Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Великолепетиська міжрайонна державна податкова інспекція звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу по податку з доходів фізичних осіб, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] згідно ч. 1 п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року № 889-ІV (далі Закон України № 889-ІV), з подальшими змінами та доповненнями, є платником податку з доходів фізичних осіб (далі ПДФО), який отримує як доходи з території України так і іноземні доходи. І є власником земельної ділянки у розмірі 8,55 га на території Демидівської сільської Ради в селі Запоріжжя та зобов'язаний подавати декларацію за базовий податковий період, що дорівнює календарному року - до 1 квітня року, наступного за звітним згідно з абз. «г» п.п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ. За результатами подання річної декларації про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2006 року [PERSON] задекларувала отриманий дохід від одноосібної обробки паю у розмірі 8,55 га з сумою нарахованого доходу 6000, 00 грн. Що відповідно до п.п. 3.1.3. п. 3.1 ст. 3 Закону № 889-ІV є доходом з джерелом його походження з України, який підлягає кінцевому оподаткуванню при його виплаті. Станом на 03.12.2007 року сума несплаченого ПДФО з [PERSON], що підлягає сплаті до бюджету з доходу, зазначеному у п.1.2. Розділу І декларації складає 780 грн. Відповідно до абз. «Б»п.20.2 ст. 20 Закону України № 889-ІV особою, яка несе фінансову відповідальність при порушенні правил сплати податку з чистого річного оподаткованого доходу платника податку є такий платник податку. Особою, відповідальною за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу при нарахуванні податку податковим органом на підставі поданої декларації, згідно абз. «б» п.п. 20.3.1. п. 20.3 ст. 20 Закону України № 889-ІV є платник цього податку. Згідно з пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України № 2181-ІІІ активи платника податків можуть бути примусово стягненні в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішення суду. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] в дохід місцевого бюджету Демидівської сільської Ради - на рахунок № 33211800700085, одержувач - місцевий бюджет Демидівської сільської Ради, код платежу 11010100, банк - УДК у м. Херсон, МФО 852010, 780, 00 грн. податку з доходів фізичних осіб за рахунок активів та стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача - Сологуб Н.Л. позов підтримала та пояснила, що до теперішнього часу відповідач не погасив заборгованість по податку з доходів фізичних осіб. Відповідач - [PERSON]у судовому засіданні позов визнала повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно п. 3 ст. 9 ЗУ “Про систему оподаткування” платник податків зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів у встановленому законами термін. Так [PERSON]згідно ч.1 п.2.1. ст.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є платником податку з доходів фізичних осіб, і за результатами річної декларації вона задекларував отримані доходи від одноосібної обробки паю з сумою нарахованого доходу 6000 грн. Станом на 03.12.2007 року сума несплаченого податку становить 780 грн. Хоча відповідно до п.п.8.1.2. п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», податок підлягає сплаті до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом. Особою, відповідальною за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу при нарахуванні податку податковим органом на підставі поданої декларації, згідно абз. «б» п.п. 20.3.1. п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є платник цього податку. Відповідач визнав що він являється платником податку з доходів фізичних осіб і не сплатила суму податку з доходів фізичних осіб, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України і позов Великолепетиського МДПІ підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved