Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконкому Сакської міськради АРК. та до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на &frac14; частку кв.[ADDRESS]. та на грошові вклади, які знаходяться на ощадних рахунках [NUMBER] і [NUMBER] у Сакській філії №4573 ВАТ «Ощадний банк України», в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Позов мотивований тим, що зазначене нерухоме майно і грошові вклади належали на праві власності її чоловікові [PERSON]., який помер [INFO]. Нащадками майна чоловіка є вона, як дружина, та їх діти [PERSON] і [PERSON], які усно відмовилися від прийняття спадщини на її користь. На період відкриття спадщини вона постійно проживала в цій квартирі з чоловіком, який за станом здоров'я потребував постійного догляду. З того часу вона постійно проживає в цій квартирі і сплачує комунальні послуги. З сімейних причин вона не зверталася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але і не відмовлялася від неї. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963р., яка була чинною на час існування правовідносин у теперішній справі) - визнається, що нащадок прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном протягом шести місяців від дню відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.83р. №4 - якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Судом встановлено, що &frac14; частка кв.[ADDRESS]. належала на праві власності [PERSON]. в порядку приватизації, а.с.11-14. [INFO] [PERSON]. помер, а.с.10. Нащадками майна [PERSON]. були: його дружина [PERSON] та їх діти [PERSON] і [PERSON], а.с.5,6,7,8, які усно відмовилися від прийняття спадщини на користь своєї матері. На період відкриття спадщини позивачка постійно проживала в цій квартирі зі своїм чоловіком, який за станом здоров'я потребував постійного догляду. З того часу вона постійно проживає в цій квартирі і сплачує комунальні послуги, а.с.9,14,20-26. З сімейних причин позивачка не зверталася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але і не відмовлялася від неї. На підставі зазначеного вище суд вважає за можливе визнати, що позивачка фактично прийняла спадщину відносно &frac14; частки кв.[ADDRESS]., яка належала на праві власності спадкодавцю [PERSON]. * Відповідно до ч.2 ст.564 ЦК УРСР (в редакції 1963р., яка була чинною на час існування правовідносин у теперішній справі) - якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то у разі смерті вкладника його склад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу. Судом встановлено, що [PERSON]. мав на праві власності грошові вклади, які знаходяться на ощадних рахунках [NUMBER] і [NUMBER] у Сакській філії №4573 ВАТ «Ощадний банк України», а.с.15-18. За життя [PERSON]. не зробив розпорядження ощадній касі або банку відносно цих вкладів. Після смерті [PERSON]. його дружина (позивачка у справі) фактично прийняла спадщину відносно &frac14; частки кв.[ADDRESS]., яка належала на праві власності спадкодавцю [PERSON]., а також прийняла у розпорядження його ощадні книжки. На підставі зазначеного вище суд вважає за можливе визнати, що позивачка фактично прийняла спадщину і відносно зазначених грошових вкладів, які належали на праві власності спадкодавцю [PERSON]., тому, що згідно ч.2 п.111 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.94р. №18/5, - спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. * Відповідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок” від 04.10.91р. №7 - відповідно до ст.12 Закону України “Про власність” у власності громадян можуть знаходитися жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за правом спадщини. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON]. належали на праві власності: &frac14; частка кв.[ADDRESS]., та грошові вклади, які знаходяться на ощадних рахунках [NUMBER] і [NUMBER] у Сакській філії №4573 ВАТ «Ощадний банк України». Позивачка фактично прийняла спадщину відносно цього майна в порядку спадкування за законом. Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на зазначене майно. * Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачці її обов'язок зареєструвати право власності на успадковане нерухоме майно у КРП „БРТІ м. Євпаторії” тому, що згідно ч.2 ст.1299 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає у спадкодавця з моменту державної реєстрації цього майна. * На підставі ст.ст. 549,564 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), ст.ст. 328,1299 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.83р. №4, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок” від 04.10.91р. №7, і

Outcome: approved