Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , 3-і особи: КП КОР «Ірпінське БТІ» Київської області; Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку недійсним та усунення перешкод в користуванні будинком. Свій позов обґрунтовував тим, що 06.07.1995 р. він та його батько відповідач [PERSON] за договором міни придбали в спільну часткову власність будинок [ADDRESS] . Відбуваючи покарання в Полицькій виправній колонії, з метою управління та володіння його часткою в зазначеному будинку він видав довіреність на ім`я своєї матері, що була посвідчена 27.01.2000 р. заступником начальника, а 02.02.2000 р. і самим начальником Полоцької виправної колонії. У вересні 2005 р. він за допомогою адвокатського запиту дізнався, що на підставі цієї довіреності його мати - відповідачка [PERSON] від його імені уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] , що належала йому на праві власності. Вважав цей договір недійсним, оскільки відповідач [PERSON] при укладанні договору діяла в своїх особистих інтересах, при укладанні договору перевищила повноваження, надані їй довіреністю, уклала договір на вкрай невигідних умовах, а гроші йому не передала. Просив суд визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. 14.02.2000 р. за реєстраційним № 3-749, недійсним; повернути у його власність 1/2 частину зазначеного будинку; скасувати реєстрацію права власності в КП КОР „Ірпінське БТІ Київської області 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що була придбана [PERSON] за спірним договором купівлі-продажу і поновити реєстрацію права власності на цю частину будинку за ним. В попередньому судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від його імені на підставі довіреності, посвідченої 21.01.2000 р. заступником начальника та 02.02.2000 р. начальником Полоцької виправної колонії, від 14.02.2000 р., посвідчений державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А. за реєстраційним № 3-749; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровану за [PERSON] на підставі спірного договору купівлі-продажу. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини, наведені в позовній заяві, просили задовольнити позов. Відповідачі, представник відповідача [PERSON] , представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Від відповідачки [PERSON] та третьої особи Ірпінська державна нотаріальна контора до суду надійшли заяви з проханням справу слухати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , його представник, третя особа КП КОР „Ірпінське БТІ причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Тому суд, заслухавши думку представників позивача, ухвалив справу слухати заочно у відсутність відповідачів та представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до договору міни від 06.07.1995 р. (а.с. 21), посвідченого Ірпінською державною нотаріальною конторою (далі - «договір міни »), позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] придбали у спільну часткову власність будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки- характеристики № 60, виданої Ірпінським БТІ (а.с. 54), за кожним з них було зареєстровано право власності на Тз частину зазначеного будинку. Відбуваючи покарання в Полицькій виправній колонії УДДУ з питань виконання покарань в Рівненській області, позивач видав довіреність на ім`я своєї матері - відповідачки [PERSON] , що була посвідчена начальником Полоцької виправної колонії 02.02.2000 р. (а.с. 8-10), якою уповноважив [PERSON] , в тому числі, управляти та розпоряджатися всім його майном, продавати, дарувати будови та інше майно. На підставі цієї довіреності відповідачка [PERSON] від його імені уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу частини житлового будинку від 14.02.2000 р. (а.с. 22), за яким було продано відповідачу [PERSON] за 14 000,00 грн. 1/2 частини будинку [ADDRESS] , що належала позивачу на праві спільної часткової власності. Про даний договір позивач дізнався за допомогою адвокатського запиту на підставі листа від 12.09.05 № 156 Ірпінського бюро технічної інвентаризації (а.с. 11). Судом також встановлено, що під час укладання зазначеного вище договору відповідачі по справі з 14.10.1987 р. перебували у шлюбі, який було розірвано 01.08.2005 р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області (а.с. 13). Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом УРСР (надалі по тексту - ЦК УРСР), оскільки відбувалися в 2000 році. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Згідно з ч. З ст. 62 цього ж Кодексу представник не може укладати угоди від імені особи, яку він представляє, ні у відношенні себе особисто, ні у відношенні другої особи, представником якої він одночасно є. Як зазначено в ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на час укладення спірного договору купівлі- продажу) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] , укладаючи спірний договір купівлі-продажу частини житлового будинку зі своїм чоловіком [PERSON] , уклала його і в своїх особистих інтересах, оскільки майно, придбане за цим договором, стало їх спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу частини житлового будинку від 14.02.2000 р., за яким було продано відповідачу [PERSON] 1/2 частину будинку [ADDRESS] , що належала позивачу, не відповідає вимогам закону, а тому його необхідно визнати недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, в судовому засіданні посилання позивача та його представників на те. що спірний договір відповідачкою [PERSON] було укладено з перевищенням наданих їй повноважень не знайшли свого підтвердження, оскільки вони спростовуються самою довіреністю від 02.02.2000 р. Не були доведені в судовому засіданні також обставини на підтвердження того, що спірна угода була укладена на вкрай невигідних вимогах, оскільки суду не було надано доказів наявності тяжких обставин, внаслідок збігу яких, було укладено спірний договір на вкрай невигідних умовах. Суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровану за [PERSON] на підставі спірного договору купівлі- продажу, оскільки дана вимога не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Відповідно до п. 3.9. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5, у разі переходу права власності на нерухоме майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі прав, реєстратор при реєстрації прав на це майно одночасно скасовує попередній запис щодо права власності на це майно. Отже дана дія відноситься до компетенції органів БТІ, а не суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial