Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить розірвати зареєстрований між ними шлюб , посилаючись на те ,що шлюбні відносини між ними припинені протягом декілька роікв, окремо ведеться господарство з відповідачкою , від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] , який за згодою відповідачки проживає разом з ним , просив визначити місце проживання дитини разом з позивачем . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги , просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини та на те , що родина розпалася, сімейно-шлюбні відносини не підтримуються ,спільне господарство не ведеться , примирення неможливе , а відповідач та неповнолітній син згодні на визначення проживання дитини разом з позивачем . Крім того , позивач підтвердив в судовому засіданні , що між сторонами не існує спору , що до визначення місця проживання неповнолітнього сина , який проживає разом з ним відповідно до свого бажання, а судове рішення їм необхідно для подальшої реєстрації сина Україні , без зняття з реєстрації в Росії, на яку у них немає часу . Відповідач в судовому засіданні позов визнала , просила задовольнити, розірвати укладений шлюб та визначити місце проживання сина [PERSON] разом з батьком . При цьому зазначила , що син [PERSON] зареєстрований за її місцем проживання в Росії , але фактично проживає разом з батьком на Україні за їх спільною згодою , спору між сторонами з цього приводу немає . Представник 3-ї особи в судовому засіданні проти позову не заперечувала , пославшись на те , що ними проведено обстеження умов проживання неповнолітньої дитини , при цьому зазначила , що відповідно до ст. 160 СК України у разі окремого проживання батьків , місце проживання дитини , яка досягла чотирнадцяти років , визначається нею самою . Вислухавши пояснення позивача , відповідача , представника 3-ї особи , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . В судовому засіданні встановлено,що подружжя знаходиться в шлюбі, який зареєстровано в Палаці одружень м. Іваново 10.07.1991 року за актовим записом № 1546 . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] і сину [PERSON] на час подання позовної заяви виповнилось повних 14 років . Сторони не ведуть спільного господарства , не підтримують подружніх відносин , оскільки проживають окремо. При такихобставинах , суд вважає , що між сторонами втрачені взаєморозуміння та почуття любові , збереження сім»ї неможливо , сторони проживають окремо , прийшли до обоюдної згоди щодо припинення шлюбних відносин , тому шлюб між сторонами підлягає розірванню , а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню . Згідно ч.3 ст. 160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо , місце проживання дитини , яка досягла чотирнадцяти років , визначається нею самою . Як вбачається з свідоцтва про народження , [PERSON] народився [INFO] в м. Іваново в Росії і на час подання позовної заяви та її розгляду йому виповнилось повних 14 років , тому суд приходить до висновку , що неповнолітній син [PERSON] має право самостійно вільно обрати з ким з батьків йому проживати . На підставі чого , визначення судовим рішенням місця проживання сина [PERSON] з кимось з батьків , обмежить право самого [PERSON] вільно обирати в будь який час з яким з батьків йому проживати , тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають . Крім того, в судовому засіданні встановлено , що на даний час син [PERSON]обрав своє місце проживання разом з батьком і спору в цій частині між сторонами немає , що і підтверджено безпосередньо сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial