Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 17 лютого 2004 року на підставі наказу №6 був прийнятий на роботу в ТОВ «Преображенське» оператором ЗАВ-40. Працював у відповідача до 14 листопада 2007 року, коли відповідно до наказу №72 від 14.11.2007 року був звільнений з підприємства за п.1 ст.36 КЗпПУ. При звільненні [PERSON] відповідач не провів розрахунки з працівником у день його звільнення, у зв'язку з чим виникла заборгованість з виплати заробітної плати. Позивач неодноразово звертався до адміністрації підприємства про надання йому виписки з наказу про звільнення та довідки про суму заборгованості з виплати заробітної плати, але йому було відмовлено. Позивач зазначає, що його заробітна плата відповідала розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством. Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 460 грн., моральну шкоду у зв'язку з невиплатою заробітної плати в сумі 2000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 100 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні надав довідку про заборгованість з виплати заробітної плати, витяг з наказу про звільнення позивача, позовні вимоги визнав частково, погодився із стягненням заборгованості з виплати заробітної плати відповідно до наданої довідки підприємства, витрат на правову допомогу та заперечив проти стягнення моральної шкоди. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши трудову книжку позивача, довідки, витяг з наказу №72-к від 14 листопада 2007 року, суд вважає, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивач знаходився з відповідачем у трудових відносинах і відповідач в порушення трудового законодавства не провів з позивачем належних розрахунків з виплати заробітної плати, необхідно стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати відповідно до довідки про заборгованість в розмірі 162,31 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.237&sup1; КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з положень ст.1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач пред'явив вимоги про стягнення 2000 грн. моральної шкоди, посилаючись на свої страждання, хвилювання з приводу неотримання тривалий час заробітної плати. Суд приймає таке обґрунтування моральної шкоди, крім того, суд бере до уваги, що позивач за захистом своїх прав повинен був декілька разів звертатися до адміністрації підприємства, в тому числі і до суду. Разом з цим, суд бере до уваги байдуже відношення відповідача та не вчинення ним жодних дій для відшкодування спричиненої його діями шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 300 грн. Позивачем були понесені витрати на правову допомогу, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial