Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з вищевказаними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. 21.06.1996 року він з відповідачем [PERSON]. уклав шлюб, але шлюбні стосунки були припинені в березні 2006 року. 10.03.2006 року відповідач добровільно зібрала свої речі та стала проживати окремо від нього та з того часу в зазначеному будинку не проживає та її речей у будинку немає. Оскільки відповідач [PERSON]. зареєстрована за адресою належного йому будинку та добровільно не знімається з реєстрації, це перешкоджає йому здійснювати права власника житлового будинку, зокрема тягне додаткові витрати щодо утримання будинку. Ніяких перешкод у користуванні спірним будинком він відповідачеві не створював. Оскільки відповідач більш ніж 6 місяців не проживає в зазначеному будинку без поважних причин, позивач просить усунути йому перешкоди у здійсненні ним прав власника, шляхом зняття відповідача [PERSON]. з реєстрації за адресою належного йому будинку. У судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він 29.03.2003 року тимчасово зареєстрував [PERSON]., на її прохання, яка на той момент була його дружиною, за адресою належного йому на праві власності будинку, де вони разом із відповідачкою проживали в літньої кухні, оскільки даний будинок був в незадовільному стані з моменту його дарування. З 10.03.2006 року відповідачка добровільно залишила цей будинок та з того часу в ньому не проживає, хоча ніяких перешкод в користуванні ним їй ніхто не чинив. Крім того, позивач [PERSON]. також пояснив, що в 2004 році в цьому будинку була пожежа, після якої в будинку повністю ремонт не зроблений, але в ньому можливо проживати. Зараз в цьому будинку ніхто не проживає, але він в ньому іноді ночує. Відповідач [PERSON]., у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що вона перебувала із позивачем в зареєстрованому шлюбі та постійно зареєстрована за адресою:[ADDRESS]Вона дійсно з 10.03.2006 року пішла проживати до знайомих з належного позивачу зазначеного будинку, оскільки в цьому будинку проживати було неможливо. З самого початку вони разом із позивачем проживали не в самому будинку а в літньої кухні. В будинку в 2004 році була пожежа, в ньому немає опалення, відсутні вікна та двері, коли вони в ньому проживали, то її дитина постійно хворіла. В цьому будинку залишились її особисті речі, а саме постільна білизна, посуд, електрична пічка, взуття та інше. Якщо б в цьому будинку були належні умови для проживання, то вона би в ньому проживала, оскільки не має іншого житла. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області у судове засідання не з'явилися, але до суду надійшла заява від начальника відділу про розгляд справи за відсутності їх представника. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із ксерокопії паспорта, виданого на ім'я [PERSON], виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області від 20.02.1997 року, випливає, що 21.06.1996 року останній уклав шлюб із [PERSON]. Згідно із договору дарування від 06.06.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. за реєстровим №2551, випливає, що [PERSON]прийняв в дар будинок [ADDRESS]. Цей договір дарування зареєстрований 28.04.1999 року в ОП ЗМБТІ в реєстровій книзі №190 за реєстровим №35055. Відповідно до ксерокопії домової книги будинку [ADDRESS], випливає, що [PERSON] 29.03.2003 року була зареєстрована постійно за адресою:[ADDRESS], з поміткою до чоловіка. Згідно із відомостями адресно-довідкового бюро УМВС України в Запорізької області, [PERSON], [INFO]народження, постійно зареєстрована з 29.03.2003 року за адресою:[ADDRESS]Згідно із довідки завіреної головою квартального комітету №20 від 23.11.2007 року, випливає, що [PERSON]тимчасово зареєстрована за адресою:[ADDRESS], але у довідці не вказано до якого часу здійснена тимчасова реєстрація. Відповідно до довідки №80, виданої головою квартального комітету №20 від 23.04.2007 року, [PERSON]з 10.03.2006 року не проживає в будинку [ADDRESS] Відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.04.2007 року, яке набуло законної сили, шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. було розірвано. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.9 Житлового кодексу Української РСР, ніхто не може бути обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст.156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, причому припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Суд критично ставиться до ствердження позивача про те, що відповідач за спірною адресою була зареєстрована тимчасово, а також до довідки голови квартального комітету №20 від 23.11.2007 року, про тимчасову реєстрацію відповідача, оскільки жодними належними доказами цей факт не підтверджується, а навпаки спростовується поясненнями відповідача [PERSON]., копією домової книги та відомостями адресно-довідкового бюро УМВС України в Запорізької області. Суд вважає, що відповідач [PERSON]. на законних підставах була зареєстрована постійно з 29.03.2003 року за адресою:[ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Та згідно із вимогами ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Але, відповідно до ч.2 ст.71 Житлового кодексу Української РСР, якщо особа була відсутня з поважних причин понад шість місяців, то цей строк може бути продовжений в разі спору судом. Суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON]. з 10.03.2006 року не проживає в будинку [ADDRESS]з поважних причин, оскільки даний будинок знаходиться в неналежному для проживання стані, що підтверджується поясненнями сторін про те, що в цьому будинку в 2004 році була пожежа, в самому будинку сторони не проживали, а проживали в літній кухні, а також поясненнями позивача про те, що з моменту дарування будинок знаходився в неналежному стані та він після пожежі в будинку робив ремонт, який повністю не зроблений. З огляду на вищевказане суд вважає, що відповідач [PERSON]. не втратила право користування будинком [ADDRESS] Згідно із ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки позивач [PERSON]. зареєстрував в якості дружини відповідача [PERSON]. в належному йому на праві власності будинку, тому в даному випадку він сам розпорядився своїм майном на умовах встановленим законом, й тому зазначена реєстрація відповідача не може вважатися порушенням права власності позивача. Цей висновок також підтверджується п.53 «Правових позицій, висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році» від 01.12.1997 року, а також п.74 «Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)», викладених у листі Верховного Суду України від 26.05.2001 року. Таким чином суд вважає доводи позивача не обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed