Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я внаслідок злочину, і моральної шкоди, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що 02.05.2007 року відповідач вдарив його дерев»яним штахетом по руці, внаслідок чого у нього в лікарні був виявлений багато оскольчатий перелом ліктьової кості правої руки зі зміщенням, зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. 18.09.2007 року відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст. 122 ч. 1 КК України. 09.11.2007 року постановою суду [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності в зв»язку з амністією. Позивач вважає, що внаслідок дій відповідача йому була заподіяна матеріальна і моральна шкода, яка полягає в наступному. На лікування він витратив приблизно 1000,00 грн., але документально може підтвердити тільки 623,95 грн. Також на дорогу до лікарні в м. Селидово і міліцію м. Красноармійська він витратив приблизно 150 грн., але підтвердити може тільки 118 грн., а за довідками Селидівської міськради, Красноармійського МВ, Селидівської ЦМЛ - тільки 76 грн. Внаслідок незаконних дій відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 25000 грн. Моральна шкода полягає в фізичному болі, стражданнях, хвилюванні, які він зазнав в зв»язку з ушкодженням здоров»я. Також йому довелося звернутися за правовою допомогою, яка обійшлася йому в 250 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи знаходяться розписки. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивач [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2007 року відповідач [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за ст.122 ч.1 КК України на підставі ст.1 п. «г», 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року. Згідно ст.14 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року амністія не звільняє від обов»язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. За зазначеною кримінальною справою позивач [PERSON] визнаний потерпілим, в зв»язку з отриманням ним внаслідок дій [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень йому заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає в наступному: Протягом всього часу лікування йому доводилось купувати ліки на свої кошти, документально підтверджено позивачем матеріальні затрати на придбання ліків та медичних препаратів на загальну суму 588,85 грн. (а.с.12-14, 43), тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на його користь. Крім того, на проїзд до Селидівської міської лікарні - 7 разів та до Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області - 6 разів позивачем було витрачено відповідно 42 грн. та 84 грн. (а.с.15-17,78-81). Суд вважає, що витрати на проїзд, які були понесені [PERSON] на проїзд до лікарні та органів міліції, стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] не підлягають, оскільки зазначені витрати не були понесені ним особисто., тому витрати на проїзд, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] складають 42 грн. + 84 грн. = 126,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріальна шкода, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає всього 714,85 грн., з розрахунку 588,85 грн. + 126 грн. = 714,85 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що з вини відповідача [PERSON] позивачеві заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що у фізичних і душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв»язку з ушкодженням здоров»я. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 грн., при цьому суд виходив з характеру та глибини моральних страждань, вимог розумності і справедливості. Крім того, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 8,50 грн. - з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та 51,00 грн. з позовних вимог майнового характеру, 30,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст.79 ч.3 п.2 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Але в даному випадку позивачем надана до суду квитанція до прибуткового касового ордера без номера від 24 жовтня 2007 року про сплату [PERSON] за юридичні послуги фізичній особі-підприємцю [PERSON] 100 грн. (а.с.17а-18), та на суму 250 грн. від 21.02.2008 року. Суд вважає, що зазначені витрати не є судовими витратами та не підлягають стягненню, оскільки підтвердження того, що [PERSON] являється адвокатом або іншим фахівцем в галузі права відсутні, і при судовому розгляді справи вона участі не приймала, тому зазначена сума стягненню з відповідача не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial