Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

21 листопада 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та ТОВ „Віт-Партнер” солідарно 200000,00 грн. боргу за кредитним договором та заборгованість по відсотках в розмірі 99736,48 грн. В ході розгляду справи представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 200000,00 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 112488,66 грн., інфляційні витрати в розмірі 29097 грн. 97 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник ТОВ „Віт-Партнер”, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що товариство є поручителем по основному договору кредиту. Про існування додаткових угод до основного договору кредиту, укладених між [PERSON] та КС „Президент - Клуб” вони не знали, їх про ці додаткові угоди ніхто не повідомляв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2007 року між [PERSON] та Кредитною Спілкою “Президент - Клуб” було укладено кредитний договір № 950 К, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 50000,00 грн. строком на 12 місяців з 03.03.2007 по 03.03.2008 під 0,1095 % за кожен день користування кредитом. Відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати Спілці нараховані проценти та частину кредиту, за користуванням кредитом в терміни та розмірах, вказаних у графіку платежів. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни відповідачем не повернуто належні грошові суми. Оплата не проводилась, заборгованість складає 200000,00 грн. боргу за кредитним договором та 99736,48 грн. по оплаті відсотків, яка виникла станом на 03.11.2007року. В забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та ТОВ „Віт-Партнер” було укладено договір поруки № 494 П від 03.03.2007, за умовами якого ТОВ „Віт-Партнер” зобов'язалось відповідати солідарно з [PERSON] за кредитним договором № 950 К, від 03.03.2007. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Однак, згідно п.7 вищевказаного кредитного договору він набуває сили з моменту його підписання сторонами та припиняється у порядку, передбаченому ст. 559 ЦК України (а.с. 44). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як видно із матеріалів справи між позивачем та [PERSON] укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 950 К від 03.13.2007 року, від 13.03.2007 року та від 19.03.2007 року (а.с. 38 - 40). Докази про сповіщення поручителя за основним кредитним договором ТОВ „Віт-Партнер” про укладення вищевказаних додаткових угод до кредитного договору №950 К відсутні. У відповідності до п. 6.3.1 договру кредиту від 03 березня 2007 року позивач має право розірвати достроково даний договір кредиту, достроково стягнути кредит повністю та відсотким за весь термін фактичного користування кредитом. Оскільки до моменту розгляду даної спарви не було сплачено грошових сум щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а тому у відповідності до припису пункту 6.3.1 договору кредиту позивач має право на стягнення відсотків за фактичне користування кредитом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в розмірі 200000 грн. 00 коп., відсотки за користування .кредиту та з урахуванням пункту 3.5 договору кредиту, тобто у подвійному розмірі, що становить 112488 грн. 66 коп. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов”язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Тому вимога позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення повернення кредиту та відсотків за користування кредитом є обгрунтованою, оскільки в порушення п. 6.3.4 договору кредиту № 950 К від 03 березня 2007 року відповідач прострочив повернення кредиту та відсотків за користування грошовими коштами більше ніж за один платіжний період та з 04.05.2007 року був зобов”язаний повернути суму кредиту в розмірі 200000 грн. 00 коп. У відповідності до „Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ” Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97 загальний розмір інфляційних за основним боргом та за заборгованість за відсотками по кредиту становить 29097 грн. 97 коп., яка підлягає стягненню з [PERSON].

Outcome: partial