Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа ОП ЗМБТІ про визнання права власності на самочинні споруди., в якому зазначила, що її на праві спільної часткової власності належить 8/20 частин [ADDRESS], інші частки належать відповідачам. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1260 кв.м, що була надана співвласникам для забудови рішенням виконкому Запорізької міської ради № 682 від 22.09.1953 року. На вказаній земельній ділянці, за попередньої згодою відповідачів, позивачка добудувала господарчі та побутові споруди: сарай літ „Ф” розмірами 2,60х2,25; вбиральню літ.” Х”, воль'єр літ. «У» розмірами 5,40х1,90. Позивачка вирішила узаконити право власності на збудовані нею споруди та звернулася до відповідачів з приводу надання письмової згоди, але відповідачі не дали згоду на узаконення побудованих споруд, у зв'язку з чим виник спір. Вказані вище споруди були збудовані позивачкою на відведеній земельній ділянці, з дозволу співвласників, наявність проекту для цих споруд законодавством не передбачена, тому є всі підстави для визнання за нею права власності на них. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просить суд вихзнати за [PERSON] право власності на самочинні господарчі та побутові споруди сарай літ „Ф” розмірами 2,60х2,25; вбиральню літ.” Х”, воль'єр літ. «У» розмірами 5,40х1,90, по [ADDRESS], що розташовані на земельній ділянці площею 1260 кв.м. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечували та суду пояснили, що самочинні побутові споруди ніяким чинному не порушують їх права. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, в своєї заяві просить розглянути справу за її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає. Представник третьої особи Опанасенко В.Л. в судовому засіданні пояснили, що вони заперечують забов`язати ОП ЗМБТІ зареєструвати право власності на самочинні господарчі та побутові споруди, так як немає узгодження цих органів. Так 8/20 частин [ADDRESS]належать [PERSON] На земельній ділянці розташовані два жилих будинка літ. «Д» та літ. «А», літня кухня літ. Н, гараж літ. Г, сарай літ В,Е,Ж,Л,И, вбиральня літ.М, паркани 13-18, водопровід 5,9,12, навіс Т, замощення 1, та самовільно побудовані споруди вол`єр літ. У, сарай літ. Ф, вбиральня літ. Х. Надлишки землі становлять 90 кв.м. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідка [PERSON], суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні що позивачці [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 8/20 частин [ADDRESS], на підставі договору дарування від 20.01.2000 року. Відповідачу [PERSON] належить 7/40 частин [ADDRESS]на підставі договору дарування частки будинку від 13.11.2007 року. [PERSON] належить 7/40 частин [ADDRESS]на підставі договору купівлі-продажу 1-2449 від 22.07.2003 року, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою. [PERSON] належить 5/20 частин вказаного будинку. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1260 кв.м, що була надана співвласникам для забудови рішенням виконкому Запорізької міської ради № 682 від 22.09.1953 року. На вказаній земельній ділянці, за попередньої згодою відповідачів, позивачка добудувала господарчі та побутові споруди: сарай літ „Ф” розмірами 2,60х2,25; вбиральню літ.” Х”, воль'єр літ. «У» розмірами 5,40х1,90. Вказані вище споруди були збудовані позивачкою на відведеній земельній ділянці, з дозволу співвласників, та не порушують їх прав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що самочінні споруди побудовані позивачкою [PERSON] ніяким чином не порушують ні його прав, так як на цей час в 7/40 частинах [ADDRESS] він прожєиває з сім`єю, ні прав його матері яка зараз не мешкає у Запоріжжі. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-ЖС [NUMBER] від 26.04.2002 року [PERSON] та [PERSON] 26.04.2002 уклали шлюб, про шщо в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 149. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ЖС №[NUMBER] від 18.01.2008 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 08.11.2007 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис №504. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-ЖС №[NUMBER] від 16.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] 16.11.2007 уклали шлюб, про шщо в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1032. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved