Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

заявителі звернулись до суду з вищеозначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина,яка складається [ADDRESS]. Відповідно заповіту від 04.11.1994 року [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилось і із чого б таке не складалось і на що вона на день смерті по закону буде мати право, а також належну їй приватизовану квартиру, за адресою [ADDRESS] заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Заповіт на день смерті [PERSON] не відмінено та не змінено. [PERSON] після вступу до шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Державний нотаріус при оформлені заповіту переклав ім»я, по-батькові та прізвище «[PERSON]» на українську мову як «[PERSON], призвище «[PERSON]» переклав на українську мову як «[PERSON]». При заміні паспортів громадян України прізвище , ім»я та по батькові померлої українською мовою було записано як «[PERSON]». Так же зазначено у свідоцтві про її смерть, а у паспорті [PERSON] вказано прізвище українською мовою як « [PERSON]». Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом необхідно довести, що дійсно заповіт було складено на їх користь померлою [PERSON]. У судовому засіданні представник заявителів [PERSON] підтримала заяву і просила її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд досліджує надані докази: копію свідоцтва про смерть [PERSON], копія заповіту від 04.11.1994 року, копії заяв до нотаріальної контори від [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, копія свідоцтва про одруження. Суд, заслухавши пояснення представника заявителів, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло від 04.07.1994 року ( а.с.11) [ADDRESS] належить на праві приватної власності «[PERSON]». Відповідно до заповіту від 04.11.1994 року [PERSON] все належне їй майно де б воно не знаходилось і з чого б таке не складалось і на що вона на день смерті по закону буде мати право, а також належну їй приватизовану квартиру за адресою [ADDRESS] заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях( а.с.7). В свідоцтві про смерть померла записана як «[PERSON]»( а.с.6). Із копії свідоцтва про одруження від 14.09.2001 року ( а.с.10) вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Із копії паспорту [PERSON] ( а.с.16) вбачається, що її прізвище на українській мові записано як «[PERSON]». Тому суд вважає, що у заповіті помилково при перекладі з російської мови на українську прізвище та по батькові [PERSON] записано як «[PERSON]» і прізвище [PERSON] вказано як «[PERSON]». Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви на підставі ст.256 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я , по батькові, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям , по батькові, прізвищем, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved