Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

У листопаді 2007 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Позивачка зазначала, що з 1985 року . по 12 липня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей, [INFO]. У період спільного проживання ними було придбано у спільну власність: житловий будинок, розташований по [ADDRESS], автомобіль УАЗ-452, 1984 року виготовлення; мебельна стінка; диван ; диван-ліжко; телевізор “Берізка” (кольоровий), письмовий стіл; ліжко полуторне; комод вартістю; кухонний гарнітур; шафа; ліжко 2-х спальне; гостинний стіл; дві мисливські рушниці; диван-ліжко. Просила постановити рішення , яким розділити майно що було придбано в період щлюбу, і визнати за нею право власності на &frac12; частину будинку, а також виділити їй: мебельну стінку та диван. Відповідачу просила виділити : автомобіль, телевізор “Берізка” (кольоровий), письмовий стіл; ліжко полуторне; комод вартістю; кухонний гарнітур; шафа; ліжко 2-х спальне; гостинний стіл; дві мисливські рушниці; диван-ліжко. В судовому засіданні позивачка доповнила позовні вимоги, просила крім вказаних вимог, визнати також за нею право власності на &frac12; частину грошового вкладу на ім”я відповідача у філіалі №492/061 Ощадного банку України ( рахунок [NUMBER]), стягнути з відповідача половину вартості придбаного ним у 2001 році бульдозера ДЗ-42Г, а також стягнути грошову компенсацію за різницю у вартості виділеного майна, та судові витрати. Відповідач зі зміненими позовними вимогами згоден частково, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на &frac12; частину житлового будинку з господарськими будівлями, компенсаційного вкладу на його ім”я у філіалі №492/061 Ощадного банку України, та виділення позивачці мебельної стінки та дивану. Проти стягнення з нього вартості &frac12; частини бульдозера ДЗ-42Г заперечує, так як цей бульдозер йому не належить ті ніколи не належав, а був придбаний його батьком на запасні частини та металобрухт. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що з 1985 року . по 12 липня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей, доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно довідки Барвінківського КПТІ від 01.011.2006 р. [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Барвінківвською державною нотаріальною конторою 27 жовтня 1989 року, належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. (а.с.26) Судовим розглядом встановлено, що сторонами в період шлюбу було також придбано: автомобіль УАЗ-452, 1984 року виготовлення, ( шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER]) ;мисливська рушниця ТОЗ-БМ( [NUMBER]); мисливська рушниця МЦ 21-12( [NUMBER]),мебельна стінка; диван ; диван-ліжко; телевізор “Берізка” (кольоровий), письмовий стіл; ліжко полуторне; комод вартістю; кухонний гарнітур; шафа; ліжко 2-х спальне; гостинний стіл. Відповідач не заперечує того факту, що вказане майно було придбано сторонами в період шлюбу за рахунок сімейного бюджету. З копії ощадної книжки на ім”я [PERSON] вбачається, що за останнім на рахунку [NUMBER] у філії №492/061 Ощадного банку України рахується 3053 грн. 93 коп., як сума компенсації знецінення грошового заощадження. (а.с.38, 39) Відповідач також не заперечує того факту, що основні кошти були зараховані на рахунок за час шлюбу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 61. СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Призначеними по справі судово-товарознавчими експертизами встановлено, що вартість автомобіля УАЗ-452, 1984 року виготовлення, ( шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER]) складає 5244 грн., мисливської рушниці ТОЗ-БМ( [NUMBER]) 136,5 грн., мисливської рушниці МЦ 21-12( [NUMBER]) 270 грн.. мебельної стінки 1450 грн., дивана-ліжка - 95 грн., дивана- 650 грн., телевізора “Берізка” (кольоровий) - 160 грн., письмового столу - 50 грн., ліжка полуторного - 40 грн, комоду 50 гртн., кухонного гарнітуру - 200 грн., шафи - 120 грн., ліжка 2-х спального - 100 грн.; гостинного столу - 40 грн. ( а.с. 43-45, 42, 47-51) Разом з тим, суд не може включити до списку майна, яке підлягає поділу, бульдозер ДЗ-42Г , так як згідно довідки інспекції державного технічного нагляду Барвінківської районної державної адміністрації за [PERSON] такий бульдозер не зареєстрований і на обліку в інспекції не знаходиться. ( а.с. 33) При розгляді справи позивачка не надала суду доказів того, що відповідач в період шлюбу придбав бульдозер та користується ним. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо поділу майна суд бере до уваги інтереси сторін, враховує, що при поділу відсутні будь-які обставини, якіб могли вплинути на нерівність поділу майна між сторонами, оскільки майно, що є предметом поділу, набуте сторонами за спільні кошти. Враховуючи викладенне, суд приходить до висновку , що за позивачкою слід визнати право власності на &frac12; ( одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих в [ADDRESS]; право власності на &frac12; ( одну другу) частину грошового вкладу на ім”я [PERSON] на рахунку [NUMBER] у філії №492/061 Ощадного банку України. Суд вважає за необхідне виділити позивачці у власність мебельну стінку вартістю 1450 грн. та диван вартістю 650 грн. , а всього на суму 2100 грн. Відповідачеві суд виділяє у власність: автомобіль УАЗ-452, 1984 року виготовлення, ( шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER]) , вартістю 5244 грн., телевізор “Берізка” (кольоровий), вартістю 160 грн., письмовий стіл вартістю 50 грн., ліжко полуторне вартістю 40 грн., , комод вартістю 50 грн., кухонний гарнітур вартістю 200 грн., шафу вартістю 120 грн., ліжко 2-х спальне вартістю 100 грн., гостинний стіл вартістю 40 грн., дві мисливські рушниці загальною вартістю 406 грн., 50 коп., диван-ліжко вартістю 95 грн., а всього на суму 6505 грн. 50 коп. Оскільки вартість майна, яке виділене у власність відповідвача, є вищою на 4405,5 грн., суд вирішив за правомірне зобов”язати відповідача компенсувати на користь позивачки доплату у розмірі 2202,75 грн., що складає половину різниці вартості майна , яке є предметом поділу. Відповідно до ст.88 ЦПК УКраїни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджає з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею витрати зі сплати судового збору в розмірі 414 грн., 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи , 120 грн. витрат на правову допомогу, а всього 564 грн. Позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача 200 грн. витрат за отримання довідки з Барвінківського КПТІ не підлягають задоволенню, так як такі витрати відповідно до ст. 79 ЦПК України не відносяться до судових витрат.

Outcome: partial