Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до закінчення навчання але не більш ніж досягнення дитиною 23 річного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав та суду пояснив, що він не має постійного місця роботи та постійного заробітку, у зв'язку з чим, не має можливості утримувати свого повнолітнього сина. Вислухавши сторони, матеріали справи, дослідив докази надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. Від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони мешкають окремо, повнолітній [PERSON]. мешкає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки та не оспорюється відповідачем, довідкою з місця мешкання (а.с. 8), а також квитанціями про сплату за навчання (а.с. 16-17). Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON]. [INFO], з 01 вересня 2007 року навчається на денному відділенні у Сімферопольському кооперативному торгівельно-економічному коледжі Кримспоживспілки, на першому курсі спеціальності «Товарознавство та комерційна діяльність» спеціалізації «Товарознавство в митній справі» та закінчить його 31 серпня 2009 року, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні плата за навчання становить 3 420 гривень на рік. Повнолітній [PERSON]. навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, а також позбавлений можливості на самостійне утримання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійне місце роботи та постійного заробітку, однак працездатний. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що плата за навчання відповідає, у пропорційному відношенні, витратам на утримання повнолітньої дитини, яку прохає позивачка, у зв'язку з чим, суд вважає, що з відповідача на користь повнолітнього сина [PERSON]. підлягає стягненню аліменти на його утримання у твердої грошової сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved