overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] заявлено позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.11.1993 року. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей- дочку [PERSON], [INFO], сина- [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO] . Спільне життя з відповідачем по справі не склалось. Останній зовсім не цінує сімейні відносини. Крім цього, зловживає спиртними напоями, в стані сп'яніння вчиняє сварки, під час яких піднімає на позивачку руку. Вважає, що подальше збереження шлюбу з вини відповідача неможливе, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що наданий судом строк на примирення не покращив її взаємовідносин з відповідачем по справі. Відповідач і далі на грунті пияцтва продовжує вчиняти скандали, дебоші, з приводу чого вона неодноразово зверталась в правоохоронні органи. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України підставою для розірвання шлюбу є встановлення того, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.1993 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.11.1993 року, виданого Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, від якого мають троє неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.11.1994 року, виданого відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.1996 року, виданим відділом РАГСу м.Ковель та дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.1998 року, виданого Ковельським міським відділом РАГСУ Волинської області, які проживають разом з позивачкою, [PERSON], що стверджується довідкою про склад сім'ї від 17.07.2007 року, виданою Ремонтно-житловим підприємством №2 м.Ковель. В судовому засіданні встановлено, що через конфлікти, а також зневажливе ставлення до позивачки по справі подружнє життя не склалось, подружні стосунки припинені ,наданий судом строк на примирення не покращив їх взаємовідносин, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 17.11.2001 року в міському відділі РАЦС м.Лубни Полтавської області вони зареєстрували з Відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з Відповідачкою не склалося по причині того, що відповідачка зраджувала йому. Шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо. Він втратив до Відповідачки почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити його позов, розірвати між ним та Відповідачкою шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. 18.02.2008 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні стосунки через подружню зраду відповідачки [PERSON], шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. Позивач миритись не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. При розірванні шлюбу, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з позивача [PERSON], про що не заперечує сам позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою і просить стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі та платі за обслуговування житла в розмірі 1073,09 грн., а також витрати за інформаційно-технічне обслуговування у розмірі 30 грн. посилаючись на те, що остання не сплачує кошти за користування та обслуговування житла. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнала. З пояснень представника позивача, відповідача та досліджених по справі доказів встановлено наступне. Відповідач є власником квартири[ADDRESS]. Відповідач своїми діями по вселенню та проживанню у вказаній квартирі взяла на себе обов'язок сплачувати кошти за користування та обслуговування житла. Отже, між відповідачем та Переяслав-Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою склалися договірні відносини. Відповідач тривалий час не сплачувала плату за користування та обслуговування житла. Станом на 31.01.2008 року у відповідача утворився борг в сумі 1073,09 грн. Договір про реструктуризацію боргу не укладався. Відповідно до ст.68 ЖК України наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Поскільки відповідач зобов'язання в частині користування квартирою не виконує в порушення вимог статті 66 ЖК України, а також статей 509, 510, 526 ЦК України, то з неї на користь позивача підлягає стягненню плата за дані послуги. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач в односторонньому порядку не виконала свій обов'язок, борг дійсно має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В силу ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача судові витрати. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На підставі ст.ст.66, 68 Житлового кодексу України, ст.ст.509, 510, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що під час роботи на Адабаському щебзаводі у липні 1973 році з ним стався нещасний випадок, внаслідок чого він втратив палець на лівій руці. Вказує, що йому не було компенсовано втрату працездатності, тому просить суд зобов”язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, який стався з ним у липні 1973 року, скласти акти Ф Н-5 та ФН-1, сформувати справу про нещасний випадок на виробництві та передати її до відділення Фонду ССВНВВ та професійних захворювань. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що вони проведуть розслідування нещасного випадку, який очевидно мав місце, хоч ніяких документів цього не збереглося. Заслухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач з квітня 1973 р.почав працювати на Адабаському щебзаводі Одеської залізниці спочатку слюсарем ремонтної бригади дробильного цеху, а з травня 1973 р.компресорником гірничного цеху глибокого буріння. Вказує, що у липні 1973 р.з ним на виробництві стався нещасний випадок, внаслідок чого він втратив палець. Документів, які підтверджували б факт настання нещасного випадку на виробництві не збереглося. Представник відповідача пояснив, що очевидно мав місце нещасний випадок, однак чи проводилося розслідування, відповідачеві невідомо. Відповідач не заперечує проти проведення такого розслідування. Правонаступником Адабаського щебзаводу є Адабаське кар”єроуправління. Оскільки суду на даний час не можуть бути відомі наслідки та результати розслідування на виробництві відповідача, суд в частині складання актів ФН-5 та ФН-1 та у формуванні справи про нещасний випадок, відмовляє. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що їхнє подружнє життя не склалося, а їхня сім'я розпалася та існує формально, так як протягом п'ятнадцяти років вони разом не проживають, не спілкуються, не підтримують жодних стосунків, так як у них різня характери та погляди на життя. За таких обставин позивач вважає, що їхнє подальше спільне проживання та збереження шлюбу є недоцільним, а тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явилась, про причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 23 квітня 1992 року, який був зареєстрований відділом запису актів громадського стану виконкому Радянської районної ради народних депутатів м. Львова, актовий запис № 145. Від шлюбу дітей немає. Сім'я розпалася та існує формально, так як протягом п'ятнадцяти років сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Поновлювати сімейні стосунки та миритись сторони не бажають, так як втратили один до одного почуття поваги і любові. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом в якому посилається на ті обставини, що з 11.07.1976 р. вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу мають двох синів, [PERSON] та [PERSON]. 17.07.1992р. в період шлюбу ними був придбаний у радгоспі «Янтарний» житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Право власності зареєстровано на ім'я чоловіка. [INFO].[PERSON]. помер. Після його смерті відкрилась спадщина на &frac12; частину зазначеного житлового будинку. Спадкоємцями являються вона та сини, але останні не звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вона проживає та прописана в спірному житловому будинку, то фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. З цих підстав просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого[INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, просить його задовольнити. Відповідачі позов визнали, не заперечують проти визнання за позивачкою право власності на спадкове майно після смерті батька. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.529 ЦК України в ред.1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст.549 ЦК України, в ред 1963р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном . Судом встановлено, що позивачка [PERSON]. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а/з №11 від 11.07.1976р. В даному шлюбі, згідно представлених свідоцтв про народження народилося двоє синів,[PERSON] та [PERSON]. Відповідно договору купівлі-продажу від 17.07.1992р. [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть[PERSON]. помер[INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді &frac12; частини вказаного будинку, оскільки друга частина належить його дружині, що передбачено сімейним законодавством, оскільки даний будинок придбався подружжям за час сумісного життя та на власні кошти. Спадкоємцями після смерті [PERSON]. являються позивачка та відповідачі за позовом. В судовому засіданні встановлено, що сторони з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Позивач на момент смерті чоловіка, проживала та була прописана у спірному будинку , тому вважається такою, яка фактично прийняла спадщину, що не оспорюється іншими спадкоємцями. Таким чином суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач має всі підстави вимагати визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки це буде відповідати її інтересам не порушуючи права та інтереси інших осіб. Кероуючись ст.529, 549 ЦК України, в ред.1963р., ст. 10,11,209,212,214,215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом в якому посилається на ті обставини, що в 1975 році її бабуся -[PERSON] являлась членом ЖБК «Текстильник» Згідно реєстраційного посвідчення від 28.12.1992р., [PERSON] належала двокімнатна кооперативна квартира [ADDRESS]. В березні 1979 року внески за вказану квартиру виплачені повністю. 24.04.2002р.[PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно вона заповідала їй - [PERSON]. [INFO] бабуся померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири. . Вона звернулась до нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право власності на спадкове майно, але їй було відмовлено, оскільки реєстраційне посвідчення на вказану квартиру на ім'я [PERSON] на теперішній час є недійсним. Просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить його задовольнити у повному обсязі визнавши за нею право власності на спадкове майно - кооперативну квартиру. Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ч.2 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного /житлового/ кооперативу стає її власником. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно реєстраційного посвідчення від 28.12.1992 року за [PERSON] зареєстрована двокімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ЖЕО ЖБК «Дніпровець» від 31.01.2008р. [PERSON] являлась членом кооперативу Текстильник», в березні 1979р.нею повністю внесені внески за вказану квартиру. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла[INFO]. Згідно заповіту від 24.04.2002р., [PERSON] заповідала все належне їй майно, на випадок смерті , [PERSON]. Згідно довідки ЖЕК ЖБК «Дніпровець» від 31.01.08р. [PERSON]. прописана та мешкає за адресою : [ADDRESS] Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки в судовому засіданні доведено, що [PERSON] являлась власником спірної квартири, яка після її смерті, згідно заповіту повинна перейти у спадок позивачці. З цих підстав вимоги позивачки визнати за нею право власності на спадкове майно законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем у них [INFO] народився син - [PERSON], який перебуває на утриманні позивачки. З відповідачем вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає ніякої матеріальної допомоги, тому просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісяця на дитину до досягнення ним повноліття, починаючи з 23 січня 2008 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та зміну позовних вимог в якій просила стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 175 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи з 23 січня 2008 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 07 лютого 2007 року виданого Коробівською сільською радою вбачається, що [PERSON] [INFO] являється сном [PERSON] - відповідача по справі. Відповідно до довідки № 32 від 18.01.2008 року виданої Коробівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач фактично не утримує дитину. Згідно ч.1 ст. 184 СК України - Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, задовольняючи позов стягує з відповідача на користь держави державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь УДК в м. Золотоноша р/р 31215259700007 в УДК м. Золотоноша, МФО 854018, код 22050000 в сумі 07 грн. 50 коп. від яких позивачка була звільнена при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив продовжити йому встановлений законом строк для прийняття спадщини, посилаючись на те, що пропустив його з поважних причин. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 19 вересня 1995 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді грошового вкладу в Лисичанському відділенні №2867/038 Ощадного банку України. Окрім позивача, спадкоємців після померлої немає. Спадщина у встановлений строк позивачем не була прийнята з поважної причини, тому суд, відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначає йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач просить визнати за ними, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок, земельний пай, майновий пай, вклад у ощадному банку. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], який заповів йому все свої майно. Після його смерті фактично спадщину як спадкоємець прийняв він, проживаючи на день смерті разом зі спадкодавцем. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або заявляли право на спадкове майно, не має. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідачі проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим задовольнити позов у попередньому засіданні за наявністю для цього законних підстав, тому що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд встановив наступні факти та обставини. [INFO] помер [PERSON], якому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 01.07.1999 року; земельний пай в розмірі 3.67 умовних кадастрових гектара, згідно з сертифікатом від 15.10.1996 року серії К М № 0032719; майновий пай у сумі 3758 грн. згідно з свідоцтвом про право власності на пай № 270248, виданого 20.12.2001 року Правдовською сільрадою; грошовий вклад у ощадному банку № 4572/04 на рахунку [NUMBER]. Заповітом від 17.04.2000 року [PERSON] заповів все своє майно позивачу по справі. Спадкоємець фактично прийняв спадщину, що підтверджується реєстрацією спадкоємця на день смерті спадкодавця за однією адресою. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, мали право на обов'язкову долю, або заявляли права не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved