overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

ЗАТ комерційний банк «Приват Банк» звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості, пославшись на те, що 11.04.06р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання кредиту у розмірі 1500 грн. Згідно договору боржник отримав на кредитну картку кредитний ліміт у сумі 1500, 00 грн., процентна ставка складає 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Виконання зобов'язань з боку відповідача є не належним, тому що погашення кредиту здійснюється не регулярно. За станом на 19 грудня 2007р. сума заборгованості, включаючи відсотки, за користування кредитом склала: заборгованість по кредиту 1486, 45 грн.; заборгованість по відсоткам 789, 27 грн. Загальна сума заборгованості становить 2275,72 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача суму боргу в судовому порядку, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача надала в судове засідання заяву, в якій на позові наполягає. До початку судового засідання відповідач надав заяву, в якій позов визнав повністю, просить справу розглянути в попередньому судовому засіданні. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити з таких підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.04.06р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання кредиту у розмірі 1500 грн. Згідно договору боржник отримав на кредитну картку кредитний ліміт у сумі 1500, 00 грн., процентна ставка складає 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Банк виконав зобов'язання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Виконання зобов'язань з боку відповідача є не належним, тому що погашення кредиту здійснюється не регулярно. За станом на 19 грудня 2007р. сума заборгованості, включаючи відсотки, за користування кредитом склала: заборгованість по кредиту 1486, 45 грн.; заборгованість по відсоткам 789, 27 грн. Загальна сума заборгованості становить 2275,72 грн. Відповідно до ч. 1,3 ст. 61 ЦПК, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі не підлягають доказуванню, а ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що є законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, пославшись на те, що [INFO] в м. Докучаєвську помер її батько [PERSON], який при житті разом з нею та [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS]. Належна померлому батькові частка є спадщиною. Вона є спадкоємцем першої черги, але оформити право власності на спадщину не може, оскільки не визначені ідеальні частки в спільній сумісній власності на квартиру. Тому просила суд задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, відповідачка у своїй телеграмі до суду просить розглянути справу в її відсутності, позов визнала. Позивачка просить розглянути справу з винесенням рішення відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвами про смерть та народження, померлий [INFO] [PERSON] ([NUMBER], відділ РАЦС Докучаєвського міскуправління юстиції 29.12.2007р) був батьком позивачки ([NUMBER], відділ РАЦС Докучаєвського міскуправління юстиції 17.12.1992р). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995р, сторони є, а померлий [PERSON] був власниками квартии[ADDRESS] без визначення часток. Тобто, згідно із ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», вказана вище квартира була передана особам, вказаним в свідоцтві про право власності, в спільну сумісну власність. Рівність часток кожного співласника у праві спільної сумісної власності передбачено ч.2 ст. 370 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову. З огляду на вище приведене суд вважає, що є законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею право власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з грошового заощадження в сумі 3360 грн. 70 коп., що зберігається на рахунку [NUMBER] в Ощадному банку № 7789\030\014 у м. Каховка Херсонської області та 1\5 частина квартири [ADDRESS], яка належить померлому та третім особам на підставі договору міни. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батька, однак у зв»язку з тим, що на час смерті батька діяв Цивільний кодекс 1963 року, за яким визнавалося фактичне прийняття спадщини, до нотаріальної контори позивач з заявою про прийняття спадщини чи про відмову від неї не зверталася. Просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька та визнати право власності на спадкове майно, а за третіми особами [PERSON] та [PERSON] право власності кожного на 1\5 частину названої квартири, за [PERSON] - право власності на 2\5 частини названої квартири. У судове засідання сторони надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, представник відповідача з позовом згоден. Треті особи проти позовних вимог позивача не заперечують. Прийняття рішення можливо у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з слідуючих підстав. Квартира [ADDRESS] належить батьку позивача, [PERSON], який помер [INFO] та третім особам на підставі договору міни, посвідченого 05 серпня 1997 року Херсонською товарною біржею «Ізумруд» та зареєстрованого в реєстрі за 4783\23. Статтею 370 ЦК України передбачено, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними. А тому, кожному із співвласників квартири належить по 1\5 частині. На підставі договору дарування від 24 квітня 2002 року [PERSON] належить ще 1\5 частина вказаної квартири. Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Батько позивача на день смерті проживав разом з позивачем, що підтверджується довідкою Заозерненської сільської ради ( а.с. 11). На даний час спадкове майно складається з вищевказаної квартири та грошових рахунків в Ощадбанку. Спадщина позивачем прийнята на підставі ст.. 549 ЦК ( в редакції 1963 року ). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем одружена з 2004 року, від браку мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільно не проживають з листопада 2007 року, донька знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги відповідач їй оказує не повною мірою, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з дійсним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини. Відповідач позовні вимоги визнав, аліменти платити згодний. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги про стягнення аліментів підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до наданої суду довідки ОСББ «Новий» м. Красний Луч від 29.02.2008 року склад сім”ї позивача - 2 чоловіка, на її утриманні знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], 2005 року народження у розмірі ј части з усіх видів заробітку до повноліття дитини. Оскільки позовни вимоги позивача суд знаходить підлягаючими задоволенню, то з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом МКП «Міськтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості з заробітної плати, компенсації у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, в обгрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 01.12.2002 року по 09.02.2007 року, працювала в якості начальника абонентського відділу. Згідно наказу № 9 к від 09.02.2007 року позивач була звільнена з підприємства за ст. 38 КзпП України у зв»язку з недодержанням власником умов трудового договору з виплатою тримісячної допомоги, однак відповідач їй після звільнення заболргованість з заробітної плати та розрахункові не виплатив, заборгованість складає 4319,88 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по зарплаті та розрахунковим у сумі 4319,88 грн., компенсацію у сумі 282,23 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 09.02.2007 року по 09.01.2008 року у сумі 11766,92 грн. В частині стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди від позовних вимог відмовляється. Представник відповідача уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного: Позивач працювала у відповідача і був звільнена за ст. 38 КзпП України у зв»язку з недодержанням власником умов трудового договору 09.02.2007 року з виплатою тримісячної вихідної допомоги. На момент звільнення утворилася заборгованість по зарплаті в сумі 4319,88 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача у повному обсязі, а також підлягає стягненню компенсація втрати частині заробітку у зв”язку з несвоєчасною її виплатою у сумі 282,23 грн. згідно довідки підприємства № 312 від29.02.2008 року. Крім того, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з моменту звільнення, тобто з 09.02.2007 року по час звернення до суду 09.01.2008 року за 11 місяців у сумі 11766,92 грн., виходячи із середньомісячного заробітку 1069,72 грн. (відповідно до довідки МКП «МТКЕ» № 313 від 29.02.2008 року) х 11 місяців = 11 766,92 грн., оскільки з моменту звільнення позивача пройшов тривалий період часу, протягом якого відповідач не прийняв мір до погашення заборгованості по зарплаті. Оскільки позовні вимоги позивача суд знаходить підлягаючими задоволенню, то вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 163,69 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2004 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір»ю. Однією сім»єю не проживають з листопада 2007 року, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, у зв»язку з чим вони втратили взаєморозуміння і почуття любові і поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить шлюб розірвати, витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згодний. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить позовні вимоги підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки сторони довгий час не підтримують сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові і поваги, родина між ними фактично розпалася і подальше збереження сім»ї є недоцільним. Витрати по справі суд вважає необхідним покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, обґрунтувала, що сторони розірвали шлюб [INFO]. Від подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження та доньку [PERSON], [INFO] року народження, в свідоцтві про народження яких сторони вказані батьками. Згідно рішення Знам'янського міського суду від [INFO] року відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/12 частини заробітної плати на утримання доньки [PERSON] до закінчення її навчання у Запорізькому національному технічному університеті і до 23-річного віку. Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, до того ж повнолітня [PERSON] навчається у [INFO] навчання, яка потребує суттєвих витрат. Термін навчання з 01.09.2006 року і передбачає закінчення в червні 2010 року. Відповідач безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов'язків, добровільно ніякої матеріальної допомоги позивачу на навчання доньки [PERSON] не надає, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання з'явилася, свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги [PERSON]. визнав частково, просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив, що, згідно свідоцтв про народження батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]; згідно довідки Запорізького національного технічного університету, повнолітня [PERSON] навчається на факультеті економіки та управління; згідно довідки [INFO], повнолітня [PERSON] навчається на факультеті [INFO]. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається на денному відділенні та не має можливості працювати та забезпечувати своє навчання, відповідач має постійне місце роботи, працюючи лікарем-кардіологом, є платником аліментів в розмірі 1/12 частини від його заробітку на користь своєї доньки [PERSON], яка закінчує своє навчання 30.06.2008 року, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на - 2 - утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Тому, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання,а також з відповідача необхідно стягнути у доход держави, в силу ст.81, 88 ЦПК України, судові витрати. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, обґрунтував, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з [INFO] року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження. Подружні відносини між сторонами припинені з вересня 2007 року, проживають окремо в зв'язку з тим, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття взаємної поваги, різні погляди на життя, позивач примирення не бажає, тому вимушений звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує повністю, просить суд розглядати справу за його відсутності, судові витрати приймає на себе. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає повністю, згодна розірвати шлюб, просить суд розглядати справу за її відсутності, судові витрати просить покласти на позивача. Розглянувши письмову заяву позивача та відповідача, дослідивши докази по справі: копія паспорту позивача, копія довідки про одруження, копія довідки про народження, копія довідки з сільської ради, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню, в силу ст. 104, 105, 112 СК України, так як сторони примирення не шукають, позивач спільно проживати з відповідачем не бажає, між сторонами шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Судові витрати, суд вважає покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Закрите Акційне Товариство «Український мобільний зв'язок» звурнулося до суду с позовом до відповідача про стягнення заборгованності. Згідно договору відповідач своєчасно зобов'язаний вносити оплату за мобільний зв'язок. Відповідно до п.1.1 Договора, позивач надає відповідачу послуги мобільного зв'язку в межах України та міжнародної лінії. Згідно з п.2.4.2 Договора, Абонент повинен своєчасно сплачувати рахунки за наданні послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку ЮМС. Однак, вищевказані умови Договору Відовідач належним чином не виконував, та з 01.04.2007р. по 01.07.2007р. не сплачував за послуги, що були ним отримані. У зв'язку з невчасною оплатою відповідачем причинний матеріальний збиток в сумі 680,37грн. Представник позивача у судовому засіданні позовни вимоги підтримав повністтю. Просила повністтю задовольнити позов, а саме: 94,01грн. -послуги мобільного зв'язку, 586,36грн.- штрафні санкції за договором. А також державне мито у розмірі - 51 грн., та витрати інформаційно-техничного забезпечення позову - 30грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, прохала скасувати на меньшу суму заборгованості, у зв'язку с важким матеріальним положенням, про що надала суду довідку. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони полягають в договірних відносинах. Згідно особового рахунку № 1.11501428 та договіру № 3061179 від 15.09.2006 року відповідач зобов'язан оплачувати послуги за зв'язок \а.с.4-6\, згідно рахунку сума заборгованості складає 680,37грн. \а.с.9-10\, однак, приймаючи до уваги те, що відповідач знаходится у важкому матеріальному стані, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тобто суд відшкодовує лише суму боргу за послуги мобільного зв'язку у сумі 94,01грн. та вирати пов'язанні с розглядом справи у розмірі 81грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Закрите Акціонерне Товариство «Український мобільний зв'язок» звернулося до суду с позовом до відповідача про стягнення заборгованності. Згідно договору відповідач своєчасно зобов'язаний вносити оплату за мобільний зв'язок. Відповідно до п.1.1 Договора, позивач надає відповідачу послуги мобільного зв'язку в межах України та міжнародної лінії. Згідно з п.2.4.2 Договора, Абонент повинен своєчасно сплачувати рахунки за наданні послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку «УМЗ». Однак, вищевказані умови Договору Відовідач належним чином не виконував, та з 01.05.2007р. не сплачував за послуги, що були ним отримані. У зв'язку з невчасною оплатою відповідачем причинний матеріальний збиток в сумі 781 грн. 98 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовни вимоги підтримав повністтю. Вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги зв'язку у сумі 781,98грн., а саме: 179,18грн.- послуги мобільного зв'язку, 602,80грн.- штрафні санкції за договором. Також просить стягнути судови витрати: держмито 51грн, витрати на інформаційно-техничне забезпечення 30грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністтю. Заслуховуючи сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що сторони полягають в договірних відносинах. Згідно особового рахунку № 1.1104472 та договіру № 2932613 від 11.07.2006 року відповідач зобов'язан оплачувати послуги за зв'язок \а.с.8-9\, згідно рахунку сума заборгованості складає 781грн. 98коп. \а.с.12-16\, таким чином, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] подала позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей . Позов мотивувала тим , що на протязі тривалого часу проживала сім”єю з відповідачем по справі . Від спільного проживання народились діти: син-[PERSON], [INFO] та дочка- [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживають з нею. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає , просила стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей в твердому грошовому розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття . В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що офіційно він не прцює, просив зменшити розмір аліментів. Заслухавши сторін, дослідивши обставини справи та письмові докази суд, враховуючи матеріальне становище позивачки , відповідача , виходячи з принципу рівності прав та обов”язків обох батьків щодо їх неповнолітніх дітей , які зобов”язані забезпечити дітям прожитковий мінімуму для підтримання нормального фізичного розвитку , придбання продуктів харчуванння та предметів першої необхідності , суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення : слід стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: сина-[PERSON], [INFO] та дочки- [PERSON], [INFO] батьком яких згідно свідоцтв про народження дітей (а.с. 5, 6) записаний [PERSON]., аліменти в твердому грошовому розмірі по 210 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Правове обгрунтування висновків суду : Законом України „Про бюджет на 2008 рік„ станом на 01 січня 2008 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 663 грн.в місяць. Відповідно до змісту ст 182 ч.2 "...мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим від 30% прожиткового мінімуму, визначеного для відповідної вікової категорії дітей" . З відповідача слід стягнути в користь позивачки 150 грн. витрат понесених нею на отримання правової допомоги, 51 грн. держмита в дохід місцевого бюджету , 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді. На підставі ст.181ч.5,182 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved