Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

30 січня 2007 року [PERSON]. пред'явила позов до своєї доньки [PERSON].(до укладення шлюбу [INFO]) і просила усунути їй перешкоди в користуванні власністю: квартирою № [ADDRESS]шляхом зняття відповідачки та її доньки [PERSON], з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 06 липня 2000 року згідно договору купівлі-продажу вона придбала вказану квартиру, заселилась в неї разом із відповідачкою та сином [PERSON], [INFO]року народження; вони втрьох були прописані у квартирі з 14 липня 2000 року. 27 липня 2002 року відповідачка вийшла заміж і перейшла жити до свого чоловіка [PERSON], [INFO]року у них народилась донька [PERSON], яка була зареєстрована у спірній квартирі. 26 грудня 2003 року вона (позивачка) придбала для дочки &frac12; частину будинку № [ADDRESS], іншу половину придбав чоловік доньки. З цього часу відповідачка із своєю сім'єю проживає в указаному будинку, однак, з реєстрації у спірній квартирі не знімається. Вона (позивачка) вимушена сплачувати комунальні послуги та квартирну плату виходячи з кількості зареєстрованих осіб, що створює їй певні перешкоди та незручності, тому вона вимушена звернутися до суду. 28 січня 2008 року [PERSON]. уточнила підстави позову і просила усунути їй перешкоди в користуванні квартирою на підставі ст.. 391 ЦК України. 6 квітня 2007 року [PERSON]. пред'явила зустрічний позов, в якому вказала, що з 1984 року їх сім`я проживала у двокімнатній квартирі № [ADDRESS], яка у 1997 році була приватизована на трьох осіб: її, брата [PERSON]та матір [PERSON]. У 2000 році вони продали вказану двокімнатну квартиру, а придбали трикімнатну за адресою: [ADDRESS], куди заселились і прописались втрьох. Але право власності на нову квартиру мати оформила лише на своє ім'я, чим порушила її право на власність, а також вимоги ст.. 177 Сімейного кодексу України та ст.. 78 Кодексу про шлюб та сім'ю. Про вказані обставини вона дізналась лише у березні 2007 року, оскільки до цього була впевнена, що являється співвласником спірної квартири. Будинок [ADDRESS]вони з чоловіком придбали за свої кошти, а в спірній квартирі вона не проживає через погані стосунки із матір'ю, та заміною замків на вхідних дверях, яка відбулась у 2006 році. Тому [PERSON]. звертається до суду і просить поновити порушене право власності на 1/3 частину квартири по [ADDRESS], та зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою. 28 січня 2008 року [PERSON]. уточнила свої позовні вимоги, і вказала, що втратила своє право власності в порушення ст.. 155 Житлового кодексу України, ст.. 177 Сімейного кодексу України та ст.. 78 Кодексу про шлюб та сім'ю. Просила визнати за нею право власності на 1/3 частину спірної квартири. У судовому засіданні [PERSON]. та її представник [PERSON]. свій позов підтримали і просили його задовольнити, і на підтвердження факту купівлі &frac12; частини будинку у с. Дорогому надали розписку від 26 грудня 2003 року, написану власноручно [PERSON]., з якої вбачається, що остання отримала від [PERSON]. (з яким [PERSON]. перебуває у цивільному шлюбі) гроші в сумі 3000 доларів США. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити, оскільки [PERSON]. житлом забезпечена, а при придбанні трикімнатної квартири її права не були порушені.. Відповідачка [PERSON]. та її представник [PERSON] . просили задовольнити зустрічний позов, у задоволенні первісного позову просили відмовити. Представник сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в суд не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відділу опіки та піклування Красногвардійської районної у місті ради [PERSON]. вказала, що немає підстав вважати, що права [PERSON]. у 2000 році були порушені, оскільки її мати придбала квартиру більшої площі, дочка не тільки там проживала до заміжжя, але і мала окрему кімнату, спірну квартиру вона залишила добровільно. Тому вважає, що підлягає задоволенню позов [PERSON]., у задоволенні позову [PERSON]. слід відмовити. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON]. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 2 січня 1997 року (а.с.47) власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] являлись: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 16 червня 2000 року виконкомом Красногвардійської районної у місті ради винесено рішення № 151/2 (а.с.48), яким [PERSON]була дозволена продажа вказаної квартири від імені неповнолітніх дітей [PERSON]та [PERSON]. Вказана квартира була продана, і на підставі договору купівлі-продажу від 6 липня 2000 року придбана трикімнатна квартира № [ADDRESS](а.с.6). Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Із договору купівлі-продажу від 6 липня 2000 року вбачається, що покупцем квартири являлась [PERSON]., яка і являється її власником, що зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 4 серпня 2000 року. Вказаний договір [PERSON]. не оспорюється, від уточнення чи доповнення позовних вимог вона відмовилась, тому немає законних підстав для визнання за нею права власності на частину квартири. Пояснення [PERSON]. про те, що були порушені її права та вимоги ст.. 177 Сімейного кодексу України та ст.. 78 Кодексу про шлюб та сім'ю, не знайшли свого підтвердження, оскільки встановлено, що житлові умови сім'ї [PERSON]були значно покращені за рахунок придбання трикімнатної квартири замість двокімнатної. У нову квартиру [PERSON] не тільки поселилась і була прописана, але їй була виділена окрема кімната, де вона і проживала до заміжжя. Її посилання на порушення вимог ст.. 155 ЖК України не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлено, що квартира № [ADDRESS], співвласником якої була [PERSON]., не була вилучена, а була продана з метою покращення житлових умов. Цих фактів [PERSON]. у судовому засіданні не оспорювала. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON]. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON]. є власником квартири [ADDRESS], [PERSON]. та її дочка [PERSON], 2004 року народження зареєстровані у спірній квартирі, але фактично в ній не проживають ([PERSON]з 2002 року, а [PERSON] - з моменту народження), оскільки мають інше постійне місце проживання: будинок № [ADDRESS], цих обставин відповідачка фактично не заперечувала, а її пояснення щодо поважності причин не проживання - по перше, нічим не підтверджені, а по-друге, не мають значення при вирішенні вказаного спору. Посилання [PERSON]. на те, що їй потрібна реєстрація у спірній квартирі для того, щоб мати можливість користуватись медичною допомогою для себе і для дитини не в селі, а в місті - не можуть бути взяті до уваги, оскільки не основані на законі. Таким чином позов [PERSON]. є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved