Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація» та відповідачами було укладено договори оренди земельної частки (паю) строком на 5 років - до 31.12.2007 року, з [PERSON] 1.12.2002 р. № 216 розміром 6.8 умовних кадастрових гектари, з [PERSON] 19.12.2002 р. №476 розміром 6,8 умовних кадастрових гектари, з [PERSON] 19.12.2002 року № 412 розміром 6,8 умовних кадастрових гектари. Вказані договору були зареєстровані в Шпендівській сільській раді Кагарлицького району. Згодом земельні ділянки були виділені в натурі і відповідно відповідачам видано державні акти на право власності на земельну ділянку. Після закінчення терміну дії укладеного з ними договору оренди відповідачі передали вказані земельні ділянки в оренду іншій особі - ЗАТ «Агрофорт», з якими уклали договора оренди землі [PERSON] № 56-Ш від 29.10.2006 р., [PERSON] №216-Ш від 1.11.2006 р., [PERSON] - № 214-Ш від 1.11.2006 року. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. Оскільки в порушення їхнього переважного права на поновлення договору оренди відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не повідомили їх про намір укласти з ЗАТ «Агрофорт» договір оренди землі та не запропонували їм поновити дію договору оренди на інших рівних умовах, про що вони мають намір, то вважають, що їхнє право порушене. Тому просять поновити їхнє порушене право шляхом переведення на них прав та обов'язків ЗАТ «Агрофорт» як орендаря за договорами оренди землі № 56-Ш від 29.10.2006 р. з [PERSON], №216-Ш від 1.11.2006 р. з [PERSON] та №214 -Ш від 1.11.2006р. з [PERSON], та які зареєстровані в державному реєстрі земель відповідно 29.04.2006 р., 5.12.2006 р., 7.11.2006 р. Кагарлицьким районним відділенням Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», 3 січня 2008 року до суду була надіслана заява про уточнення позовних вимог, де позивач просив визнати недійсними договори оренди земельних ділянок № 56-Ш від 29.10.2006 р., укладений між [PERSON] та ЗАТ «Агрофорт», № 216-Ш від 1.11.2006 р., укладеним між [PERSON] таТОВ “Агрофорт”, №214-Ш від 1.11.2006 року між [PERSON] та ТОВ “Агрофорт”, поскільки вони суперечать вимогам ст. 5, 8 Закону України «Про оренду землі», де протягом дії договору оренди власник об'єкта оренди не має права передавати його у володіння чи користування іншої особи. Щодо земельної ділянки, яка вже орендована, можливим є лише укладення договору суборенди і це право належить орендарю за письмовою згодою орендодавця. В судовому засіданні представники позивача ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація» Цитульський В.І. та Биць І.А. уточнені позовні вимоги підтримали і просять визнати недійсними договора оренди землі між відповідачами та ЗАТ «Агрофорт». Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечив і суду пояснив, що отримавши державний акт на земельну ділянку у 2005 році відповідачі звертались до керівництва ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація» відносно переукладення договорів. Проте остання ніяких дій з приводу переукладення договору на земельну ділянку не проводила, тому ними був укладений договір оренди землі з ЗАТ «Агрофорт» у письмовій формі. Представник відповідача ЗАТ «Агрофорт» - Наконечна О.М. проти позову заперечила і суду пояснила, що після отримання відповідачами державних актів на земельну ділянку, сертифікат втратив своє значення, а позивач не уклав з ними договір оренди землі, тому відповідачі уклали договора оренди земельної ділянки з ними . Вказані договора оренди земельної ділянки укладені з відповідачами з додержанням всіх необхідних істотних умов, земельна ділянка передана в користування за актом приймання-передачі та договір був зареєстрований в установленому законом порядку. Представник 3-ї особи ДП «Центр державного земельного кадастру» - Сівковський А.А. проти позову заперечив і суду пояснив, що поскільки договір оренди земельної частки (паю) між відповідачами та ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація» не був зареєстрований у ДП «Центр ДЗК», як того вимагає Закон України «Про оренду землі», то у позивача і не виникло права користування земельною ділянкою. А тому ЗАТ «Агрофорт», уклавши договір оренди земельної ділянки з відповідачами та зареєструвавши його відповідно до вимог законодавства, не порушив будь-яких прав позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація» та відповідачами були укладені договора оренди земельної частки (паю): з [PERSON] №216 від 1.12.2002 р., з [PERSON] № 476 від 19.12.2002 року, з [PERSON] № 412 від 19.12.2002 р.. Відповідно до вказаних договорів орендодавці передали орендарю в оренду земельну частку (пай) розміром по 6,8 умовних кадастрових гектари кожен на території Шпендівської сільської ради Кагарлицького району терміном на 5 років - до 31.12.2007 року. Відповідно до п. 17 роз. Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України «сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю». 26 грудня 2005 року на підставі розпорядження Кагарлицької РДА від 1.12.2005 р. № 698 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були видані державні акти на право власності на земельну ділянку площею відповідно 6.32 га, 6,64 га. та 6,67 га на території Шпендівської сільської ради, що стверджується самими державними актами. А тому після отримання відповідачами державного акта на право власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що був підставою для укладення договору оренди земельної частки (паю) з ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація», втратив силу правовстановлюючого документа, і відповідачі набули статусу власників земельної ділянки, суб'єкт (орендодавець) та предмет оренди змінився, а відтак - і суттєві умови виконання зобов'язання. П. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.01.2000 р. № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.02.2000 р. за № 101/4322, передбачено, що після одержання державного акта на право приватної власності на землю та виділення земельної ділянки в натурі зобов'язання сторін за укладеним договором припиняється відповідно до чинного законодавства, а тому договір оренди земельної частки (паю) між відповідачами та ЗАТ «Міжнародна агропромислова корпорація» слід вважати припиненими з 26.12.2005 р. 26 жовтня 2006 р. [PERSON] уклала з ЗАТ «Агрофорт» договір оренди землі № 56-Ш, згідно якого надала останньому 6,32 га земельної ділянки в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років. 1 листопада 2006 року [PERSON] уклала з ЗАТ «Агрофорт» договір оренди землі № 216-Ш, згідно якого надала останньому 6,64 га земельної ділянки в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років. 1 листопада 2006 року [PERSON] уклала з ЗАТ «Агрофорт» договір оренди землі № 214-Ш, згідно якого надала останньому 6,67 га земельної ділянки в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років. Вказані договори були укладені у письмовій формі, в них зазначені всі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», земельна ділянка передана відповідно до акту приймання-передачі та договір був зареєстрований в Кагарлицькому РВ КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру». Пояснення представників позивача в тій частині, що протягом дії договору оренди земельної частки (паю) відповідачі не мали права передавати у володіння чи користування іншій особі земельну ділянку, суд вважає безпідставними, оскільки згідно положення п.8 розд. Х «Перехідних положень» ЗК України та розділу ІХ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про оренду землі» щодо переукладення договору оренди земельної частки (паю) не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди. А також згідно пояснення свідка [PERSON] та протоколу зборів співвласників земельних ділянок с.Шпендівка від 1.10.2006 року позивач відмовився переукладати договори оренди землі, достовірно знаючи про одержання відповідачами державних актів та намір укласти договори оренди з ТОВ “Агро форт”. . А тому враховуючи вищевикладені обставини, суд не знаходить підстав для визнання договорів оренди земельних ділянок № 56 від 29 жовтня 2006 року між [PERSON] та ТОВ “Агро форт”, №216-Ш від 1.11.2006 р. між [PERSON] та ТОВ «Агрофорт», № 214 від 1.11.2006 року між [PERSON] та ТОВ “Агро форт” недійсними.

Outcome: dismissed