Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Відповідач у попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги. Позивачка [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. Вимоги мотивовані тим, що сімейне життя подружжя не склалося, сімейні відносини носять формальний характер, сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Починаючи з липня 2007 року сторони мешкають окремо один від одного за різними адресами, спільного господарства не ведуть, фактичні сімейні стосунки не підтримують. Суперечок про розподіл майна придбаного під час шлюбу або з питань виховання неповнолітніх дітей, які є від спільного життя - не мають, оскільки діти залишається мешкати з позивачкою, матеріальну допомогу на утримання дітей позивач надає. Відповідач повністю визнав позов, тобто всі обставини, які відповідно до юридичного складу, пердбаченого статтею 112 СК України, є необхідними для задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Тому, вивчивши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а також обставини, яки визнав відповідач, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно п.3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й майнові права, а також права їх дітей. У чинність ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам їх дітей. Судом встановлено, що у юридичний шлюб сторони вступили 23 вересня 1995 року, актовий запис № 579, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Відділом РАЦС виконкому Ялтинської міської ради народних депутатів (арк.спр.6). Від спільного життя мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та [PERSON], [INFO] народження (арк.спр.7-8). Оригінали свідоцтв оглянуті в судовому засіданні. Як слідчить з пояснень сторін, однією родиною чоловік і жінка не живуть починаючи з липня 2007 року, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Чоловік і жінка втратили друг до друга не тільки почуття любові, але й почуття поваги, сторони на примирення не згодні. Суперечок по питанню розділа майна придбаного в період шлюбу та виховання дітей сторони не мають. Відповідач не заперечував проти позовних вимог, фактично визнав факт, встановлений судом. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів сторін на інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов підлягає задоволенню, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й після розірвання шлюбу, права сторін не будуть порушені. Витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved