Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-14 00:00:00

Позивач, інтереси якого в судовому засіданні за дорученням представляє [PERSON],звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 451,27 грн., моральну 5.000 грн.,судові витрати в сумі 139.50 грн., посилаючись на те, що 18 серпня 2007 року відповідачі вигулювали свою собаку породи вівчарка без поводу та наморднику, внаслідок чого вівчарка плигнула на його дочку яка тримала на руках свою собаку породи такса, збила з ніг дочку, яка вдарилась головою об асфальт та пошматувала таксу. Від нападу вівчарки дочка отримала струс головного мозку , дуже злякалась, у неї порушився сон, стала гірше навчатись , бо швидко втомлюється, почала лікування у невропатолога, яке продовжується і на цей час; витрати на ліки склали 278 грн. 51 коп., крім того при падінні дочка пошкодила брюки вартість яких складає 60 грн. Тілесні ушкодження отримала і такса бо їй була заподіяна рвана рана та надана ветеринарна допомога, яка виявилась у проведенні операції та лікуванні, на що також були витрачені кошти в сумі 42.70 грн. Оскільки дочка погано себе почувала, а собака не могла самостійно пересуватись то виникла необхідність возити їх обох до лікарні, на що було додатково витрачено 70 грн. Також просить стягнути з відповідачів моральну шкоду по 2.500 грн. З кожного внаслідок неналежного догляду за собакою в сім”ї погіршились стосунки, він боїться та переживає за здоров”я своєї дочки, яка погано себе почуває, у неї часто болить голова, вона швидко втомлюється. Ця напруга в сім”ї погано впливає на його стан здоров”я - бо йому також не можна хвилюватись, він є інвалідом 3-ї групи, самі ж відповідачі не намагались владнати цей конфлікт та уникали зустрічи. Відповідач [PERSON], який за дорученням представляє інтереси і [PERSON] позов визнав частково, вважає що у конфліктній ситуації винні обидві сторони, бо такса відноситься до мисливських собак та також потребує вигулу у спеціально відведених місцях, на повідку, що не було зроблено донькою позивача і тим самим посприяло причиненню позивачеві матеріальних і моральних збитків. Вони намагалися владнати конфлікт з позивачем, але між ними не було згоди відносно суми відшкодування. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи- вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов”язана з утриманням службових собак та собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для осіб, а шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об”єктом. Собака породи вівчарка відноситься до службових собак. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані слідуючи докази: свідоцтво про народження [PERSON] [INFO], батьком якої є позивач, а.с.5, витяг з медичної амбулаторної карти на ім.”я [PERSON]. у відповідності до якого у дочки позивача 21.08.2007 року був виявлений струс головного мозку та призначено лікування а.с. 8-11.,чеки на придбання ліків на суму яка відповідає позовним вимогам, товарний чек про вартість пошкоджених брюк а.с.13, посвідчення володіння собаки породи такса на ім.”я позивача а.с. 6-7, довідку про лікування собаки а.с.12, постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.10.07 р. стосовно [PERSON] та [PERSON], постанову Шосткінського міськрайсуду від 19.09.07 р. Про притягнення до амін. відповідальності [PERSON]за ч.2 ст.154 КУпАП України., а також характеристику на дочку із коледжу. Відповідач на обґрунтування своїх заперечень подав суду слідуючи докази: характеристики з місця мешкання, де зазначено, що на нього та його дружину скарг не надходило. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] свідчив про те, що вівчарка відповідачів вигулювалась без намордника та повідка, кинулась на [PERSON]., коли та схопила на руки свою таксу, яка теж була без повідка. Від цього стрибка [PERSON]. впала та забилась, у неї були подряпані руки та розірвані штани, вона вдарилась головою об асфальт та дуже перелякалась. Відповідачка не намагалась відізвати свою собаку і він змушений був сам її відтягнути, поки вівчарку не забрали, йому шкоди собака не завдала. Свідок [PERSON] підтвердив, що 5 разів возив як дочку позивача, так і його собаку до лікарні, де чекав на них за це він отримав 70 грн. Крім того, в судовому засіданні оглядався відповідний матеріал № 2791 Шосткинського міськрай відділу внутрішніх справ за яким у [PERSON]. відповідно до акту судово-медичного дослідження були виявлені крововиливи на кінцівках та садини (а.с.8), що кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження; згідно реєстраційного посвідчення собака вівчарка належала [PERSON]( а.с.14 відп.мат.), постановою Шосткінського міськрайсуду від 16.10.07 р. [PERSON] притягувалась до амін. вдповідальності за ч.2 ст 154 КУпАП України за порушення правил „Тримання собак”( а.с. 25 в.м.); у відповідності до довідки внутрішніх справ стосовно [PERSON]. та [PERSON] складались протоколи про притягнення їх до амін. відповідальності за ч.1 ст 154 КУпАП України (а.с. 26 в.м.). але станом на 14.01.08 р. Рішення адмінкомісії Шосткінського міськвиконкому не приймалось у „зв”зку з направленням матеріалів на доопрацювання”. Відповідно до Типових правил „Тримання собак та котів” затв. Міністерством житлово-комунального господарства, Міністерством охорони здоров”я та Міністерством сільського господарства - власникам собак дозволяється виводити собак із ізолбваної території та приміщення тільки на короткому повідку та наморднику, крім собак дрібних порід, щодо яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку. Таких відміток як встановлено в судовому засіданні, у собак як позивача , так і відповідача не встановлено. Тобто володільці як такси такм і вівчарки повинні були дотримуватися встановлених правил утримання собак. Обидві сторони підтвердили, що вигул своїх собак проводили без повідків та намордників та у невідведеному для цього місці- за житловим будинком, в зоні розташування дитячого майданчика. Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі, неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд погоджується з позивачем, що він дійсно отримав моральну шкоду, адже його дочка мала стрес від нападу тварини, у сім”ї зя”вилися психологічні незручності, пов”язані з лікуванням, його стан здоров”я при цьому, бо він є інвалідом 3 групи. Але враховуючи спонтаннісчть дії таких специфічних джерел підвищеної небезпеки, як тварини, не повну підконтрольність людині, високу ймовірність заподіяння ними шкоди власники собак повинні дотримуватися правил їх утримання, що не було зроблено як відповідачами, так і дочкою позивача, який повинен був розтлумачити їй ці правила, а тому суд вважає, що стчгнення з відповідачів моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у сумі 1000 грн.з урахуванням ступеня вини кожного відповідача, оскільки постанови про притягнення їх до адмін. Відповідальності не оспарювалися і є обов”язковими для суду. Крім того, суд вважає слушним зауваженням відповідача стосовно причини виникнення конфіліктної ситуації та її наслідків та про необхідність рахування при цьому й поведінки самого позивача, а точніше його дочки, яка також порушила правила “Тримання собак та котів” і не впевнившись що поблизу вигулюється інша собака, вигулювала свою собаку також без повідка, у не встановленому для цьго місці. Тобто груба необережність потерпілої сприяла винекненю шкоди, яку заявляє позивач. Атому, з урахуванням вимог ст. 1193 ЦК України суд при задоволенні позову в частині стягнення матаріальної шкоди вважає ,що її розмиір повинен бути зменшений на 50 % та складатиме 225,50 грн. від заявленої суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved