній справі 2-10 про розірвання шлюбу між сторонами за 2007 рік, згідно яких позивачка [PERSON] (відповідачка по вказаній справі) вказувала, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 3 січня 2007 року. В силу статті 65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об”єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. При укладені договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім”ї, створює обов”язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім”ї. Суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що 08.09.2004 року подружжя [PERSON](а не відповідач [PERSON]) спільно вирішували питання продажу автомобіля Шкода Фабіа, так як про це пояснює відповідач [PERSON] і його свідчення підтверджуються доказами: показами свідка [PERSON] про те, що вони сусіди з сім”єю сторін, в сім”ї [PERSON]було декілька автомобілів - один продавали, а інший купували, пам”ятає, що після автомобіля Шкода сім”я придбала Тойоту, ніколи [PERSON] не скаржилась на те, що [PERSON] продав автомобіль без її згоди, протоколом судового засідання та рішенням суду (яке набрало законної сили) від 02.02.2007 року із яких слід, що шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з січня 2007 року, тобто до часу розлучення (02.02.2007 року), проживши спільно майже три роки, [PERSON] не оспорювала дії [PERSON] по продажу вказаного автомобіля незважаючи на те, що автомобіль був відсутній і сім”я ним не користувалась, а брала кредит для купівлі іншого автомобіля Тойота Авенсіс (кредитний договір від 17.09.2004 року між УкрСіббанком та [PERSON]. та заява [PERSON] про дачу згоди на заставу автомобіля Тойота посвідчена нотаріально 17.09.2004 року, а.с.94,99-101,) суд вважає, що позовні вимоги не обгрунтовані та є такими, що не підлягають задоволенню, так як при укладені угоди відповідач не порушив права позивача (та третіх осіб) - угода укладалась в інтересах сім”ї сторін, кошти також використані сторонами спільно і позивач в судовому засіданні підтвердила, що сім”ю коштами забезпечував відповідач. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed