Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно зведеної капітальної будови, паркану та контрольно - перепускного пункту зі шлагбаумом та відновлення попереднього стану земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що їм надано в оренду строком на 50 років земельну ділянку площею 13, 5500 га., за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу. Після чого їм стало відомо, що вищезазначена земельна ділянка огороджена парканом з бутового каменю, а вхід до ділянки здійснюється через контрольно - перепускний пункт з шлагбаумом. Крім того, на території вищезазначеної земельної ділянки відповідачем проведені будівельні роботи з зведення капітальної будови площею 18х18 метрів, у зв'язку з чим вони та змушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання не явився про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. Від нього на адресу суду надійшов відгук, у якому він зазначає, що законним землекористувачем спірної земельної ділянки є виробничий кооператив «Південний берег» та він не проводив ніяких робіт на вищезазначеній земельній ділянці. За таких обставин, враховуючи, що представники позивача не заперечували проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 169 ч. 4, ст.ст.224-227 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вислухавши представників позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню по наступних підставах. Згідно ст. 13 Конституції України, земля, що знаходиться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування. На підставі п.12 Перехідних положень до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження по розпорядженню землями в межах населених пунктів, крім земель наданих у приватну власність та земель на яких розташовані державні , у тому числі казенні, підприємства, господарські товариства , у статутних фондах державі належить частки (акції, паї), здійснюються відповідними сільським , селищними, міськими радами, а не границь відповідними органами міської ради. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації, щодо земельних ділянок , на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених земельним кодексом. Теж саме встановлено ст. 124 ЗК України. У відповідності до ст. 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Зі ст. 126 ЗК України вбачається, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. ч.2 ст. 95 ЗК України передбачено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки окрім іншого може здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав та відшкодування збитків. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до п.4 ст. 376 ЦК України, якщо користувач земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, таке майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок. Згідно до вимог ст. 21 ЗК України, на винних осіб покладається цивільна відповідальність згідно законодавству за самовільно зайняті земельне зайняття земельних ділянок. У відповідності до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані чи будуються на земельній ділянці, не відведеної для цієї мети, або без належного дозволу. З ч.1 ст. 27 ЗУ «Про оренду землі» вбачається, що орандареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. З ч.2 ст. 27 ЗУ «Про оренду землі» вбачається, що орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь - якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами та юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. При цьому судом встановлено, що 05 листопада 2007 року на 20 сесії 5 - го скликання Лівадійської селищної ради було прийняла рішення №27, яким ТОВ «Градовіт ХХІ» дозволено складання проекту землеустрою з відведення в довгострокову оренду земельної ділянки орієнтовною площею 14, га для будівництва багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу за адресою [ADDRESS]. Потім ТОВ «Градовіт ХХІ» було виконано проект землеустрою та 29 січня 2008 року на 22 сесії 5 - го скликання Лівадійської селищної ради зазначений проект землеустрою було розглянуто та затверджено. ТОВ «Градовіт ХХІ» було надано у оренду, строком на 50 років земельну ділянку площею 13,55 га за адресою [ADDRESS] для будівництва багатоквартирного багатоповерхового житлового комплексу. У той же день 29 січня 2008 року начальником Ялтинського міського управління земельних ресурсів було складено акт виносу у натурі кордонів земельної ділянки ТОВ «Градовіт ХХІ» за адресою [ADDRESS] та був складений акт прийому - передання вищезазначеної земельної ділянки за адресою [ADDRESS] та даний договір був зареєстрований. Також судом встановлено, що між ТОВ «Градовіт ХХІ» та Лівадійською селищною радою було укладено договір оренди земельної ділянки Згідно копії акту інспекції ДАБК, 24 жовтня 2007 року було проведено перевірка дотримання громадянами містобудівельного законодавства за адресою [ADDRESS] у ході якої було виявлені будівельні роботи по возведенню капітального будівництва розмірами 19х18 метрів з трьох поверхів з улаштуванням котловану, фундаменту, колони рігелів, плит перекриття з монолітного залізобетону, стіни частково заповнені каменем - ракушкою та дозвільна документація узгоджена у встановленому законом порядку до інспекції ДАБК м. Ялта не надана. На підставі зазначеного акту відповідачу [PERSON] було направлено припис про припинення усіх видів будівельних робіт та було запропоновано з'явитися до інспекції ДАБК м. Ялта для надання документації по факту порушення місто будівничого законодавства. Не дивлячись на зазначений припис, відповідач [PERSON] у інспекцію ДАБК м. Ялта не прибув, про що було складено відповідний акт. Факт наявності на земельній ділянці яка була надана у оренду ТОВ «Градовіт ХХІ» самовільної будови також підтверджений копією акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04 квітня 2008 року та планом - схемою до нього. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено право землекористувачів ТОВ «Градовіт ХХІ» яке у відповідності до ч.2 ст. 95 ЗК України підлягає відновленню в порядку, встановленому законом. Захист прав ТОВ «Градовіт ХХІ» на думку суду повинен бути здійснений шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав власника земельної ділянки, що відповідає ч. 3 ст. 152 ЗК України. Оскільки користувач земельної ділянки ТОВ «Градовіт ХХІ» заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за відповідачем на його земельній ділянці, таке майно підлягає знесенню відповідачем за його рахунок, що передбачено п.4 ст. 376 ЦК України. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача, відносно того, що законним землекористувачем спірної земельної ділянки є сільськогосподарський виробничий кооператив «Южний берег» оскільки у супереч ст. 60 ЦПК України доказів цього твердження суду надано не було. Також це твердження спростовується наявними у матеріалах справи документами, а саме договором оренди земельної ділянки, актом виносу у натуру кордонів земельної ділянки, актом прийому передачі земельної ділянки та іншими. Інших доказів о належності земельної ділянки будь кому надано не було. Крім того, суду було надано рішення господарського суду АР Крим яким сільськогосподарському виробничому кооперативу «Южний берег» у задоволенні позову до Лівадійської селищної ради про визнання рішення про дачу дозволу ТОВ «Градовіт ХХІ» на складання проекту землеустрою по відведенню в довгострокову оренду земельної ділянки орієнтовною площею 14,00 га для будівництва і обслуговування багатоповерхового житлового комплексу за адресом [ADDRESS] було відмовлено. Суд також не бере до уваги твердження відповідача, що він не проводив ніяких робіт на вищезазначеній земельній ділянці, оскільки доказів цього твердження суду надано не було та це спростовується наявними у матеріалах справи документами. Будь яких належних доказів наявності на спірній земельній ділянці паркану та контрольно перепускного пункту з шлагбаумом суду надано не було як і не було надано доказів того що їх побудував саме відповідач, у зв'язку з чим у задоволенні вказаних позовних вимог повинно бути відмовлено. У зв'язку з наведеним суд вважає, що позовні вимоги позивача стосовно усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення капітальної будівлі, та приведення земельної ділянки у попередній стан, засновані на законі та повинні бути задоволені а у задоволенні решти позовних вимог повинно бути відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд вважає необхідним у відповідності до ст. 88 ЦПК України , стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 24 гривні 50 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial