Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

З позову вбачається, що між Великобагачанським управлінням по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» та [PERSON] був укладений довгостроковий договір на постачання природного газу абонентам приватного сектора. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] має номер абонента № 270013, газовий лічильник відсутній, тому йому послуги з постачання природного газу нараховувалися згідно з нормами споживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996 року «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Умови договору відповідачка не виконувала, і тому станом на 01.06.2005 року в неї виникла заборгованість за спожитий природній газ в сумі 3803 грн. 54 коп. В зв'язку з тим, що відповідачка не сплачувала коштів за отриманий газ, 03.06.2005 року вона була відключена від газопостачання. Посилаючись на це, позивач ВАТ «Полтавагаз» в особі Великобагачанського УЕГГ звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3803 грн. 64 коп. та 30 грн. сплачених витрат за ІТЗ розгляду справи в Великобагачанському районному суді. В судовому засіданні представник позивача Горбатова Л.І. позовні вимоги змінила і просила суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги постачання природного газу в сумі 760 грн.65 коп. та 30 грн. витрат на оплату ІТЗ розгляду справи в суді. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні змінений позов визнала, пояснила, що по мірі можливості буде намагатися погасити заборгованість, яка виникла перед газовим господарством, так як отримує пенсію. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи відповідно до вимог ст. 130 ч. 4 та ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України “у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.” Суд, вислухавши пояснення представника позивача Горбатову Л.І., відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов відкритого акціонерного товариства «Полтавагаз» підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в житловому будинку в [ADDRESS]. 14.11.2005 року між Великобагачанським УЕГГ та [PERSON] укладено договір № 13 про надання послуг з газопостачання (а.с.9-14), тобто [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання. Відповідно до п. 4.2 цього договору споживач зобов'язаний своєчасно і в повному розмірі вносити плату за користування природним газом згідно з діючими тарифами. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, аналогічні вимоги містяться в ст. ст. 161 - 162 ЦК України (1963 р.), цими нормами повинні регулюватися відносини, які виникли до 01.01.2004 року. Суд, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що немає підстав для застосування строку позовної давності. Суд приймає до уваги розрахунки заборгованості за спожитий природний газ (а.с.15), що надані позивачем і відповідають тарифам, діючим на час виникнення заборгованості. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України “якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог”. На підставі викладеного та

Outcome: approved