overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила постановити рішення суду про стягнення з її колишнього чоловіка - [PERSON] аліменти на утримання дітей : сина [PERSON], [INFO] року народження та дочки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не меньше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 27 вересня 2007 року. Від даного шлюбу в них [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу чоловік ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі в їх утриманні та вихованні не приймає, а тому вона змушена звернутися з даним позовом в суд. В суді позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнила, що в даний час вона ніде не працює, а так як з часу розірвання шлюбу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, змушена звернутися з даним позовом в суд, оскільки їй одній важко утримувати дітей, змушена звернутися з даним позовом в суд. Відповідач, який про день і час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку ( через оголошення в пресі ), в суд не з'явився, про причину неявки не повідомив, а тому, вислухавши думку позивачки, яка настоює на вирішенні справи в даному судовому засіданні, суд приходить до висновку що необхідно провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Позивачка і відповідач до 27 вересня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року дочка [PERSON] , які проживають з позивачкою. Відповідач проживає окремо від сім'ї, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї позивачки. Відповідно до вимог ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

В своїй заяві [PERSON] просив постановити рішення суду про встановлення факту належності йому довідки № 51 від 20. 02. 2008 року, виданої Підволочиським районним трудовим архівом та трудової книжки, виданої колгоспом ім. Б. Хмельницького на прізвище [PERSON] належить йому - [PERSON]. Заявник посилалася на те, що він народився [INFO] року в [ADDRESS], а проживає в [ADDRESS]. 20 лютого 2008 року Підволочиським районним трудовим архівом йому була видана довідка про роботу в колгоспі ім. Б. Хмельницького, що в селі Магдалівка Підволочиського району Тернопільської області, яка необхідна йому для перерахунку пенсії, однак в ній, а також в трудовій книжці, виданій колгоспом, неправильно записано по - батькові, замість « [PERSON] » записано « [PERSON] », а так як в усіх інших документах він записаний [PERSON], в нього не приймають ці документи в змушений звернутися з даною заявою в суд, так як в позасудовому порядку виправити допущені помилки неможливо. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримала. При цьому доповнила, що в селі заявника всі кликали [PERSON], хоча по документах він [PERSON], а тому так записано і в трудовій книжці і в архівній довідці. Представник управління Пенсійного фонду в суд не з'явився, про причину неявки не повідомив, а тому, вислухавши думку представника заявника, яка настоює на вирішенні справи, суд приходить до висновку що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що заяву слід задовольнити, виходячи з таких міркувань. Заявник [PERSON] народився в [ADDRESS] проживає в [ADDRESS], хоч зареєстрований в селі [ADDRESS]. В паспорті заявника, пенсійному посвідченні, свідоцтві про народження він записаний як [PERSON], а в трудовій книжці та в довідці № 51 від 20. 02. 2008 року, виданій Підволочиським районним трудовим архівом його прізвище помилково записано [PERSON]. Наведені факти свідчать, що при написанні імені батька заявника при заповненні трудової книжки, а також відомостей про роботу в колгоспі була допущена помилка і дані документи належать заявнику. А так як допущені помилки виправити в позасудовому порядку неможливо заяву слід задовольнити . Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказала, що працюючи вчителем Семенівської загальноосвітньої школи Шевченківського району Харківської області, вона двічі, на протязі 2006 року перебувала у відрядженнях на курсах підвищення кваліфікації, згідно наказу відділу освіти Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 5 від 05.01.2006 року, після чого надала до бухгалтерії відповідача всі документи про відрядження на суму 348,38 гривень, однак відповідач заборгованість за відрядні не виплачує, хоча й не заперечує її суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь вказану заборгованість. У попередньому судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача до суду не з'явився, надавши письмову заяву в якій просив розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні з наступних підстав. Позивач працює вчителем Семенівської загальноосвітньої школи Шевченківського району Харківської області. Згідно наказу відповідача № 5 від 05.01.2006 року позивач перебувала у відрядженнях у м. Харкові на курсах підвищення кваліфікації: з 25 по 28 квітня 2006 року та з 15 по 19 травня 2006 року, сума відрядних склала 348,38 гривень, що підтверджується посвідченнями про відрядження і звітами про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, а також довідкою відповідача № 182 від 13.02.2008 року. Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Тому суд вважає позов задовольнити і стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за відрядні на користь позивача. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України оплату судових витрат, що складається із судового збору у сумі 51 гривні та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, слід покласти на відповідача, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

29 лютого 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06 квітня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, шлюб повторний. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 2000 року народження. Шлюбні стосунки фактично припинені з у січня 2008 року, з приводу погроз фізичною розправою з боку відповідача. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження є неможливим. На примирення категорична не згодна. Спір майнового характеру та про визначення місця проживання дитини відсутні. Просить розірвати шлюб. Позивачка у судовому засіданні підтримала вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку ст. 76 ЦПК України, тому суд, за згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 06 квітня 2000 року, актовий запис № 109 у свідоцтві про одруження [NUMBER], що було видане повторно. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON],[INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], що було видане повторно Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 25 лютого 2008 року, актовий запис № 253. У графі батьки зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, тому він підлягає розірванню. Витрати на розірванню шлюбу, враховуючи заявлену вимогу, суд покладає на позивачку, як ініціатора звернення до суду. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач на те, що вони з відповідачем з 16 червня 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб перший, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося по причині застосування останнім фізичного насильства в сім`ї. Фактично шлюбні стосунки припинені з жовтня 2007 року року, з цього часу вони мешкають окремо. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, на примирення незгодна, спору щодо виховання та проживання дитини та майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та згодний на розірвання шлюбу із позивачем. З урахуванням думки сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 16 червня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 301, [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1994 року. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 21 лютого 1997 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON], мати -[PERSON]. Судом встановлено, що шлюб між сторонами перший, спор про виховання та місце проживання неповнолітньої доньки відсутній, дитина залишається проживати разом із матір'ю, майнового спору не мають. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд, дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням думки сторін, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому він підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позивач просить винести рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що 15.11.2003 року він уклав шлюб з відповідачкою в виконкомі Гавришівської сільської Ради Вінницького району, за актовим записом №14. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] . Сімейне життя не склалося, між подружжям постійно виникають сварки, скандали, непорозуміння. Відповідачка більшу частину часу проживає з дитиною в своїх батьків в іншому селі. Шлюб існує лише формально, і подальше проживання однією сім'єю неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав, просив його задоволити, дав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, також пояснив, що за час даний судом для примирення, з дружиною не помирилися, тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] . позов визнала, пояснила, що згодна на розлучення, так як у строк наданий судом для примирення з чоловіком не помирилися. Також пояснила, що малолітня їх дочка проживає біля неї, та знаходиться на її утриманні. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась, так як в строк даний судом для примирення сторони не помирилися, в подальшому миритися не бажають, тому позов підлягає до задоволення. Витрати по розлученню необхідно покласти на позивача, так як неповнолітня їх дочка знаходиться на утриманні відповідачки. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина, мотивуючи тим, що Дмитро народився під час перебування у шлюбі з відповідачем, але останній матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 11.09.2006 року, виданого виконкомом Першотравневої селищної ради та копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 20.10.06 р., виданого виконкомом Першотравневої селищної ради. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1\4 його заробітку (доходу), але не менше визначеного діючим законодавством мінімуму на дитину до досягнення дитиною повноліття. Сторони від сплати судового збору звільнені згідно закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

09.04.2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO]помер її батько [PERSON]. За життя останній склав заповіт на її користь і до дня смерті зміст заповіту не змінювався. За змістом заповіту батько заповів їй все своє майно: будинок, що за адресою [ADDRESS] , прилегла земельна ділянка та земельний пай розміром 4,44 га їй, позивачці. Після смерті батька вищезазначене майно перейшло у її володіння: вона вела садівництво, використовувала будинок та земельну ділянку в якості дачі, тобто фактично прийняла спадщину. Після відкриття спадщини у наданий законом строк вона не змогла звернутися з заявою до нотаріуса. Цей строк був пропущений з поважних причин, так як остання перебувала в тривалому відрядженні. З даним питанням позивачка [PERSON]. звернулась до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала позовні вимоги і просила визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, сільський голова повідомив листом, що з позовом згодні, просив справу заслухати без їх представника. Представник 3-тьої особи - Білопільської держнотконтори в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час, день та місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.6). За життя [PERSON] . був складений заповіт на користь позивачки [PERSON] ., який посвідчений Сергіївською сільською радою Білопільського району Сумської області від 20.11.2002 року за №225 (а.с.10,16). Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] . не мала реальної можливості своєчасно на протязі 6-ти місячного строку звернутись з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в зв'язку з тим, що перебула в тривалому відрядженні, а також з тяжкими сімейними обставинами. Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою поважними, тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе , а тому шлюб слід розірвати . Сторони про день , час та місце розгляду справи належним чином повідомлені до суду не з”явились , звернулись з заявами в яких відповідно позивачка - підтримала свої позовні вимоги ,відповідач - позовні вимоги визнав , та просили розглянути справу без їх участі . Суд дослідивши документи справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 серпня 1987 року. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя припинили у 2005 році в зв”язку з тим , що між сторонами відсутнє взаєморозуміння , що й призвело до розпаду сім”ї . Позивачка заперечує проти примирення , так як вважає його неможливим , за таких обставин суд вважає , що дальше збереження сім”ї не можливе і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати , пов”язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідача , як винуватця розпаду сім”ї. На підставі ст. ст.104,105, 110,112,114 Сімейного кодексу України .та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

У квітні 2008 року [PERSON] звернулася з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2002р. за № 1262 належить житловий будинок [ADDRESS]. Крім неї, в будинку також зареєстрований її син [PERSON], відповідач у справі. З вересня 2007 році [PERSON] у спірному будинку не живе, жодних його речей в будинку немає і місце його знаходження невідоме. Вважає, що відповідач втратив право користування будинком та просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], оскільки з вересня 2007 він не живе за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судову повістку йому вручити неможливо, в зв'язку з його не проживанням за вказаною адресою. Суд, вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не проживає в спірному будинку понад 6 місяців без поважних причин, в зв'язку з чим втратив право користування житловою площею. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2002р. за № 1262 є власником будинку [ADDRESS]. Крім неї в наведеному будинку зареєстрований її син [PERSON], відповідач у справі. Згідно акту КСН с.Волонтерівка м.Маріуполя від 13.04.2008р. відповідач [PERSON] у спірному будинку не живе з 09.09.2007р. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] з вересня 2007 року не живе в будинку позивачки. Стаття 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та винести по справі заочне рішення у відсутність відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження у розмірі &frac14; частини усіх видів доходу щомісячно на період продовження навчання до досягнення дитиною віку 23 років, посилаючись на те, що вона не в змозі забезпечити нормальний рівень освіти своєму синові, який навчається в Луганському національному аграрному університеті на денній формі навчання на першому курсі, а відповідач є батьком дитини та по своєму матеріальному становищу може виплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутністю. Позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Судом установлено, що [PERSON], [INFO] народження проживає разом з позивачкою, батьками якого є сторони по справі та який у цей час навчається в Державному Луганському національному аграрному університеті на денній формі навчання на першому курсі. [PERSON] на державному утриманні не знаходиться та стипендією не забезпечується. Позивачка проживає однією сім'єю з сином. Відповідач працює за трудовим договором. [PERSON] не має можливості працювати, не отримує стипендію, та має витрати пов'язані з навчанням та по своєму матеріальному становищу потребує матеріальної допомоги батька. З огляду на матеріальне становище відповідача, суд вважає, що він в змозі йому надавати таку матеріальну допомогу. Між сторонами склалися брачно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, якщо батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі чи в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved