Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

[PERSON] у вересні 2007 року звернувся до відповідачки з позовом про усунення перешкоди в користуванні власністю, вселення та стягнення моральної шкоди і посилався на те, що йому на праві власності належить 3/5 частини кв. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 15 квітня 1998 року. Відповідачці відповідно до договору купівлі-продажу від 4 грудня 2000 року належить 2/5 квартири. З червня 2007 року він був відсутнім в квартирі, а коли повернувся 20 серпня 2007 року, то до квартири не зміг зайти, оскільки відповідачка замінила вхідні двері та замок, а новий ключ йому не віддала. Всі його речі та документи знаходяться в квартирі, іншого житла він не має і вимушений був знімати житло, нести додаткові витрати. Просив суд усунути перешкоди в користуванні його власністю, зобов'язавши відповідачку передати йому ключі від вхідної двері квартири, вселити його в квартиру, стягнути з відповідачки заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 3000 грн.. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 2 листопада 2007 року позовні вимоги [PERSON] частково задоволені: усунуті перешкоди в користуванні власністю позивача - квартирою [ADDRESS], він вселений в цю квартиру, а відповідачка зобов'язана передати [PERSON] ключі від квартири; з відповідачки на користь [PERSON] стягнута моральна шкода в сумі 1000 грн., судовий збір в сумі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 7, 50 грн.. Не погодившись з рішенням суду [PERSON] принесла апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та направити справу на новий судовий розгляд, оскільки рішення незаконне, необгрунтоване, несправедливе. Суд дав неправильну оцінку обставинам, які мають суттєве значення для вирішення справи, неповно їх дослідив, відмовив відповідачці у виклику свідків, врахував пояснення тільки позивача. Не врахував, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди вона взагалі не визнавала, оскільки ніякої моральної шкоди позивачу вона не заподіяла. В судовому засіданні апеляційної інстанції [PERSON] просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду з підстав, викладених в апеляційній скарзі, направити справу на новий судовий розгляд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідачки, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга піддягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, вселенні в квартиру, суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, правильно встановив правовідносини, які склались між сторонами і дійшов обгрунтованого висновку про задоволення в цій частині вимог позивача. Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності від 15 квітня 1998 року є власником 3/5 частини [ADDRESS], а відповідачці відповідно до договору купівлі-продажу від 4 грудня 2000 року належить 2/5 цієї квартири. У відсутність в квартирі позивача відповідачка замінила вхідні двері та замок, а ключ позивачу не передала, у зв'язку з чим у позивача виникли перешкоди в користуванні квартирою, він не може користуватися належною йому на праві власності часткою квартири. Суд правильно встановив, що позивачу дійсно відповідачкою чиняться перешкоди в користуванні його часткою квартири і порушується його право володіння та користування своїм майном, а тому обгрунтовано зобов'язав відповідачку усунути перешкоди позивачу в користуванні належною йому на праві приватної власності часткою квартири, вселивши його та зобов'язавши відповідачку передати ключі від квартири. Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції в зазначеній частині вірно встановлені обставини справи, дана їм належна правова оцінка і правильно вирішений спір, а доводи апеляційної скарги в цій частині є непереконливими і не спростовують висновків суду. Частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що законом не передбачено відшкодування моральної шкоди по правовідносинам, які виникли між сторонами, а за таких підстав рішення суду в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 1000 грн. моральної шкоди підлягає скасуванню і в задоволенні вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди належить відмовити. У зв'язку з цим у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає зменшенню розмір стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на оплату судового збору з 17 грн. до 8, 50 грн., а рішення суду в цій частині зміні. На підставі викладеного,

Outcome: partial