overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

04.02.2008р. заявник [PERSON]. звернувся до суду з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 26.02.1997р. по день його смерті і який постійно мешкав в будинку [ADDRESS]. Заявник мешкала разом зі своїм чоловіком за вказаною адресою. Померлий [PERSON] був шахтарем і працював на шахті ім..Стаханова та отримував пільгову пенсію в розмірі 1427,00грн.. Заявниця [PERSON] - пенсіонерка за віком, отримує пенсію в розмірі 478,33грн. Заявниця вважає, що знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії на час смерті її чоловіка був менший ніж у нього майже в три рази. На цей час заявник бажає перейти на пенсію чоловіка і для цього їй необхідно встановити факт знаходження на утриманні свого покійного чоловіка, про що вона і просить суд. В попередньому судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України Красноармійського району в попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в їх сукупності та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі та факти і відповідні їм правовідносини. 16 листопада 2007р. року помер [PERSON](Л.с.5), з яким заявниця [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 26.02.1977р.(л.с.6) по день його смерті та мешкали разом в [ADDRESS](л.с.8). Померлий [PERSON] працював на шахті та на момент своєї смерті отримував пільгову пенсію 1427,00грн.(л.с.9-10). Відповідно до довідки, наданої суду Управлінням пенсійного фонду України в Красноармійському районі розмір пенсії заявника [PERSON]. на час смерті її чоловіка складав 478,33грн.(л.с.11-12). Відповідно до ст.256 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, із пояснень заявника та матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON]проживала зі своїм чоловіком однією сім'єю з часу реєстрації шлюбу і по день його смерті, на час смерті [PERSON] його пенсія була більша ніж пенсія заявника майже в три рази і вона була основним засобом для існування сім'ї [PERSON], що підтверджує факт знаходження заявника на утриманні свого покійного чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що є всі необхідні докази для того, щоб встановити факт, що заявник [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON]., що помер [INFO] втратила основне джерело засобів до існування а отже заявлені вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

05.02.2008р. позивач КП «КЦЄЗ» звернувся до суду з позовною заявою до[PERSON] про стягнення заборгованості по участі у витратах з утримання будинку та прибудинкової території, зазначивши в обґрунтування позову, що квартира [ADDRESS] приватизована та належить[PERSON], в цій квартирі відповідачка зареєстрована та мешкає. Особистий рахунок відкритий на ім'я[PERSON]. Відповідно до п.п.4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями “власник житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, пов'язані з утриманням будинку та прибудинкової території”, “власники квартир в багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платежі за ремонт та обслуговування будинку”, а також відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідачка користується квартирою і всіма послугами, наданими КП „КЦЄЗ” але з травня по жовтень 2007 року платежі на утримання будинку і при будинкової території не здійснювалися, і заборгованість, що утворилася, складає 431грн.12коп. На неодноразові усні і письмові попередження з боку працівників КП „КЦЄЗ” відповідачка не реагує, тому позивач просив стягнути з[PERSON] на їх користь заборгованість у вказаній сумі . Представник позивача у попередньому судовому засіданні на позові наполягав. Відповідачка[PERSON] у попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Вислухав пояснення представника позивача, відповідачки, дослідив матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Відповідачка [PERSON]. є власницею квартири [ADDRESS], проживає і зареєстрована в ній разом зі своїм чоловіком [PERSON]..(а.с.5, 9), користувалась послугами, наданими КП „КЦЄЗ”, однак платежі за надані послуги, незважаючи на попередження КП „КЦЄЗ”(а.с.6-7) не робила, тому сума заборгованості згідно особистого рахунку[PERSON] № 33094 за період з травня 2007 року по грудень 2007 року складає 431грн. 12коп.(а.с.8), таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30грн. та держмито на користь держави - 51грн. оскільки рішенням Красноармійської міської ради № 5/21-5 від 12.12.2007р. позивач звільнений від сплати державного мита при поданні позову(л.с.3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

19.12.2007р. р позивач КП “Красноармійський центр єдиного замовника” звернувся до суду до відповідача[PERSON]. про стягнення заборгованості у витратах на утримання будинку та при будинкової території, зазначив в обґрунтування позову, що відповідач мешкає та зареєстрований в квартирі[ADDRESS]. Відповідно до п.п.4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та придомовими територіями “користувач житла оплачує всі витрати, по утриманню будинку та території біля будинку”, “користувачі багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок володаря будинку платежі за ремонт та обслуговування будинку” Відповідач користується квартирою та всіма послугами, які надає позивач, однак в період з листопада 2004р. по жовтень 2007р. відповідач не сплачує платежі за утримання будинку та території біля нього, не дивлячись на неодноразові попередження. В зв'язку з цим у нього виникла заборгованість, яка складає 589,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн., Відповідач[PERSON]. до суду не з'явився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних причин: Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою в квартирі [ADDRESS] (а.с.9), однак, не дивлячись на неодноразові попередження позивача (а.с.7,8), відповідач не сплачує за послуги КП “Красноармійський центр єдиного замовника” з листопада 2004р. по жовтень 2007р. і заборгованість складає 589,00 грн. (а.с.10), таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

29.01.2008 року позивачка [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що шлюб між сторонами укладено 02.05.1998 року. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] року народження та дочку [PERSON][INFO] року народження. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки, батько дітей в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Інших аліментних зобов"язань відповідач не має. Позивачка прохає стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку В судовому засіданні позивачка [PERSON]позовні вимоги підтримала, дала суду пояснення за змістом аналогічні викладеним в позовній заяві і прохала суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, дав суду пояснення, які не мають розбіжностей із змістом позовної заяви та поясненнями позивачки. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, находить позовні вимоги правомірними. Так як батьком дитини являється відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, і він в змозі сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Згідно ст.180, ст. 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому на підставі ст.ст.180,181,183 Сімейного Кодексу України позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 21 червня 2005 року в Михайлівській сільській раді Саратського району Одеської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Актовий запис № 8. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка вважає, що їх родина фактично розпалася, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На примирення не погодилася, вважаючи його неможливим, тому просила суд прийняти рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, а також просила витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. Позивачка в суді позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позивачку і відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, у зв'язку з розірванням шлюбу. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, дітей ... Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.5) видно, що 21 червня 2005 року в Михайлівській сільській раді Саратського району Одеської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 8. Однак, як встановлено в суді, родина фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивачка не підтримує з відповідачем подружні відносини, втратила почуття любові та поваги до нього, на примирення не погодилася, вважаючи його неможливим. У судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторін. Суд вважає, що в розпаді родини винні обидві сторони, але враховуючи клопотання позивачки, вважає за необхідне витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON], якій на праві особистої власності, належав грошовий внесок [NUMBER], відкритий у Сергіївському відділенні Ощадного банку СРСР № 020. Заповіт на ощадну книжку мати не залишила. Я єдина спадкоємниця на майно матері. Після смерті моєї матері я не могла оформити спадщину, так як ощадна книжка була втрачена. Враховуючи вищевикладене позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану вище ощадну книжку, що належала її покійній матері. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спадкового права по встановленню факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, тому необхідно керуватися Цивільним Кодексом України. Згідно ст.ст. 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1274 ЦК України, - право на спадкування мають особи, визначені законом… Спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК Кодексу України, він не заявив про відмову від неї… Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги… Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини... Часом відкриття спадщини є день смерті особи... Відповідно до копії ощадної книжки відкритої в Сергіївському відділенні № 020 Ощадного банку СРСР Саратського району Одеської області, був відкритий особовий рахунок [NUMBER], (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.7), [PERSON] померла [INFO]. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] видно, що матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), 06 січня 1970 року в Зорянській сільській раді Саратського району Одеської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON]. присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. Як видно з довідки Зорянської сільської ради Саратського району (а.с.9), [PERSON]. дійсно на момент смерті [PERSON] проживала разом з нею. Суд вважає, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини, після смерті матері фактично прийняла спадщину у вигляді вищевказаної ощадної книжки. Позивач не заявив про відмову від спадщини, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] [INFO] у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до 23.09.2024 року; стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення донькою трьох років, тобто до 23.09.2009 року. Мотивуючи тим, що на даний момент сторони перебувають у шлюбі, який був укладений 29.04.2006 року у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського МУЮ, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки і на утримання позивачки. . Позивачка у попередньому судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, змін та доповнень не надала. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, ухвалює рішення, яким задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Судом встановлено, сторони зареєстрували шлюб 29.04.2006 року у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського МУЮ, а/з 230.( а.с.2). Від спільного проживання сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає разом з матір'ю, відповідач про матеріальне становище сім'ї не дбає . Згідно ст. 180 СК України, відповідач зобов'язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, проте, відповідач від виконання свого батьківського обов'язку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання доньки не надає . Згідно ч.1 ст. 183, ч. 2 ст. 182 СК України, суд стягує з відповідача аліменти у розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку / доходів / , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до визначеного законодавством терміну. Згідно ч. 2 ст.84 СК України, відповідач зобов'язаний утримувати свою дружину - позивачку до досягнення їхньою донькою 3 років. Вказані обставини відповідають правовідносинам сторін, що регулюються сімейним законодавством . При вирішенні справи суд застосовує вимоги ст.ст. 80 , 84 , ст.ст. 180- 183 СК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

В січні 2008 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 4 листопада 2000 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON],[INFO]народження. Сімейне життя з відповідачкою в нього не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 4 листопада 2000 року і від цього шлюбу мають одну неповнолітню дочку [PERSON],[INFO]народження. Сімейне життя у сторін не склалось, на примирення вони не згодні, проживають окремо з жовтня 2007 року. Відповідно до ст.105, 112 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя і визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. На підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” позивач підлягає звільненню від сплати державного мита. З відповідачки необхідно стягнути державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі 17 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідача. В судовому засіданні заявлений позов підтримала, суду пояснила, що одружилася з відповідачем 09 січня 1990 року, зареєструвавши шлюб у виконкомі Криворівнянської сільської ради Верховинського району, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох дітей- [PERSON], [INFO]народження та [PERSON], [INFO]народження . Причиною розпаду їхньої сім'ї стали прояви неповаги до неї з боку відповідача, постійні скандали та образи, які відбуваються у на грунті зловживання ним алкогольними напоями. Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Подальше спільне проживання та примирення є неможливим, а тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, оплату коштів при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на відповідача. Відповідач [PERSON]. двічі в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивачки , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони в шлюбі не проживають, миритися не бажають, позивачка настоює на розірванні шлюбу, що свідчить про те що сім'я розпалася і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Дітей слід залишити на проживання при матері, кошти при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Прокурор району звернувся в суд із позовом до відповідача про відшкодування шкоди за лісопорушення та вартості використаної деревини. В судовому засіданні прокурор заяву підтримав, суду пояснив, що відповідач [PERSON]. 03 січня 2008 року в кварталі №9 урочищі «Ціви» Устеріківського лісництва ДП «Гринявське лісове господарство» самовільно зрубав 7 дров'яних дерев смереки кубомасою 10,44 м.куб., таксовою вартістю 7 грн., заподіявши матеріальну шкоду на суму 2557,65 грн. Лісопродукцію використав для власних потреб. Заподіяну шкоду в добровільному порядку відшкодувати відмовляється. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав, але просить зменшити розмір відшкодування у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки їх визнав відповідач. Крім цього позовні вимоги підтверджуються постановою №1 від 04 січня 2008 року про накладення на відповідача адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення самовільної рубки лісу, яка не змінена і не скасована, що свідчить про винні дії відповідача. У відповідності до ст.150 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законодавством України. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Ст.ст.107, 108 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню, а у разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується її вартість. Розмір відшкодування за вчинену відповідачем незаконну порубку лісу вирахувано правильно, у відповідності до постанови КМ України № 1464 від 05.12.1996 року. Суд вважає, з врахуванням тяжкого матеріального становища відповідача, що підтверджується довідкою Білоберізької сільської ради за вих.№157 та актом обстеження матеріально-побутових умов за вих. № 158 від 08.02.2008 року , на підставі ст.1193 Цивільного Кодексу України розмір відшкодування слід зменшити.

Outcome: partial