overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності ощадної книжки виданої на ім'я [PERSON]де в її прізвищі допущена граматична помилка, записана як «[PERSON]»», а правильно згідно паспорту громадянина України «[PERSON]». Просила встановити факт належності ощадної книжки. У судове засідання заявниця не з'явилася, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити. Представник ощадбанку в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши представника зацікавленої особи ВАТ «Державного ощадного банку України», вивчивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 03.06.2004 року Красногвардійським РВ ГУ МВС України в АР Крим, прізвище, ім'я та по батькові заявника значаться як [PERSON] [INFO] р.н., уродженка с. Паньківци Білогірського району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] виданого 10.09.1952 року, актовий запис № 16 від 10.09.1952 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника також значаться як [PERSON][INFO] р.н. уродженка с. Паньківци Білогірського району. З ощадної книжки виданої ощадбанком № 4567 рахунок[NUMBER] в Красногвардійської філії ощадбанку № 4567 вбачається що вона видана на ім'я [PERSON] Сукупність перерахованих вище доказів, дозволяє суду зробити висновок про те, що ощадна книжка [NUMBER] в Красногвардійської філії ощадбанку № 4567 видана на ім'я [PERSON]належить [PERSON]. Встановлення даного факту має юридичне значення - необхідно заявниці для отримання вкладу. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду із позовом до Петровської сільської ради про визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що у 1977 році між ним та колгоспом „Дружба народів” був укладений письмовий договір купівлі-продажу будинку, розташованого по [ADDRESS]. Ним сплачена вартість будинку, будинок прийнятий, однак нотаріально договір не оформляли. При зверненні до Петровської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності, йому було відмовлено, оскільки договір не був нотаріально засвідчений, та рекомендовано звернутися до суду. Вважає оскільки ним виконані усі істотні умови договору, то він є власником будинку, просив визнати за ним право власності на домоволодіння. У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 04 жовтня 1977 року між [PERSON] та колгоспом „Дружба народів”, укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] Вартість будинку сплачена, будинок на балансі СТОВ „Дружба народів” не знаходиться, про що свідчить довідка СТОВ „Дружба народів”. Відповідно до довідки Петровської сільської ради домоволодіння [ADDRESS] на балансі Петровської сільської ради не знаходиться. Копією домової книги підтверджується, що [PERSON]з 1980 року мешкає у будинку [ADDRESS] У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що знаходився із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 27.11.2007 року з нього були стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 700 грн. щомісячно, оскільки він на той час не працював, а тому суд встановив розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У теперішній час він працевлаштувався, але розмір його заробітної плати менший ніж розмір аліментів. Просив знизити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідачки до &frac14; частини від всіх видів його заробітку. У судовому засіданні позивач вточнив позовні вимоги та пояснив, що при стягненні з нього аліментів 27.11.2007 року, у судовому засіданні він не відмовлявся від сплати аліментів, але мабуть не зрозумів суддю, та не оспорював такий великий розмір аліментів. Зараз він працює, та йому нараховують заробітну плату 750 грн. без урахування податків. Просив зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь [PERSON]. на утримання доньки [PERSON]. з 700 гривень до 200 гривень щомісячно. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти зменшення розміру аліментів з 700 грн. до 200 грн. щомісячно. Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої[PERSON], [INFO] року народження, про що свідчить відповідне свідоцтво про народження. Копією рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 27.11.2007 року підтверджується, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки[PERSON] у розмірі з 700 гривень щомісячно. Відповідно до довідки ТОВ „Кримська паливна компанія” [PERSON], дійсно працює на посаді оператора АЗС №2 в м. Сімферополі та його заробіток за грудень 2007 року склав 750 грн., а з урахуванням податків - 622,43 грн., а за січень 2008 року - 750 грн., а з урахуванням податків 615,19 грн. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів які стягуються на користь [PERSON]. у розмірі 700 грн. щомісячно, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки його заробіток менший ніж розмір аліментів, що стягуються. На підставі ч.2 ст. 51 Конституції України ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON]. звернлався до суду із позовом до[PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання за нею права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що у 19.03.1991 року між її померлим чоловіком та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], який було посвідчено секретарем Ленінської сільської ради. У теперішній час вона звернулася до Красногвардійської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Її було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки цей договір своечасно не було зареєстровано в БТІ. Чоловіком були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, оплачені гроші, та починаючи з 1991 року вони разом із сім'єю проживають в будинку, а тому вона вважає себе власником будинку. Просила визнати угоду купівлі-продажу дійсною та визнати за нею права власності на жилий будинок. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснив що у 1991 році її чоловік [PERSON] купив у[PERSON] жилий будинок по[ADDRESS], та вони разом із двома дітьми проживали в ньому. У 2007 році її чоловік помер, а вона не може належним чином оформити будинок. Ніхто із дітей на будинок не претендує. Просила визнати угоду купівлі-продажу дійсною та визнати за нею права власності на жилий будинок [ADDRESS] Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву в який зазначила, що претензій з приводу будинку не має. Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 19.03.1991 року [PERSON]продала, а [PERSON] купив будинок [ADDRESS] З довідок виконкому Ленінської сільської ради Красногвардійського району АРК вбачається, що [PERSON] дійсно проживає з 1991 року в[ADDRESS]разом із сином [PERSON]. 1988 року народження та донькою [PERSON] 1991 року народження. Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] року, у с. Ленінське. Допитані на вимогу позивача свідки[PERSON]. та [PERSON], у судовому засіданні пояснили, що дійсно разом із матір'ю [PERSON] проживають у[ADDRESS]та майнових претензій щодо будинку, до своєї матері не мають. У відповідності до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 334, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Калінінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її бабки - [PERSON], яка померла[INFO] року. Позивачка зазначила, що вона є онучкою померлої [PERSON]., є спадкоємицею після її смерті, однак своєчасно до нотаріальної контори за отриманням спадщини не звернулася, оскільки втратила заповіт від бабки. У даний час виникла необхідність переоформлення ощадної книжки, але строк для прийняття спадщини вже було пропущено. У судовому засіданні позивачка вточнила позовні вимоги, та просила визначити її додатковий строк у два місяці на подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабки - [PERSON], яка померла[INFO] року. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просив справу слухати за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]є онучкою [PERSON], що підтверджується рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 31.08.2005 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON]померла[INFO] року, вказана дата і є часом відкриття спадщини. Довідкою Калінінської сільської ради підтверджується що позивачка мешкала разом з [PERSON]. до дня її смерті, вела разом з нею спільне господарство, провадила її поховання. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - 6 місяців із дня відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини за поважною причиною, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки вона не знала про порядок прийняття спадщини та втратила заповіт. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2008 року звернулася до суду з позовом до Олександрівської сільської ради про визнання права власності. У судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що її батько [PERSON], який помер [INFO], проживав [ADDRESS] у своєму власному будинку, який побудував власноручно у 1970 році. Документи про право власності на вказаний будинок батько не виготовив і проживав в будинку без правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на вказане домоволодіння. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що складається з житлового будинку «А-1», сараю «Б», сажу «В», вбиральні «Г», колодязю №1, огорожі №2,3, водогону №4 [ADDRESS](а.с.6-9), технічну документацію та свідоцтво про право власності на які не виготовив і відповідно даний будинок не був відповідним чином введений в експлуатацію. [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). [PERSON]є рідною дочкою померлого (а.с.11,12,13) і є його спадкоємцем. Але оформити спадщину не може в зв'язку з тим, що на вказане будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи, які можливо отримати лише визнавши в судовому порядку право власності на дане будинковолодіння за померлим [PERSON]. За даними комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS] складає 44993,00грн. (а.с.5). Оскільки фактичний власник майна помер, не оформивши документально право власності на майно, іншим чином встановити право власності неможливо, тому за [PERSON] необхідно визнати право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 травня 1981 року в відділі ЗАГС м. Умані Черкаської області, ними був укладений шлюб, актовий запис № 203. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], 1982 року народження та донька [PERSON], 1983 року народження, які в даний час повнолітні, але розірвати шлюб через органи ВРАЦС відповідач не бажає. Спільне подружнє проживання з відповідачем сторони припинили в 2004 році, з цього часу не проживають разом. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач постійно вживав спиртні напої, близько десяти років звільнився з роботи і ніде не працював. Матеріально сім'ю не забезпечував. На прохання позивачки припинити такий спосіб життя не реагував, тому подальше спільне проживання стало неможливим. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила суд її позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, відповідача та їх дітей, що мають істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Майнового спору між сторонами не має. Судові витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстонавлюючого документа, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Красновгардійському районі АР Крим, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно паспорта вона - [PERSON], а в трудової книжці вказана як [PERSON]. Просила встановити факт належності їй трудової книжки. У попередньому судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги й пояснила, що при оформленні пенсії в управлінні Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі, АР Крим, з&acute;ясувалось, що в її трудовій книжці припущені помилки. У 1981 році вона працевлаштувалася і їй було виписано трудову книжку. Але в трудовій книжці було допущено помилку: замість вірного імені „[INFO]” було записано „[INFO]”. Просила встановити факт належності їй трудової книжки від 04.01.1981р., виданої на ім&acute;я [PERSON], їй - [PERSON]. Представник управління Пенсійного фонду України в Крансогвардійському районі Турчина Н.О. у судовому засіданні заявлені вимоги визнала, заперечень не надала, проти задоволення заяви [PERSON] у попередньому судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводяться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] заявниця отримала трудову книжку на ім&acute;я [PERSON], [INFO], в якій було допущено помилку: замість [INFO] було записано [INFO] (а.с. -8). Згідно паспорта від 11.10.2000 року видно, що він виданий [PERSON], яка народилась [INFO], а також є відмітка про те, що вона взяла шлюб з [PERSON] (а.с. - 5). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.07.1983 року видно, що шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], у зв`язку з чим [INFO] змінила прізвище на [INFO] (а.с. 7). Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.02.1960 року, [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Згідно диплому [NUMBER] від 12.04. 1979 року вбачається, що він виданий [PERSON] (а.с. 10). Сукупність вище викладенних обставин, а саме созвучність імені [INFO] та [INFO], збіг прізвища, побатькові, дати народження у трудовій книжці, у паспорті, у свідоцтві про шлюб та у свідоцтві про народженні дозволяють суду зробити висновок про те, що трудова книжка, дійсно належить заявниці. Встановлення факту належності трудової книжки має юридичне значення - необхідно заявниці для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач в позові вказує, що в ході перевірки встановлено, що відповідачка являється споживачем електроенергії, яку безобліково використовувала в своєму будинку в [ADDRESS] шляхом: пошкодження лічильного механізму, зірвання пломб Державної перевірки, незакріплення кожуха лічильника, із несанкціонованим втручанням до лічильного механізму. Спожита таким чином електрична енергія не враховувалась і не сплачувалась. Своїми діями відповідачка завдала шкоду електропостачальнику на суму 1418 грн. 69 коп., яку сплатити відмовляється. Тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, через оголошення в пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка являється споживачем електроенергії. При перевірці електрообладнання в помешканні відповідачки в [ADDRESS] було виявлено, що відповідачка безобліково використовувала електроенергію шляхом: пошкодження лічильного механізму, зірвання пломб Державної перевірки, незакріплення кожуха лічильника, із несанкціонованим втручанням до лічильного механізму. Спожита таким чином електрична енергія не враховувалась і не сплачувалась. Згідно ст.ст.26-27 Закону України «Про електроенергетику» та п.37 «Правил користування електроенергією для населення» електропостачальнику надано право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Розмір відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН, обчислюється відповідно до «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем «Правил користування електроенергією для населення», затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.1999 року № 1416, зареєстрованою Міністерством юстиції України від 29.12.1999 року № 919/421. На підставі зроблених електропостачальником розрахунків витрат електроенергії, у відповідності з вказаною Методикою, не перевищуючих термінів позовної давності, розкраданням електроенергії відповідачка завдала шкоду електропостачальнику в сумі 1418 грн. 69 коп., яку сплатити відмовляється. Тому вимоги позивача є законними і підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачі в позовній заяві вказують, що 19.06.1997 року відповідач уклав кредитний договір з Калинівським відділенням Ощадбанку України, а вони виступили поручителями. Відповідач гроші згідно кредитного договору не повернув в Ощадбанк, тому рішенням суду з них було стягнуто солідарно кошти по погашенню кредиту. Кошти вони сплатили, відповідач коштів не сплачував, тому звертаються до суду з вимогою про стягнення сплачених коштів з відповідача, так як до них перейшли права кредитора в цій частині. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили стягнути з відповідача на їх користь кошти по відшкодуванню витрат, понесених по виконанню договору поруки. Позивач [PERSON]в судове засідання не з”явився, однак, від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Вінницького районного відділення № 5321 ВАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з'явився, однак, від керуючого банку надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без участі представника банку. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, 19.06.1997 року відповідач уклав кредитний договір з Калинівським відділенням Ощадбанку України. За даним договором позивачі виступили поручителями. Відповідач умови кредитного договору не виконував, гроші не повернув, тому рішенням суду з позивачів було стягнуто солідарно кошти по погашенню кредиту. Кошти позивачі сплатили, а відповідач коштів не сплачував. Відповідно до ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов”язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов”язанні, в тому числі і ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов”язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов”язку, що виконана ним. Відповідач являється працездатною особою, підприємцем, тому має змогу повернути кошти, сплачені позивачами. Тому вимоги позивачів є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved