Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

В жовтні 2004 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього на їх користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі, визначеному судовою експертизою, клопотання про проведення якої заявили в позові, та стягнення з нього на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. Позов обґрунтовували тим, що вони проживають в квартирі, що належить їм на праві приватної власності, квартира - сира, стіни промерзають, утримується постійна підвищена вологість, стіни мокріють, пліснявіють, вкрились грибком, шпалери відпадають. Згідно акту обстеження квартири від 10 жовтня 2000 року, що складений комісією Деснянського райвиконкому м. Чернігова, останньою було зроблено висновок, що враховуючи стан конструктивних елементів будинку, необхідно виконати утеплення торцевої стіни у двох кімнатах. Але до сьогоднішнього дня відповідачем нічого не зробленого. На проведення відповідного капітального ремонту квартири необхідні значні кошти, враховуючи існуючи ціни позивачі вважають, що на проведення ремонту необхідно 15 000 грн. Незадовільний санітарний стан квартири призводить до надзвичайних фізичних та моральних страждань, з вини відповідача позивачі терплять нелюдські умови проживання на протязі тривалого часу, чим їм завдано моральної шкоди. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2008 року в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON], [PERSON] просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду про сплив строку позовної давності є хибним і не відповідає нормам матеріального права, оскільки відповідач проявив повну бездіяльність, яка виразилася в невиконанні ним прямих обов'язків по приведенню будинку у відповідність до санітарних і технічних вимог, зазначене порушення має триваючий характер, а тому термін позовної давності не повинен поширюватись на дані правовідносини. Апелянти зазначають, що відповідач прийняв в експлуатацію будинок з істотними недоліками будівництва, а тому він повинен нести відповідальність і зобов'язання по усуненню негативних проявів у будинку. В суді апеляційної інстанції прокурор та позивач [PERSON] підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, представник ОЖБК - наполягав на законності рішення суду першої інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що причинами виникнення негативних явищ у квартирі позивачів є порушення, допущені при будівництві будинку, а тому дійшов висновку про відсутність вини відповідача - ОЖБК м. Чернігова, у їх настанні, окрім того, позивачами пропущено без поважних причин строк позовної давності, оскільки після проведення Деснянською районною радою м. Чернігова обстеження 10.10.2000 року до часу звернення до суду 26.10.2004 року минуло чотири роки. Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції, ухвалює нове рішення із наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] на праві власності належить кооперативна квартира [ADDRESS] (а.с. 26). [PERSON] зареєстрована та проживає в зазначеній квартирі. Балансоутримувачем будинку № 6 по вул. О.Кошового в м. Чернігові є ОЖБК м. Чернігова. 10 жовтня 2000 року комісією Деснянського райвиконкому проведено обстеження вищезазначеної квартири, про що було складено акт, яким встановлено, що в двох кімнатах на торцевій стіні спостерігаються наростання чорної плісняви. Висновки комісії: враховуючи технічний стан конструктивних елементів будинку, комісія вважає необхідним виконати утеплення вищезазначеної стіни в двох кімнатах (а.с. 4). Даний акт було направлено до відповідача для вжиття заходів (а.с.5). Однак відповідачем будь-яких заходів по усуненню негативних явищ в квартирі до дійсного часу не виконано, що не заперечується відповідачем та підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 173ц від 20.02.2007 року Чернігівського відділення КНДІСЕ, згідно якого явища утворення грибка, сирості та цвілі в квартирі [ADDRESS] є наслідком порушення будівельних норм та правил внаслідок незадовільного відведення дощових та талих вод з прилеглої до будинку території, заниженої позначки низу віконних прорізів та відповідно заниженої висоти цоколя, знаходження витяжної вентиляції ванної кімнати в неробочому стані. Як вбачається із ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі; балансоутримувач несе відповідальність за експлуатацію такого майна згідно із законом. Таким чином, ОЖБК м. Чернігова, як балансоутримувач, взятих на себе зобов'язань по належному утриманню будинку не виконало, а тому відповідно до ст. 906 ЦК України, саме ОЖБК має відшкодувати завдані збиткі. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 174ц від 14 лютого 2007 року Чернігівського відділення КНДІСЕ (а.с. 71-75) матеріальна шкода, заподіяна внаслідок впливу вологи та цвілі майну (речам) в квартирі позивача складає 2480,40 грн., а розмір матеріальної шкоди, нанесеної самій квартирі становить 3791 грн. 30 коп. (висновок судової будівельно-технічної експертизи № 173-ц від 20 лютого 2007 року Чернігівського відділення КНДІСЕ), загальний розмір матеріальної шкоди складає 6271 грн. 70 коп. Виходячи із засад ч. 3 ст. 386 ЦК України, право на відшкодування завданої майнової шкоди, як власник майна, має [PERSON], саме на її користь підлягає стягненню з ОЖБК м. Чернігова 6271 грн. 70 коп. Вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» ( в редакції, що діяла до 13 січня 2006 року), а саме абз. 7 ст. 3, передбачає право споживачів на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Висновок суду першої інстанції про пропуск строку позовної давності і його обчислення від 10.10.2000 року (часу проведення обстеження квартири), апеляційний суд вважає хибним, оскільки спірні правовідносини мають триваючий характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів в розмірі 30 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 62 грн. 72 коп.

Outcome: partial