overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, але оформити спадщину не може в силу того що у її свідоцтві про народження вказано помилково прізвище «[INFO]», тому заявниця звернулась до суду для встановлення факту родинних відносин з померлими батьками. Встановлення факту перебування заявниці з померлими у родинних відносинах має для неї юридичне значення оскільки впливає на оформлення спадщини. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала в повному обсязі. Представник зацікавленої особи не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просять справу слухати у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення заявниці, свідків [PERSON]., [PERSON]., які підтвердили, що заявниця дійсно являється донькою покійних [PERSON]. та [PERSON]., оскільки цю родину знають дуже давно постійно спілкувались з ними, вивчивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON].(а.с.4) з якого вбачається що її батьками були [PERSON]., [PERSON]., копію свідоцтва про смерть [PERSON]. та [PERSON].(а.с.9,10), суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно п. 2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлений факт перебування громадян у родинних відносинах, якщо це має юридичне значення для заявника. Таким чином наданими заявницею доказами повністю підтверджено її кровне родство з померлими та підтверджено те, що встановлення даного юридичного факту дійсно має для неї юридичне значення, оскільки впливає на отримання спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її брата [PERSON] відкрилась спадщина, але оформити спадщину не може в силу того що у її свідоцтві про народження вказано помилково прізвище «[INFO]», тому заявниця звернулась до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим братом. Інших спадкоємців немає. Встановлення факту перебування заявниці з померлими у родинних відносинах має для неї юридичне значення оскільки впливає на оформлення спадщини. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала в повному обсязі. Представник зацікавленої особи заявлені вимоги підтримала, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення заявниці, свідків [PERSON]., [PERSON]., які підтвердили, що заявниця дійсно являється рідною сестрою покійного [PERSON]., оскільки цю родину знають дуже давно постійно спілкувались з ними, у свідоцтві заявниці було дійсно зроблена помилка. Вивчивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON]. (а.с.5,6), з якого вбачається, що їх матір»ю є [PERSON]., копію свідоцтва про смерть [PERSON].(а.с.9,), суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно п. 2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлений факт перебування громадян у родинних відносинах, якщо це має юридичне значення для заявника. Таким чином наданими заявницею доказами повністю підтверджено її кровне родство з померлим та підтверджено те, що встановлення даного юридичного факту дійсно має для неї юридичне значення, оскільки впливає на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 11.04.2005 року, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя не склалося, з відповідачем мають різні характери, що призводить до конфліктів, непорозумінь, сварок, образ, проживають окремо протягом тривалого часу. Шлюб існує формально, примирення не можливе. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні при попередньому розгляді позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснила, що з відповідачем подружнє життя не склалось, шлюб існує формально, надавати термін на примирення не потрібно, шлюб розпався остаточно і зберегти сім'ю не можливо. Просить, щоб дитина проживали з нею, просить витрати при оформленні розлучення в органах РАЦСу покласти на відповідача. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні при попередньому розгляді позов визнав та просить шлюб розірвати, оскільки позивачка і він вже не бажають рахуватися в шлюбі та останній рік проживають окремо. Не заперечує, щоб дочка проживала з позивачкою та судові витрати при оформленні розлучення покласти на його. Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 11.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.04.2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 111. ( а.с.3 ) Як встановлено в судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, проживають окремо, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються. Зважаючи на те, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення. Враховуючи ту обставину, що дитина залишається проживати з позивачкою, тому витрати пов'язані з розлученням слід покласти на відповідача, а позивача від сплати мита в органах РАЦСу звільнити. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебувають у шлюбі з 11.11.2005 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя не склалося, в сім'ї склався негативний морально-психологічний клімат, проживають окремо. Фактично припинили шлюбні відносини, шлюб існує формально, примирення не можливе. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні при попередньому розгляді позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснив, що з відповідачкою подружнє життя не склалось, шлюб існує формально, надавати термін на примирення не потрібно, шлюб розпався остаточно і зберегти сім'ю не можливо. Не заперечує, щоб дитина проживала з відповідачкою, просить судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні при попередньому розгляді позов визнала та просить шлюб розірвати, оскільки немає надії зберегти сім'ю. Дитину просить залишити з нею, а судові витрати при оформленні розлучення покласти на позивача. Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]виданого 11.11.2005 року Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області стверджується, що [PERSON] та [PERSON]зареєстрували шлюб 11.11.2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу РАЦСу Ковельського міського управління юстиції зроблено запис № 557. ( а.с.3 ) Як встановлено в судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, в сім'ї виника- кали конфлікти і бійки, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються. Зважаючи на те, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю подальший строк для можливого примирення. Враховуючи ту обставину, що дитина залишається проживати з відповідачкою та клопотання позивача, то витрати пов'язані з розлученням слід покласти на позивача, а відповідачку від сплати мита в органах РАЦСу звільнити. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розлучення в зв”язку з тим, що у них нові сім”ї. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з”явився, причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню з інших підстав: сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2005 року, від шлюбу дітей не мають. В теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, в сім”ї склалися такі взаємовідносини, що їх подальше спільне життя стало неможливим.. Строк для примирення, наданий судом позитивних результатів не дав. Суд вважає, що при таких обставинах зберегти сім”ю неможливо, тому шлюб їх необхідно розірвати, поклавши витрати на відповідача, позивача від сплати звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем одружилися 17.02.2005 року, та шлюб між ними зареєстровано у виконкомі Грушівської сільської ради, за актовим записом № 11. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]народження, яка знаходиться на її вихованні. З відповідачем вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, не розуміють одне одного, він не поважав її як свою дружину, вживав спиртні напої, що призвело до постійних сварок, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому на підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не зійшлися характерами, не розуміють один одного, в наданий судом строк для примирення не примирилися. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи, що між сторонами фактичні сімейні стосунки відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

22.01.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, зазначивши, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 10 серпня 2003 року. Від даного шлюбу мають дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її повному утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач проживає окремо від них, не займається вихованням дочок, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, їй одній важко утримувати дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав, згоден платити аліменти на утримання дочок в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2003 року (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження зазначений відповідач (а.с.4,5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і вони знаходяться на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с.6). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право позивачки та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач в січні 2008 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач, є власником будинку [ADDRESS] і зобов'язана сплачувати комунальні послуги. Однак, протягом тривалого часу відповідач ухиляється від сплати комунальних платежів, внаслідок чого станом на 01.10.2007 року утворилася заборгованість у розмірі 124 грн. 81 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не подавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS], є власником будинку і відповідно є споживачем комунальних послуг (а. с. 3). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків заборгованість відповідача за комунальні послуги станом на 01.10.2007 року складає 124 гр. 81 коп. (а. с. 2). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по оплаті комунальних послуг внаслідок чого борг відповідача становить 124 гр. 81 коп. Однак, позивач із зазначеними вимогами звернувся до суду лише 04.01.2008 року, доказів про поважність причин пропущення строку позовної давності суду не надав (а..с. 1). Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України на відносини, які склалися між сторонами, розповсюджується загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, так як за період з 01.01.2005 року по 01.10.2007 року заборгованості по сплаті комунальних послуг у відповідача немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач в січні 2008 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач, є наймачем квартири [ADDRESS] і зобов'язаний сплачувати комунальні послуги. Однак, протягом тривалого часу відповідач ухиляється від сплати комунальних платежів, внаслідок чого станом на 01.10.2007 року утворилася заборгованість у розмірі 780 грн. 97 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Ці платежі повинні вноситися не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS], є наймачем квартири і відповідно є споживачем комунальних послуг (а. с. 2). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків заборгованість відповідача за комунальні послуги за спірний період з 01.10.2006 року до 01.10.2007 року складає 780 гр. 97 коп. (а. с. 3). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по оплаті комунальних послуг внаслідок чого борг відповідача становить 780 гр. 97 коп., а тому суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, а сума боргу стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач в січні 2008 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач, є наймачем квартири [ADDRESS] і зобов'язана сплачувати комунальні послуги. Однак, протягом тривалого часу відповідач ухиляється від сплати комунальних платежів, внаслідок чого станом на 01.10.2007 року утворилася заборгованість у розмірі 1772 грн. 85 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не подавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Ці платежі повинні вноситися не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлені інші строки. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS], є наймачем квартири і відповідно є споживачем комунальних послуг (а. с. 4). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків заборгованість відповідача за комунальні послуги за період з 01.01.2005 року до 01.10.2007 року складає 1698 гр. 71 коп. (а. с. 3). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по оплаті комунальних послуг внаслідок чого борг відповідача становить 1698 гр. 71 коп., а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обгрунтованим та підлягає задоволенню, а сума боргу стягненню з відповідача. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити в зв'язку з пропуском передбаченого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові, оскільки позивачем не надано доказів про поважність причин пропущення строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial