Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

02.10.2007 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача СПД [PERSON] грн. вартості телефону та 2000 грн. моральної шкоди. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що 15.06.2007 року у Інтернет магазині, що належить суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON], вона придбала телефон NOKIA, модель №76 RM-135 im 356262011539851, вартістю 3325 гривень. 4 липня 2007 року Авторизованим сервісним центром "Соніко Україна" видана довідка про те, що в телефоні виявлено істотний недолік, усунення якого неможливо у строки визначені законодавством з об'єктивних причин. Після чого вона звернулася з заявою до Відповідача з вимогою повернути кошти. Відповідач відмовив їй у задоволенні зазначених вимог з причини, що телефон був продіагностований в іншому, приватному сервісному центрі і недолік був усунутий. Вона відмовилася прийняти зазначений телефон з тих причин, що не довіряє висновкам приватного сервісного центу який має договірні відносини з продавцем продукції (Відповідачем) і не вірить, що телефон дійсно відремонтовано. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити пославшись на обставини викладені в позовній заяві та на докази досліджені в судовому засіданні. Відповідач та його представник в судовому засіданні 16.01.2008 року позов не визнали просили суд відмовити в його задоволенні оскільки відповідач не допускав порушення прав позивача. 23.01.2008 року відповідач та його представник в судове засідання не з'явився та не повідомили суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідача та його представника про час та місце судового розгляду справи свідчить розписка про вручення їм повістки. Приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представника за правилами постановлення заочного рішення. Розглянувши цивільну справу, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника дані ними на попередніх судових засіданнях, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка 15.06.2007 року придбала у відповідача мобільний телефон NOKIA, модель №76 RM-135 im 356262011539851, вартістю 3325 гривень, що підтверджується наданим суду товарним чеком та не заперечується відповідачем. В зв'язку з несправністю придбаного телефону позивачка звернулася до авторизованого сервісного центру, що вказаний в гарантійній книжці до телефону, а саме до сервісного центру «СонікоУкраїна, що розташований в м. Києві по вул. Щусева 10, де їй відмовили в ремонті телефону у визначений законом 14-ти денний термін та видали довідку, що вказаний мобільний телефон NOKIA, модель № 76 RM-135 im 356262011539851має несправність яка є істотною і сервісний центр з об'єктивних причин не може усунути вказану несправність. Після цього позивачка 04.07.2007 року звернулася до відповідача з письмовою заявою в якій висловила вимогу повернення їй коштів за придбаний телефон NOKIA, модель №76 RM-135 im 356262011539851 в якому виявилась істотна несправність, що підтверджується довідкою сервісного центру. Факт звернення позивачки підтверджується наданою суду заявою з штампом магазину мобільного зв'язку та товарним чеком від 04.07.2007 року про прийняття телефону NOKIA, модель №76 RM-135 im 356262011539851 відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, що і було зроблено позивачкою. Частиною 5 вказаної статті закону передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. В порушення вказаної статті закону відповідач кошти позивачу за товар неналежної якості не повернув. Запречення відповідача в тій частині, що зданий телефон був відремонтований в приватному сервісному центрі і визнаний справиним, суд не може прийняти до уваги оскільки продавець у відповідності до вимог ч. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов'язаний задовольнити вимоги покупця, а не вишукувати приватні сервісні центри, які не вказані в гарантії виробника, в якості підприємства, яке здійснює гарантійний ремонт. Крім того відповідно до квитанції приватного сервісного центру «Конт Сервіс» мобільний телефон NOKIA, модель №76 RM-135 im 356262011539851 представлений їм 05.07.2007 року був відремонтований до 10.07.2007 року шляхом заміни програмного забезпечення. Вказану квитанцію суд не може прийняти як доказ усунення істотної несправності, оскільки висновок надано ремонтним підприємством, яке не зазначено в гарантії виробника, що визнано відповідачем в судовому засіданні. Вказаний висновок суперечить висновку авторизованого сервісного центру, який уповноважений здійснювати ремонт зазначеного телефону і зазначений в гарантії виробника. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка технічний менеджер авторизованого сервісного центру «Соніко-Україна» - [PERSON]. суду пояснив, що їх сервісним центром було проведено діагностику телефону позивачки. В ньому було виявлено істотну несправність, а саме несправність системної плати, яку необхідно було замінити і в наявності її не було. Усунути вказану несправність шляхом зміни програмного забезпечення неможливо. Якби її можна було б усунути шляхом зміни програмного забезпечення вони б це зробили. В зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем СПД [PERSON] було порушено вимоги ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», чим було порушено права позивачки, а тому право позивача, за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, передбачене ч. 2 зазначеної статті закону підлягає захисту у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України шляхом відшкодування завданих збитків та стягнення з відповідача грошових коштів сплачених позивачем за товар неналежної якості. Вимоги позивачки про стягнення з відповідча 2000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 22 п.2 Закону України "Про захист прав споживачів" - При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина відповідача у спричинені шкоди позивачу, яка виразилась в незаконній відмові повернути кошти за товар в якому виявлений істотний недолік, який не може бути усунений в 14-ти денний термін підтверджена в судовому засіданні, а тому суд вважає доведеним той факт, що позивачці в зв'язку з порушенням її права на повернення коштів була спричинена також і моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, які виникли в результаті незаконної відмови відповідача повернути кошти за товар неналежної якості, що змусило позивачку подавати заяви, скарги, позовні заяви, довгий час добиватись поновлення її прав. Однак сума, яку просять стягнути позивачка з відповідача за спричинення даної шкоди на думку суду є завищеною, і не відповідає характеру спричиненої шкоди. В звязку з викладеним суд, аналізуючи всі докази по справі в сукупності, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 300 грн. в якості відшкодування за спричинену їй відповідачем моральну шкоду, що на думку суду є обґрунтованим і цілком буде відповідати обсягу спричиненої шкоди та характеру душевних страждань позивача. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial