Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

04.01.2007 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ „Аероміст-Харків” про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди. вказуючи, що він працював з 07.10.2003 р. по 07.10.2005 р. у відповідіача на посаді командира повітряного судна Ан-24, Ан-140 та виконував роботу у нічний час, за яку не отримав заробітну плату. Протиправна поведінка відповідача щодо позивача завдали йому значних душевних страждань та моральної шкоди. Просив суд стягнути з відповідача на його користь 3780,8 грн. за роботу у нічний час у подвійному розмірі, з підстав, передбачених п.1, п.2 ст.230 ЦК України; середній заробіток за час затримки розрахунку у період з 07.10.2003 р. по 07.10.2005 р. у розмірі 58341,5 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. (а.с.1, 32, 73) Судом за клопотанням позивача до участі у справі у якості співвідповідача було залучено засновника ТОВ Аероміст-Харків” - ТОВ„ІнтерАМІ” ЛТД. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку вимоги уточнив та просив суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за 30 місяців у період з 07.10.2005 р. по 08.04.2008 р., за вирахуванням 6 місяців щорічних відпусток, у розмірі 80188,5 грн. При цьому розмір середнього заробітку визначений ним на підставі довідки Управління ПФУ в Київському районі м.Харкова. Представники відповідачів у судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили, витребувані судом письмові докази суду не надали. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у період з 07.10.2003 р. по 07.10.2005 р. [PERSON]. працював у ТОВ „Аероміст-Харків”, на посаді командира повітряного судна Ан-24, Ан-140 (а.с.7). Відповідно до наказу № 14/1 від 01.10.2002 р., для командира повітряного судна встановлена тарифна ставка за 1 годину польоту - 30 грн. (а.с.29). Відповідно за записів у льотній книжці [PERSON]., загальний час польотів у нічний час з 07.10.2003 р. по 07.10.2005 р. становить 315 год. 07 хв.(а.с.77, 78). Вимоги суду про надання письмових документів про остаточний розрахунок при звільненні позивача з роботи та про його середній заробіток - відповідачем ТОВ „Аероміст-Харків” не виконані. Ненадання цих доказів відповідачем суд розцінює як ухилення та протидію здійсненню принципу змагальності сторін, тому, виходячи з принципу презумпції правомірності вимог позивача, вважає обгрунтованими його доводи щодо порушення ТОВ „Аероміст-Харків” строків розрахунку при звільненні [PERSON]. Суд вважає правильним розрахунок середнього заробітку позивача у розмірі 2672,95 грн. та, враховуючи, що з ТОВ „ІнтерАМІ” ЛТД він у трудових відносинах не перебував, стягує на його користь з ТОВ „Аероміст-Харків” заробітну плату за роботу у нічний час у період з 07.10.2003 р. по 07.10.2005 р., з урахуванням вимог ст.108 КЗпП України, у розмірі 1890 грн. 40 коп. (315,07 год. х 30 грн./год. х 20%). Доводи позивача щодо стягнення заробітку у подвійному розмірі не обгрунтовані, оскільки ст.230 ЦК України, на яку посилається позивач, не регулює правовідносини, пов*язані з вирішенням трудових спорів. Також суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 07.10.2005 р. по 08.04.2008 р. - 30 місяців (36 міс.- 6 міс.) та стягує з ТОВ „Аероміст-Харків” на користь позивача 80188 грн. 50 коп. на підставі ст.117 КЗпП України (2672,95 грн. х 30 міс.). Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивач не надав суду відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, доказів причинення йому моральних страждань, тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині. Питання про судові витрати у справі вирішуються судом відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved