overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

КП “Жилцентр № 7” звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по квартплаті. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідач зареєстрований і мешкає у жилому приміщенні [ADDRESS]. За період з 01.07.2004 р. по 31.10.2007 р. відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по оплаті за житло, в зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 665,57 грн. Просила суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість, а витрати, пов'язані із розглядом справи покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, у межах строку позовної давності, та пояснила, що заборгованість утворилась у зв'язку з важким матеріальним становищем у родині, в зв'язку із чим не мала можливості своєчасно сплачувати квартплату. Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позовна заява позивачем подана у лютому 2008 року, в зв'язку із чим підлягає стягненню заборгованість з лютого 2005 року. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є відповідальним наймачем жилого приміщення [ADDRESS] /а.с. 6/. Відповідно із наданим позивачем розрахунком заборгованість з 01.02.2005 р. по 31.10.2007 р. складає 603,62 грн. /а.с. 7/. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача частково з урахуванням строку позовної давності, і стягнення з нього на користь позивача заборгованість по квартплаті за період з 01.02.2005 р. по 31.10.2007 р. у сумі 603,62 грн., яка підлягає примусовому стягненню, оскільки відповідач належним чином не виконує обов'язків по оплаті за житло. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, а також на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених ним при подачі позовної заяви. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.07.2004 р. по 01.02.2005 р. у сумі 61,95 грн. слід відмовити в зв'язку із спливом строку позовної давності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, зазначивши що 8 квітня 1996 року зареєстрував шлюб з відповідачкою в Дерешівській сільській раді Мурованокуриловецького району, актовий запис № 2. В шлюбі мають двох синів [PERSON], [INFO]року народження, відносно якого позивачем було встановлено батьківство, та [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя у них не склалося. Через різні погляди на життя постійно виникали сварки та непорозуміння, а тому позивач просить розірвати шлюб, на примирення не погоджується. В судовому засіданні позивач позов підтримав. На примирення не погоджується та просить розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, погоджується на розірвання шлюбу. Суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного. Сторони зареєстрували шлюб 8 квітня 1996 року , що стверджується показами сторін, копією свідоцтва про одруження (а.с. 4). Через відсутність взаєморозуміння між сторонами часто виникають сварки, сторони на примирення не погоджуються, наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що 23.01.1993 року уклала шлюб з відповідачем, з яким мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча й має такий обов'язок. Позивачка просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, в справі є її письмова заява про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, в справі є його письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання його дітей. Суд, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 23.01.1993 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрвоаний Тернівським р/в РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 44 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с. 4, 5). Неповнолітні діти проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 10), а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своїх дочок не надає, хоча й має такий обов'язок. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, хоча має обов'язок щодо утримання своїх неповнолітніх дочок, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття на користь позивачки в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що з 1968р. до 25.12.2006р. працювала на Херсонському бавовняному комбінаті (надалі ВАТ «ХБК»). Стверджує, що на комбінаті на протязі останніх десяти років у зв'язку з відсутністю сировини, відключенням електроенергії та інших виробничих причин в цеху мали місце простої і їй та іншим працівникам оплата часу простою не проводилася. Вважає, що з урахуванням вимог ст.113 КЗпП України, відповідачем не проведено їй оплату за період простою в 2003-2006 роки, на суму 2385,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 2385,00 грн. за час простою з виробничих причин за 2003-2006 роки. В судовому засіданні позивач та її представник збільшили розмір позовних вимог, просили суд стягнути з відповідача на її користь 5107,35 грн. за час простою з виробничих причин за 2003-2006 роки. Представник відповідача визнала позов проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. На підставі ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третіх тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надавалась відпустка з ініціативи адміністрації із частковим збереженням її заробітної плати. Суд вважає, що при врегулюванні цих відносин, повинен застосовуватись закон, що регулює саме такі відносини, а не який-небудь інший нормативний акт. Тому, якщо відповідач всупереч законодавству про працю і надав позивачеві на час призупинення робіт відпустку з ініціативи адміністрації, з частковим збереженням заробітної плати, частина перша ст.113 КЗпП України підлягає застосуванню до відносин, що виникають при цьому, за аналогією. На підставі викладеного, позивачу повинен оплачуватись час простою. Крім цього, судом встановлено, що на підставі наказу генерального директора виробничого об'єднання Саковича П.В. від 06.09.1996 року №193 директорам фабрик, керівникам структурних підрозділів, головному бухгалтеру наказано було відмітку в табелях працівників при неповному робочому тижні (код оплати 13) провадити АІ (оплата тарифної ставки, діючої на 01.02.1996р.), тобто за час простою з виробничих причин за 2003-2007 рік, працівникам не зайнятим працею, надавались відпустки з ініціативи адміністрації, а оплата провадилась згідно вище зазначеного наказу №193 від 06.09.1996 року. Згідно розрахунку наданого позивачем сума заборгованості за оплату часу простою за 2003-2006р. становить 5107,35 грн. Згідно довідки ВАТ «ХБК» прибутковий податок та інші обов'язкові платежі становлять - 766,10 грн.Таким чином на підставі наведених розрахунків за час простою не з вини працівника за 2003-2006 рік з відповідача на користь [PERSON] суд вважає за необхідне стягнути суму, в розмірі 4341,25 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

ВАТ "Херсонобленерго" Бериславського РЕЗ і ЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних порушенням ПКЕЕН, посилаючись на те, що при перевірці дотримання Правил використання електричної енергії побутовими споживачами контролерами Бериславського РЕЗ і ЕМ встановлено, що абонент [PERSON] допустив безоблікове користування електроенергією, завдавши Бериславському РЕЗ і ЕМ матеріальну шкоду на суму 1811,70 грн., яку добровільно не сплачує. Просить стягнути з відповідача на користь Бериславського РЕЗ і ЕМ завдані збитки у сумі 1811,70 грн. та витрати по оплаті судового збору та ІТЗ в сумі 81 грн. У судовому засіданні представник Бериславського РЕЗ і ЕМ доповнив та уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача шкоду в сумі 6742,26 гривень. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив, що в належному йому будинку відбулося порушення правил користування електричною енергією. Просив зменшити суму позову в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], і, відповідно, являється побутовим споживачем електроенергії. 30.11.2006р., 16.05.2007р. та 22.01.2008 року на побутового споживача [PERSON] були складені акти про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за номерами 194658, 201155 та 209094 і розрахунок позовної суми до актів в розмірі 6742,26 грн. (а.с.11-16). В актах вказано, що споживач порушив "Правила..." шляхом накиду проводів навантаження на лінію електромереж поза лічильником, при цьому електроенергія споживалась, але не враховувалась. Згідно "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ від 26. 07. 1999 р. № 1357 ст. 53, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акти за № 194658 від 30.11.2006р., № 201155 від 16.05.2007р., № 209094 від 22.01.2008 року були складені без порушень. Таким чином судом встановлено, що побутовий споживач [PERSON] дійсно порушив "Правила користування електричною енергією для населення", і тому повинен відшкодувати завдані ним збитки енергопостачальній компанії. Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити і зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної ВАТ "ЕК Херсонобленерго" Бериславському РЕЗ і ЕМ до 1500 грн. внаслідок того, що [PERSON] не працює, сукупний дохід його сім'ї нижчий від встановленого законом прожиткового мінімуму, тому його майновий стан не дозволяє провести розрахунок до акту в повному об'ємі. Відповідно до ст. 1193 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

03.03.2008 р. [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до кредитної спілки «Крок» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що між ними та відповідачем укладено договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок відповідача, на умовах зворотності та платності. Однак, без укладення нового договору відповідач переоформив вклади на цільовий внесок у додатковий капітал, депозитний внесок та додатковий пайовий внесок. На звернення з вимогою повернення вкладів, від кредитної спілки «Крок» одержали відмову. Повідомлення голови правління кредитної спілки «Крок» про їх неспроможність повернути вклади (внески), викликали важкі моральні та фізичні страждання, посилення хронічних хвороб, потребу в лікуванні. В зв'язку з наведеним позивач звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з кредитної спілки «Крок» додатковий пайовий внесок, цільовий внесок у додатковий капітал, депозитний внесок, моральну шкоду та понесені судові витрати. В попередньому судовому засіданні представник позивачів [PERSON] змінила позовні вимоги, надавши суду заяву в якій відмовилась від моральної шкоди та просила стягнути з відповідача основний борг та судові витрати. Представник відповідача Лагун В.В. в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Згідно ст. 130 п.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. Суд, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, оскільки він не суперечить інтересам осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 27 квітня 1996 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Залаззівський сільській раді Любешівського району Волинської області за актовим записом №11. Від спільного сімейного життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне сімейне життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки та скандали, що негативно впливає на виховання дітей. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із слідуючих підстав. Як вбачається з пояснень позивачки та матеріалів справи, в сім'ї тривалий час існують погані стосунки, оскільки відповідач постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, що негативно впливає на виховання та психіку неповнолітніх дітей. Відповідач принижує та ображає дружину. Окрім того, позивачка вже зверталася в суд з приводу розірвання шлюбу, однак відповідач не змінив своєї поведінки і відношення до неї та дітей. За даних обставин, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. А тому, з'ясувавши фактичні взаємні 2 відношення подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки та дітей. Крім того, суд бере до уваги думку сторін, які не заперечують проти розірвання шлюбу. За даних обставин збереження сім'ї і подальше їхнє спільне життя є неможливим. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з'ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що перспектив для збереження шлюбу немає, тому є всі підстави його розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до Медвинської сільської ради , [PERSON] та третьої особи [PERSON] просив визнати за ним право власності на спадковий жилий будинок [ADDRESS] що належав померлому [PERSON] вартістю 48755 гривень, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на зазначений жилий будинок по закону . Спадкоємцями є він , його брат [PERSON] , та сестра [PERSON]. Позивач зазначає що не має змоги отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину через відсутність правоустановчих документів на спадковий будинок . Позивач зазначає що має докази у вигляді довідок сільської Ради, витягом з погосподарської книги по сільській Раді про належність будинку [ADDRESS] спадкодавцю [PERSON]. В зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] та Медвинської сільської ради і третьої особи [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 2\3 частини спадкового жилого будинку [ADDRESS] що залишився після смерті її батька [PERSON] згідно заповіту від 27.10.1997 року, який залишив спадкодавець на її користь заповівши все своє майно їй як дочці, але вона визнає за братом [PERSON] право на 1\3 частину спадкового жилого будинку за законом . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позов частково і просили суд визнати за позивачем право власності за законом на 1\2 частину спадкового жилого будинку пояснивши, що визнають зустрічний позов сестри [PERSON] частково, тобто на 1\2 частину спадкового будинку. Вважають що позивач має право на обов'язкову долю в спадковому майні. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково і пояснила, що незважаючи на те, що їй за заповітом повинно належати весь будинок вона визнає за позивачем право власності на 1\2 частину спадкового будинку і просить суд за її позовом визнати за нею на 1\2 частину спірного спадкового будинку. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], відповідачки [PERSON] третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази вважає за необхідне позов позивача та зустрічний позов відповідачки задовольнити, з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування жилого будинку після смерті їх батька [PERSON]. Сторони є дітьми спадкодавця, що підтверджено в судовому засіданні відповідними свідоцтвами про їх народження, а також свідоцтвом про шлюб відповідачки відповідно до якого вона змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON] і тому сторони мають право на спадщину як спадкоємці першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, які у встановлений ст.1270 ЦК України подали заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Між ними виник спір з приводу розміру їх часток в спадковому майні. У судовому засіданні сторони досягли згоди про рівність їх часток в спадковому жилому будинку і визнали позовні вимоги один одного. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України , в разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], яка знаходиться на її утриманні та проживає разом з нею. Вказавши, що відповідач [PERSON]. ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, сімейних відносин не підтримує, все це змусило її звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, відповідач з позовними вимогами згодний. При цьому пояснив, що крім доньки Катерини інших дітей не має, стягнень по виконавчим листам з нього не здійснюється, стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину. Згодний сплачувати 400 гривень щомісячно на утримання своєї доньки. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 1990 року, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 840 від 11 лютого 2008 року наданої Золочівською селищною радою Харківської області [PERSON]. має на своєму утриманні доньку [PERSON], 1991 року народження. Згідно з вимогами ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач [PERSON]. не має постійного заробітку, суд вважає за необхідне призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.79 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно довідки про склад сім”ї відповідач мешкає [ADDRESS] є споживачем послуг ВАТ “Херсонгаз” та повинен своєчасно щомісячно сплачувати вартість наданих послуг. Однак на протязі тривалого часу плата за надані послуги вноситься несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.10.2007 року виникла заборгованість у розмірі 231,13 грн.Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача Заремба М.В. позов підтримав, та доповнив,просить стягнути вартість оголошень в газету в сумі 16,30 грн. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України, про причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає [ADDRESS] що підтверджується довідкою про склад сім”ї ,та є споживачем послуг ВАТ “Херсонгаз” Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68,156 ЖК України, п.п. 10,11,17 Правил надання населенню послуг газопостачання затверджених Постановою КМ України від 09.12.99року № 2246 року, споживач (власник, наймач квартири) зобов'язаний своєчасно щомісячно до 10 числа кожного місяця вносити плату за надані послуги.Вказаний обов'язок відповідачем не виконується. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача по оплаті за надані послуги по газопостачанню станом на 01.10.07 року становить 231,13 грн. Таким чином, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить необхідним позов задовольнити повністю. Окрім того з відповідача необхідно стягнути витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 30 грн. на користь позивача, та інші судові витрати в сумі 16,30грн. на користь ВАТ «Херсонгаз» , та судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved