overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позов мотивували тим, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від якого вони мають спільну дитину сина [PERSON], 1989 р.н. Відповідач [PERSON] згідно рішення суду виплачував аліменти на утримання сина. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, і стягнення аліментів з відповідача припинено. Однак, син [PERSON] в даний час навчається і є студентом денної форми навчання Лубенського лісотехнічного коледжу, що підтверджується довідкою № 137 від 27.02.2008 року. У зв”язку з навчанням на денній формі навчання її син не має можливості самостійно заробляти собі на життя, а тому вона продовжує його утримувати , забезпечувати його харчуванням, одягом та іншими необхідними речами. Сама вона не може забезпечити усі ці витрати і вважає, що батько дитини також повинен допомагати утримувати дитину поки він навчається. Відповідач здоровий, працездатний і працює , однак допомоги на утримання сина не надає. Прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 120 гривень щомісячно на весь час навчання сина , починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення навчання , тобто до 25.03.2010 року, або досягнення ним 23 річного віку. В судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, надіслав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], що навчається, в розмірі по 120 гривень щомісячно. Суд, заслухавши позивачку, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повнісю. Згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину , яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], перебував у шлюбі з [PERSON], від якого має сина [PERSON], 1989 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] є повнолітнім , і згідно наданої довідки навчається на 2-му курсі денного відділення Лубенського лісотехнічного коледжу м. Лубен.[PERSON] не має самостійного заробітку , знаходиться на утриманні його матері [PERSON] Суд вважає, що постільки [PERSON] навчається ,не працює, то дійсно потребує матеріальної допомоги не тільки зі сторони матері а і зі сторони батька, так як батько повинен утримувати свого повнолітнього сина , оскільки він потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням. Він в даний час працює, не заперечує і має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, в розмірі по 120 гривень щомісячно. Постільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить шлюб між ними розірвати, сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на чоловіка, дитину залишити проживати з матір»ю. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що протягом тривалого часу вони не живуть разом, у зв”язку із постійними сварками, безпідставними ревнощами чоловіка, який застосовує до неї фізичну силу, відсутністю відвертих подружніх стосунків у них склалися погані відносини, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин, відновлювати які сторони не мають наміру. У судове засідання сторони не з»явилися. хоча про місце та час його проведення повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує повінстю, відповідач позов визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. Відповідачу судом роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК України. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю. Відповідач не надає коштів на їх утримання, що ставить сім”ю в тяжке матеріальне становище. У судове засідання сторони не з»явилися, хоча про місце та час його проведення повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. Позивач у поданій до суду заяві підтримала позов повністю і по аналогічним мотивам. Відповідач у поданій до суду заяві позов визнав. Відповідачу судом роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК України. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позов до суду був пред'явлений 06 березня 2008 року, таким чином відповідно до ч.1 ст.191 СК України з вказаної дати повинні стягуватися аліменти. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

18.03.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись на те, що між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб 23 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 191. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, між ними виникали постійно сварки. Позивач має намір створити іншу сім»ю. Збереження шлюбу суперечило б його інтересам . Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги . Відповідач позов визнала повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленого ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, ст. 112 Сімейного Кодексу України, згідно якої суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 191. Сімейне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо, виникали постійно сварки, позивач проживає з іншою жінкою і має намір створити іншу сім»ю, тому збереження сім'ї стало неможливим. Спору про розподіл майна у сторін не має. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, та відповідача що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Позивач звернулися до суду з позовом про розірвання трудового договору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, з 01.09.2006р. по 27.12.2006р. на підставі Трудового договору №3 від 01.09.2006р. відповідач працював за сумісництвом на посаді офіціанта. В зв'язку з припиненням позивачем підприємницької діяльності сторони домовились розірвати трудовий договір, але відповідач не з'являється у Дарницький районний центр зайнятості для розірвання трудових договорів та зняття його з реєстрації. Всі розрахунки по заробітній платі передбачені Трудовим договором №3 від 01.09.2006р. з відповідачем проведені, тому просила позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився про день розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. В газеті «Урядовий Кур'єр» № 58 від 28.03.2008р. та у газеті «Хрещатик» №54 від 26.03.2008р. надруковано оголошення про виклик до суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2006р. по 27.12.2006р. на підставі Трудового договору №3 від 01.09.2006р. відповідач працював за сумісництвом на посаді офіціанта. В зв'язку з припиненням позивачем підприємницької діяльності сторони домовились розірвати трудовий договір, але відповідач не з'являється у Дарницький районний центр зайнятості для розірвання трудових договорів та зняття його з реєстрації. Всі розрахунки по заробітній платі передбачені Трудовим договором №3 від 01.09.2006р. з відповідачем проведені. Позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності розпочала процедуру ліквідації та з 1-го кварталу 2007р. не здійснюю підприємницьку діяльність. Відповідно до ст.36 ч.1 Кодексу законів про працю України, підстави припинення трудового договору є угода сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в розірвання трудового договору, засновані на законі та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8,50грн. судового збору та 7.50грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 16грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

КП с. Геройське звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 1017,62 грн., судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач належним чином не виконує свої договірні обов'язки щодо сплати за комунальні послуги, а тому з'явилася заборгованість на вказану суму, яку просить стягнути. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач з позовом не погодився, оскільки він не отримує комунальні послуги належної якості. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно з лицевим рахунком на ім'я відповідача за ним є заборгованість по сплаті комунальних послуг на 01.01.2008 р. в сумі 1017,62 грн. Згідно з довідкою комунального підприємства за позивачем є заборгованість за 2001 р. - 82,26 грн., за 2002 р. - 321,71 грн., за 2003 р. - 114,8 грн., за 2004 р. - 114, 72, за 2005 р. - 127,68 грн., за 2006 р. - 131,6 грн., за 2007 р. - 124,85 грн. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином. Відповідач не надав суду доказів про неналежне надання йому комунальних послуг, а тому він зобов'язаний за них платити. Разом з тим, судом встановлено, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України в частині стягнення заборгованості за 2001-2004 р., а тому в задоволенні позові в частині стягнення боргу за вказаний час має бути відмовлено. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 384,13 грн. за 2005-2007 р. р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

КП с. Геройське звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 434,37 грн., судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка належним чином не виконує свої договірні обов'язки щодо сплати за комунальні послуги, а тому з'явилася заборгованість на вказану суму, яку просить стягнути. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснивши, що відповідачка користується 50 % знижкою по сплаті комунальних послуг, але відмовляється платити решту 50 % від суми заборгованості, яку органи соціального захисту населення підприємству не відшкодовують. Відповідачка з позовом не погодилася, оскільки вона не отримує комунальні послуги належної якості. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно з лицевим рахунком на ім'я відповідача за нею є заборгованість по сплаті комунальних послуг на 01.01.2008 р. в сумі 434,37 грн. Згідно з довідкою комунального підприємства за позивачем є заборгованість за 2001 р. - 24,84 грн., за 2002 р. - 57,48 грн., за 2003 р. - 87,28 грн., за 2004 р. - 93,24, за 2005 р. - 50,49 грн., за 2006 р. - 58,22 грн., за 2007 р. - 62,82 грн. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином. Відповідачка не надала суду доказів про неналежне надання йому комунальних послуг, а тому вона зобов'язана за них платити. Разом з тим, судом встановлено, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України в частині стягнення заборгованості за 2001-2004 р., а тому в задоволенні позові в частині стягнення боргу за вказаний час має бути відмовлено. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 171,53 грн. за 2005-2007 р. р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

КП с. Геройське звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 667,04 грн., судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач належним чином не виконує свої договірні обов'язки щодо сплати за комунальні послуги, а тому з'явилася заборгованість на вказану суму, яку просить стягнути. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка з позовом не погодилася, оскільки спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який перебував з комунальним підприємством в договірних відносинах, не оформляла, а тому не може відповідати за його боргами. Представник відповідачки з позовом не погодився. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно з лицевим рахунком на ім'я [PERSON] за ним є заборгованість по сплаті комунальних послуг за 2003 р. - 382,38 грн., за 2004 р. - 186,48 грн., за 2005 р. - 72,08 грн., за 2006 р. - 26,10 грн. Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] і з того часу заборгованість не збільшувалася. Згідно з ч. 1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Відповідно до ч. 4 вказаної статті майнова шкода відшкодовується спадкоємцями в межах вартості майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.2006 р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON] в порядку приватизації, а не спадкування. Таким чином, доказів про те, що відповідачка є спадкоємцем після смерті [PERSON], а тому зобов'язана відповідати за його боргами, суду сторонами не надано. Крім того, законом не передбачено обов'язку повернення боргів спадкоємцями боржника, оскільки в ст. 1231 ЦК України ідеться про відшкодування шкоди (збитків), а не боргу. На підставі викладеного суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

КП с. Геройське звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 398,56 грн., судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач належним чином не виконує свої договірні обов'язки щодо сплати за комунальні послуги, а тому з'явилася заборгованість на вказану суму, яку просить стягнути. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач з позовом погодився. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно з лицевим рахунком на ім'я відповідача за ним є заборгованість по сплаті комунальних послуг на 01.01.2008 р. в сумі 398,56 грн. Згідно з довідкою комунального підприємства за позивачем є заборгованість за 2004 р. - 57,36, за 2005 р. - 86,2 грн., за 2006 р. - 120 грн., за 2007 р. - 135 грн. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином. Разом з тим, судом встановлено, що позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України в частині стягнення заборгованості за 2004 р., а тому в задоволенні позові в частині стягнення боргу за вказаний час має бути відмовлено. Враховуючи викладене, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 341,2 грн. за 2005-2007 р. р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новофедорівської селищ ради АРК. про визначення додаткового строку до 1 місяця для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - грошовий вклад в філії Сакського відділення №4573/052 ВАТ “Державний ощадний банк України” рахунок [NUMBER]. Він є єдиним нащадком, але з поважних причини не зміг своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася з поважних причин і направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності на про ухвалення судового рішення згідно вимог чинного законодавства України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи та надані документи, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була матір'ю позивача, а.с.5,6. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - грошовий вклад в філії Сакського відділення №4573/052 ВАТ “Державний ощадний банк України” рахунок [NUMBER], а.с.7. Свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що позивач є єдиним нащадком після смерті матері. З пояснень сторін і довідки, а.с.8, судом встановлено, що в період з 01 по 30.08.07р. позивач перебував у відряджені в м. Чернігові. Свідок [PERSON] підтвердив, що після смерті матері позивач намагався попасти до нотаріуса, але не зміг цього зробити через велику чергу людей в нотаріальну контору. Приймаючи до уваги зазначене вище, суд вважає за можливе визнати, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв'язку з чим визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотконтори про прийняття спадщини до 1 місяця, якого, на думку суду, достатньо для виконання зазначених дій. * На підставі ст. 1272 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

19.02.2008р. позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала в цивільному шлюбі з 2004 року по 2006 рік. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час вони разом не проживають. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, не займається його вихованням і не цікавиться його життям, а на звернення про надання матеріальної допомоги - відмовляє, тому позивачка змушена звернутись з вказаним позовом і просить стягувати з [PERSON]. аліменти в твердій грошовій сумі 250 гривень щомісяця. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала повністю та просила задовільнити її позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що у нього мала заробітна плата 440-500грн., тому він не може сплачувати 250грн. щомісячно, а згоден сплачувати мінімальний розмір аліментів. Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за таких підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні позивачка не довела спроможності сплати відповідачем тієї суми аліментів, яку вона просить стягнути, а відповідач навпаки довів, що у нього недостатній заробіток, для сплати аліментів в сумі 250грн., що підтверджується довідкою ПП «Легіонер» №14 від 08.02.2008р.. При визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що заробіток відповідача недостатній для стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 250 гривень, щомісяця. Згідно ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із врахуванням ст.58 ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік" розмір аліментів на дитину відповідного віку становить 162 гривні. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовільнити позов частково і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 162 гривні щомісяця.

Outcome: approved