Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про зобов'язання [PERSON] знести самочинну прибудову до житлового будинку в [ADDRESS], привести земельну ділянку в первісний стан, а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та доповненнях до позовної заяви від 19.12.2007 року. Представник Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не заперечив проти задоволення позову, оскільки самочинне будівництво не відповідає санітарним, протипожежним і будівельним нормам, а також порушує права третіх осіб. Крім того, юридичним відділом Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради було надіслано для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції виконавчий лист Івано-Франківського міського суду від 30.01.2006 року, виданий на виконання рішення міського суду від 24.06.2005 року, яким зобов'язано [PERSON] знести самовільно споруджену ним добудову до квартири [ADDRESS] , однак, на даний час державним виконавцем не вжито жодних заходів по примусовому виконанню рішення суду. Представник Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про слухання справи в їх відсутності та незаперечення проти задоволення позову. Представник відповідача, відповідач в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. З врахуванням того, що [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів котрі свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна вирішити спір по суті без участі відповідача та його представника. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS]. Зокрема, у власності позивачки перебуває квартира № 4 , у власності відповідача - квартира № 2. Відповідачем здійснено самовільну добудову до своєї квартири в межах земельної ділянки по [ADDRESS], зазначений факт не заперечив в судовому засіданні і сам представник відповідача. На даний час Івано-Франківським міським судом з приводу самочинної забудови [PERSON] ухвалено рішення за позовом органу державної влади - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів, як це і передбачено диспозицією ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, яким зобов'язано останнього знести самовільно споруджену ним добудову до квартири [ADDRESS]. Вказане рішення суду є чинним. Що стосується позовних вимог [PERSON], то слід зазначити, що остання не довела суду, що самочинне будівництво, яке здійснив відповідач, порушує її права, створює перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою, оскільки, в матеріалах справи є лише дані про те, що на час виникнення спору Івано-Франківської міською радою, як власником земельної ділянки, встановлено межі прибудинкової території на [ADDRESS] (а.с 46-55). Однак, даних про те, що вказана земельна ділянка надавалася у користування співвласникам будинку та встановлювався порядок користування нею матеріалами справи не підтверджено. В силу вимог ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення , яким зобов'язати особу, яка здійснила, здійснює будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. І саме з цих підстав [PERSON] заявлено позов. Зважаючи на те, що позивач не надала суду доказів на обгрунтування своїх вимог з підстав визначених ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, в позові слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України,

Outcome: dismissed