overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій зазначає, що [PERSON], яка померла у 1984 році, була її матір`ю, однак у свідоцтві про народження прізвище матері записано як [PERSON]за вказівкою батька заявниці. На момент реєстрації народження батьки заявниці у шлюбі не перебували, свідоцтво про смерть матері не збереглося. Оскільки заявниця має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, просить суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] У судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про народження заявниці, її матір`ю записана [PERSON]. Із пояснень представника заявниці вбачається, що таке прізвище матері було записано за вказівкою її батька, з яким у шлюбі не перебувала. Справжнє прізвище матері заявниці - [PERSON]. У селі матір заявниці знали як [PERSON]. Пітвердженням цього є довідка про склад сім`ї [PERSON]. Зазначене дає суду підстави вважати наявними родинні відносини між заявницею та [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки остання має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” [PERSON] від сплати судового збору звільнений як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.2). Суд судові витрати з Стобихівської сільської ради Камінь-Каширського району не стягує, оскільки згідно ч.7 ст.235 ЦПК України такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] 25 лютого 2008 року звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що його дочка у свідоцтві про народження помилково записана на прізвище [PERSON] . У зв`язку з правом на призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною, просить суд встановити факт родинних відносин між ним та дочкою, [PERSON]. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом установлено, підтверджується довідкою Личинівської сільської ради №86 від 22.02.2008 року, що дружина заявника народила і виховала до шестирічного віку семеро дітей, серед них і дочку [PERSON] (а.с.4). У свідоцтвах про народження дітей, а саме синів [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] та дочок [PERSON] і [PERSON] батьком записаний [PERSON] (а.с.9-12). Як вбачається із свідоцтва про народження дочки Лідії (а.с.9), її батьком є заявник, прізвище якого, як і прізвище дочки, у вказаному документі помилково зазначено «[PERSON]». Зазначене дає суду підстави вважати наявними родинні відносини між заявником та [PERSON]. Із встановленням факту родинних відносин пов`язане виникнення у заявника права на отримання пенсії за особливі заслуги перед Україною. Згідно декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” [PERSON] від сплати судового збору звільнений як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.2). Суд судові витрати з Управління Пенсійного фонду у Камінь-Каширському районі не стягує, оскільки згідно ч.7 ст.235 ЦПК України такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

17.01.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Савинської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, вказуючи, що рішенням Савинської селищної ради № 45 від 11.03.1992 року [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку. [PERSON]. почав будівництво житлового будинку яке залишилось незавершеним у зв'язку зі смертю [PERSON]., який помер [INFO]. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON]. є його неповнолітня донька - [PERSON]. Представник позивача просить визнати право власності за неповнолітньою [PERSON]. на житловий будинок з належними до нього господарсько - побутовими будівлями, розташованими за адресою Харківська область Балаклійський район [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. У попереднє судове засідання представник позивача не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Савинської селищної ради № 45 від 11.03.1992 року [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку /а.с.3/. [PERSON] помер [INFO] /а.с. 4/. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON]. є його неповнолітня донька [PERSON] /а.с. 2, 28/. Згідно акту про виконання робот по будівництву індивідуального житлового будинку будівництво за адресою [ADDRESS] не виконано - відсоток готовності 72 % /а.с. 29/. Згідно технічного паспорту, виданого Балаклійським БТІ 14.08.2007 року незакінчене будівництво за адресою [ADDRESS] значиться за [PERSON] /а.с. 7-13/. Відповідно до технічного висновку КП «Балаклійське архітектурне бюро» недобудований житловий будинок, літня кухня з погрібом, які побудовані на земельній ділянці знаходяться у задовільному стані та в подальшому можуть бути використані в експлуатації. Даний висновок узгоджений з Балаклійським районним управлінням ГУМНС України в Харківській області, начальником відділу містобудування та архітектури Балаклійської райдержадміністрації та головним державним санітарним лікарем. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка просить задовольнити позив посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] , яка знаходиться на утриманні матері. Позивачка просила стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі ј частини прибутку відповідача. Відповідач проти позову не заперечує. Позов підлягає задоволенню. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 26 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області за актовим записом № 41. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] , яка знаходиться на утриманні матері. Батьківство відповідача підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вимоги позивачки законі та ґрунтуються на доданих до матеріалів справи письмових доказах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач уточнивши позовні вимоги, просив стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебував у трудових правовідносинах.27 листопада 2006 року був звільнений з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає -6 309.95грн.Позивач просив стягнути вказану суму . Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу 61 від 30.07.1984 року позивача було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 419 від 27.11.2006 року було звільнено з роботи на підставі ст.36 ч.1 КЗпП України за згодою сторін. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає -6 309.95грн., що підтверджується довідкою відповідача, та не заперечувалося його представником у судовому засіданні. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач уточнивши позовні вимоги, просив стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у трудових правовідносинах. 01 жовтня 2007 року була звільнена з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає -3 381.09грн.Позивач просив стягнути вказану суму . Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу №46 від 02.04.2007 року позивачку було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 552 від 01.10.2007 року було звільнено з роботи на підставі ст.38 ч.3 КЗпП України. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає -3 381.09грн., що підтверджується довідкою відповідача, та не заперечувалося його представником у судовому засіданні. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.08.1990 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнього життя не склалося, через погіршення стосунків. З січня 2007 року позивачка стала жити з іншим чоловіком. Шлюбні відносини припинені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Спору про визначення місця проживання дитини не має. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала, судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 04 серпня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, а саме, доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5-6). Подружнього життя не склалося. Сторони припинили шлюбні стосунки, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть. Сім'я розпалась, шлюб існує формально. Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 липня 2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки припинені, не ведеться спільне господарство. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Сторони не заперечували проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 липня 2004 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому після збільшення розміру позовних вимог остаточно просить визнати факти порушення Державою України ст.ст. 5, 6, 13 Конвенції з прав людини і основних свобод, а також факти порушення Конвенції Генеральною прокуратурою України, завдані бездіяльністю цього органу, пов'язані з незаконним тримання [PERSON] під вартою. В зв'язку з цим, на підставі ст. 16 ЦК України, Конвенції з прав людини і основних свобод просить стягнути компенсацію в розмірі 754 000 грн. за шкоду завдану за кожний день незаконного перебування під вартою з 27 грудня 2003 року. Ухвалою від 06 березня 2008 року позов [PERSON] до Генеральної прокуратури України, Держави Україна в особі Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Державного казначейства України визнання факту порушення Державою України ст. 5, 6, 13 Конвенції з прав людини і основних свобод, визнання незаконним тримання під вартою та відшкодування шкоди, в частині вимог до Генеральної прокуратури України - провадження було закрито. Представник ВРУ просив слухати справу за його відсутності. Представники КМУ позов не визнав як безпідставний. Держказначейство явку свого представника не забезпечило без поважних причин, що не стало перешкодою для розгляду справи у відсутність представника цього відповідача. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази всіх обставин справи в їх сукупності, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує такий міжнародний договір лише у разі невідповідності йому закону України. Порядок і підстави набуття права на відшкодування шкоди, завданої незаконним затриманням, перебуванням під вартою врегульовано чинним національним законодавством, зокрема, ст. 1176 ЦК України, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", іншими нормативними актами. Право на відшкодування такої шкоди виникає у громадян, в тому числі, у разі незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою. Для встановлення факту незаконності застосування запобіжного заходу тримання під вартою необхідна наявність самої протиправності як характерної ознаки вказаної поведінки, що має бути підтверджена постановленням судом відповідного рішення. Тобто для того щоб визнати це діяння протиправним, потрібна наявність підстав, які реабілітують особу, якій завдано шкоду. У даному випадку це діяння не підтверджується реабілітуючими обставинами, таким чином право на відшкодування шкоди не виникає. При цьому слід зазначити, що на відповідні правові норми, які регулюють дані правовідносини, як на підставу для задоволення позову, позивач не посилається. За таких обставин, позов не ґрунтується на вимогах закону. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували в шлюбі з 2001 р. по 2002 р.та мають дочку [PERSON],яка перебуває на її утриманні,відповідач коштів на утримання дитини не надає.Просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти. Позивачка підтримала позов. Відповідач в судове засідання не з”явився. Позов підлягає задоволенню,оскільки наведене позивачкою підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]- спільної дочки сторін,довідкою № 123 від 25.01.2008 року про склад сім”ї позивачки.. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

В позові та в судовому засіданні позивач [PERSON] просив припинити стягнення аліментів на утримання двох дітей на користь відповідачки [PERSON] і в подальшому аліменти направляти на розрахункові особисті рахунки дітей. Посилається, що згідно рішення районного суду від 12 грудня 2005 року з його зарплати стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їхніх дітей: дочки [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частина заробітку (доходу) до повноліття дітей. Аліменти весь час перераховувались відповідачці з його зарплати по січень 2008 року (включно). Однак син [PERSON] з травня, а дочка [PERSON] з серпня 2007 року проживають у його матері [PERSON] в [ADDRESS] і знаходяться на повному утриманні його та його матері. Відповідачка аліменти отримує, однак на протязі більше 9 місяців їх на утримання дітей не надає, а використовує на власні потреби. З дітьми відповідачка не спілкується. Поскільки відповідачка про час судових засідань повідомлена, однак в суд не з»явилась і не з»явиться, позивач просив справу слухати у відсутності відповідача і прийняти по справі заочне рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, по що свідчать розписки про отримання судових повісток, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи, показаннями позивача та свідків, встановлено, що позивач на користь відповідачки сплачує аліменти на утримання двох дітей, згідно рішення суду від 12 грудня 2005 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). А.с. З документів Онуфріївської селищної ради вбачається, що діти позивача з грудня 2007 року проживають з матір»ю позивача [PERSON] і знаходяться на утриманні останньої та позивача, а [PERSON] аліменти використовує не за призначенням. А.с. 2-5. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] - мати та син позивача пояснили, що діти позивача проживають з бабусею з літа 2007 року і знаходяться на утриманні бабусі та позивача. Відповідачка по справі аліменти весь час отримує, однак витрачає на власні потреби, а дітям ніякої допомоги на утримання не надає і з дітьми спілкуватись не бажає. Вони погодились з вимогами позивача, щоб аліменти на дітей направляли на особисті рахунки дітей, які знаходяться в Ощадбанку України. А.с. 6-7. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] аліменти, які вона отримує на утримання дітей, використовує на власні потреби, а тому у відповідності з ст. 186 СК України, суд вважає доцільним припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідача і зобов»язати позивача вносити аліменти на особисті рахунки дітей у відділення Державного ощадного банку України. Судові витрати по справі покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, оскільки відповідачка користується послугами, які надає позивач і їх не оплачує. На попередження сплатити борг або укласти угоду на реструктуризацію заборгованості не реагує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання та понесені судові витрати . Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи належним чином була повідомлена. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав : Судом встановлено що відповідачка тривалий час не оплачує житлово - комунальні послуги з теплопостачання, хоча ними користується, в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті послуги. Довідкою адміністрації позивача стверджується, що заборгованість за надані послуги відповідачки станом на 1 лютого 2008 року становить в сумі 760 грн. 52 коп. Сума заборгованості обчислюється з 1.10.2006 по 1.02.2008 р.р., та ніким не оспорюється. Остання неодноразово попереджувалася про сплату заборгованості за надані послуги з теплопостачання та укладення угоди про реструктуризацію заборгованості. Проте відповідачка на це не реагує і не приймає ніяких мір для погашення боргу. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, які зазначають, наймач несе майнову відповідальність за зобов'язаннями, щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинний своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, що випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов'язанням, щодо оплати житлово-комунальних послуг .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, оскільки відповідач користується послугами, які надає позивач і їх не оплачує. На попередження сплатити борг або укласти угоду на реструктуризацію заборгованості не реагує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання та понесені судові витрати . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи належним чином був повідомлений. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав : Судом встановлено що відповідач тривалий час не оплачує житлово - комунальні послуги з теплопостачання, хоча ними користується, в результаті чого утворилась заборгованість за спожиті послуги. Довідкою адміністрації позивача стверджується, що заборгованість за надані послуги відповідача станом на 1 березня 2008 року становить в сумі 3017 грн. 30 коп. Сума заборгованості обчислюється з 1.07.2005 по 1.02.2008 р.р., та ніким не оспорюється. Останній неодноразово попереджувався про сплату заборгованості за надані послуги з теплопостачання та укладення угоди про реструктуризацію заборгованості Проте відповідач на це не реагує і не приймає ніяких мір для погашення боргу. Виходячи з наведеного та змісту ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, які зазначають, наймач несе майнову відповідальність за зобов'язаннями, щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинний своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, що випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов'язанням, щодо оплати житлово-комунальних послуг .

Outcome: approved