Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

У жовтні 2007 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він тривалий час знаходився у трудових відносинах з шахтою „Шахтарська" шахтоуправління „Шахтарське", яке на теперішній час увійшло в склад Шахтарського управління по ліквідації шахт ДП „Донецької обласної дирекції по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств". На теперішній час він являється пенсіонером і, відповідно до вимог ст. 43 Гірничого Закону України, має право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби. Між тим, відповідачем вказана норма Закону не виконується і за 2006 р. йому не надано вугілля в кількості 5, 9 тонн, незважаючи на неодноразові звернення. Просив зобов'язати відповідача надати йому вугілля у вищевказаній кількості, а в разі відсутності стягнути його вартість. Рішенням Шахтарського міськрайсуду від 15 листопада 2007 р. [PERSON] у задоволенні позову було відмовлено. Не погодившись з рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просив ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилався на те, що суд помилково застосував строки звернення до суду за захистом порушеного права, передбачені ст. 233 КЗпП України, оскільки на його неодноразові звернення до відповідача у наданні побутового вугілля йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю вугілля. До судового засідання сторони не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового за таких підстав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем порушені строки, передбачені для звернення до суду за захистом порушеного права - ст. 233 КЗпП України. Між тим, такі висновку суду не відповідають нормам матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового. Як вбачається з матеріалів справи, позивач тривалий час знаходився у трудових відносинах з шахтою „Шахтарська" шахтоуправління „Шахтарське", звідки був звільненим 12 червня 1991 р. за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію." На теперішній час шахта „Шахтарська" шахтоуправління „Шахтарське" увійшла в склад Шахтарського управління по ліквідації шахт ДП „Донецької обласної дирекції по ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств". Згідно довідки управління, вони дійсно мають перед позивачем заборгованість по наданню вугілля на побутові потреби за період перше і друге півріччя 2006 р. в кількості 5, 9 т., що в грошовому еквіваленті складає 3115 грн. 20 коп. Згідно вимог ст. 43 Гірничого Закону України, позивач має право на безоплатно отримання вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором. Відповідно до довідки, наданої позивачем, що не оспорювалося [PERSON] , останньому за 2006 р. необхідно було надати вугілля на побутові потреби у розмірі 5, 9 т., вартістю 3115 грн. 20 коп., яке до тепер не надано. Оскільки [PERSON] на теперішній час у трудових відносинах з відповідачем не знаходиться, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Гірничим Законом України, то до них необхідно застосовувати загальну позовну давність. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв'язку з чим, на підставі ст. 88 ЦПК України, на відповідача полягають обов'язки по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved