Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з заявою про визнання за ними право власності на будинок [ADDRESS] , що залишився після смерті [INFO] їх бабусі [PERSON] , яка заповіла їм зазначений будинок, але через відсутність правовстановлюючого документа на нього нотаріусом їм відмовлено у прийняті спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] , який за дорученням представляв позивача [PERSON] , підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але від виконавчого комітету Порадівської сільської ради надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника, та їх згоду на задоволення вимог позову. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Положення ст.ст. 524, 525, 527, 529, 535, 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв станом на грудень 2001 року), зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємця за законом одержують право на спадкування почергово. Онуки спадкодавця є спадкодавцями за законом, якщо на час відкриття спадщини не має в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Пленуми Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » (№ 5 від 31.03.1995 року) та «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (№ 4 від 24.06.1983 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Згідно заповіту від 20 травня 1994 року, посвідченого секретарем Порадівської сільської ряди, за реєстровим №6, [PERSON] заповіла все своє майно заявникам по справі та [PERSON] . З огляду свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.02.1958 року, серії [NUMBER] від 15.09.1949 року, серії [NUMBER] від 17.08.1960 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.11.1955 року вбачається, що заявники є онуками померлої [PERSON] . Як вбачається із свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 15 липня 1985 року та серії [NUMBER] від 13.04.1982 року батьки заявників померли, відповідно: батько - [INFO] та мати - [INFO] . У відповідності до свідоцтва серії [NUMBER] від 26 травня 1994 року, [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до свідоцтва серії [NUMBER] від 26 жовтня 2000 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідок Київського обласного державного нотаріального архіву від 16.10.2006 року та Васильківської районної державної нотаріальної контори від 24.03.2008 року, спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились та свідоцтва по ним не видавались. З огляду довідок Порадівської сільської ради № 306, № 307 від 27.09.2007 року, № 84 від 20.03.2008 року, будинок [ADDRESS] був зареєстрований за [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] , з якою до дня її смерті спільне господарство вели позивачі. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що на час своєї смерті бабуся позивачів мала право на будинок [ADDRESS] . Проте, не визнання обставин прийняття заявниками майна їх померлої бабусі та відсутність правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок позбавляє останніх на виникнення майнових прав на зазначене майно, що потребує поновлення шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved