Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом , мотивуючи це тим, що між ним та [PERSON] 24 травня 2005 року було укладено договір купівлі - продажу частки в спільному частковому майні, відповідно до якого позивач продав належну йому згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії КД №215182(майновий сертифікат) частину майна в розмірі 12,34 % в спільному частковому майні, визначену згідно договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, яке знаходиться в спільній частковій власності від 26.06.2001 року, а відповідач купив визначену частку за погодженою вартістю згідно умов договору купівлі - продажу за 38 033 грн. 50 коп. та зобов'язався сплатити дану суму до 31 грудня 2005 року. Відповідач звернувся до позивача з проханням передати йому майновий сертифікат до моменту повної сплати суми, визначеної договором, так як всих коштів у нього не було і він збирався отримати кошти під заставу майна, власником якого став, та за їх рахунок провести повний розрахунок з позивачем , а тому останній передав йому майновий сертифікат серії КД №215182. Рішенням Петрівського районного суду, Кіровоградської області від 12 липня 2005 року встановлено факт придбання частки відповідачем у позивача згідно договору і частина майна була виділена в натурі. Але відповідач неналежно виконав взяті на себе зобов'язання і до цього часу не сплатив кошти за договором , а тому позивач просить стягнути з нього борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 43 244,09грн. та 3 процента річних від простроченої суми, що становить 1616,42 грн., а всього 44 860,51грн. В судовому засіданні позивач доповнив свій позов вимогою про визнання вищевказаного договору купівлі - продажу частки в спільному частковому майні від 24 травня 2005 року дійсним. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що відповідач [PERSON]. в рахунок оплати боргу за договором купівлі - продажу частки в спільному частковому майні від 24 травня 2005 року після отримання майнового сертифікату передав [PERSON] до 31 грудня автомобіль марки УАЗ, тобто, належним чином виконав умови договору та взяті на себе зобов'язання . Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов слідуючих висновків. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що на ім'я [PERSON]Новостародубською сільською радою, Петрівського району, Кіровоградської області 03 липня 2001 року було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) серії КД № 215182 , згідно якого частка майна позивача у майновому фонді агрофірми «Комбікорм» , смт. Балахівка, становила 12,34 відсотка (а.с11), яка була визначена договором про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 26.06.2001 року, укладеним власниками майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна агрофірми. 2. 24 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу частки в спільному частковому майні, відповідно до якого позивач продав належну йому згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії КД № 215182 частку майна в розмірі 12,34 % у власність відповідачу, а відповідач зобов'язався сплатити за дану частку згідно умов договору 38 033 грн. 50 коп. до 31 грудня 2005 року . Рішенням Петрівського районного суду, Кіровоградської області від 12 липня 2005 року за [PERSON] було визнано право власності на майно з загальною сумою 197 399грн., в якому знаходилась і частка позивача, розташоване по вул. Заводській в смт. Балахівка, Петрівського району, Кіровоградської області та яке відповідно до цього рішення було виділене в натурі, в тому числі і нерухоме ( а.с. 12 ). Як пояснив позивач, він зі своєї сторони повністю виконав умови договору, так як на прохання відповідача передав йому майновий сертифікат до моменту повної сплати суми, визначеної договором, та заперечив передачу йому автомобіля марки УАЗ [PERSON] в рахунок погашення боргу по договору, а також вказав, що даний автомобіль отримав в рахунок погашення заборгованності по заробітній платі. Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках , встановлених законом, а ст. 657 ЦК України встановлено обов'язковість посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Стаття 220 ЦК України вказує на те, що суд може визнати дійсним договір, укладений з порушенням нотаріальної форми, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове його виконання, а тому договір купівлі-продажу частки в спільному частковому майні , укладений 24 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] слід визнати дійсним. Що стосується вимог позивача про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 процентів річних від простроченої суми за даним договором, то суд вважає, що ці позовні вимоги також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.2 договору купівлі - продажу частки в спільному частковому майні від 24.05.2005 року погоджена частка вартості склала 38 033 грн. 50 коп., яку покупець [PERSON]. зобов'язався сплатити до 31.12.2005 року, а згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На переконання суду відповідачем не було доведено, що він розрахувався з позивачем за отриману частку майна згідно вищевказаного договору автомобілем марки УАЗ до 31 грудня 2005 року, оскільки в судове засідання не було подано жодного доказу на підтвердження заперечень, а саме, відсутні будь-які зміни, доповнення до договору, акт прийому - передачі автомобіля, технічна документація на автомобіль. При цьому суд не сприймає за основу показання свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони були присутні при розмові позивача з відповідачем про передачу в рахунок оплати боргу за майновий пай автомобіля марки УАЗ, оскільки вони безпосередньо не бачили передачі самого автомобіля позивачу, не можуть вказати будь-які технічні дані про автомобіль (рік випуску, марку, державний реєстраційний номер), а також не змогли пояснити, в рахунок погашення якого боргу був переданий даний автомобіль. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частки в спільному частковому майні дійсним та 3. стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 43 244 грн. 09 коп. та 3% річних від простроченої суми-1616,42 грн. (3%/12=0,25% *17 місяців * 38033,5 (сума основного боргу) =1616,42 грн.), а всього 44860,51 грн., підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 209,220,526,625,657 ЦК України та

Outcome: approved