Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Відповідачі [PERSON] та [PERSON]викликалися до суду в порядку, встановленому ЦПК України, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Позивачка [PERSON] позов прокурора підтримала повністю та пояснила, що відповідач не виконує умови договору про довічне утримання, не забезпечує її одягом медикаментами, не надає матеріальну допомогу, в розмірі, встановлену договором. Нотаріус [PERSON] зачитував в голос договір і відповідачі знали, який договір вони підписують, проте вони не виконують його умови. Прокурор Гриців В.А. в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що відповідач [PERSON] не виконує умови договору довічного утримання . Проведеною прокуратурою Кельменецького району перевіркою за зверненням жительки [ADDRESS] [PERSON] встановлено, що 25 грудня 2006 року в смт. Кельменці Чернівецької області між нею, - [PERSON] та жителем [ADDRESS] [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Згідно даного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] та його дружині - відповідачці [PERSON], житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], а [PERSON], відповідно до умов договору, зобов'язався забезпечити [PERSON] довічним утриманням, їжею, одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами, житлом, а у разі смерті поховати її. Вартість вказаного матеріального забезпечення сторони оцінили в розмірі 300 гривень у місяць. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, з моменту укладення договору, - з 25.12.2006 року по даний час [PERSON] взятих на себе за договором зобов'язань довічного утримання (догляду) не виконує, зокрема, не забезпечує [PERSON] одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами у розмірі 300 гривень у місяць. Таким чином, [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства та умов договору від 25.12.2006 року не виконує взяті на себе зобов'язання щодо утримання, забезпечення їжею, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами [PERSON]. В ході судового засідання судом були досліджені наступні докази: копія договору довічного утримання від 25.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON], копія витягу з Державного реєстру правочинів від 25.12.2006 року, копія витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25.12.2006 року, письмові пояснення [PERSON] від 29.02.2008 року. Судом встановлено, що 25 грудня 2006 року в смт. Кельменці Чернівецької області між позивачкою - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Згідно п. 1 даного договору позивачка [PERSON] передала у власність відповідачу [PERSON], житловий будинок, позначений літерами “АІ”, загальною площею 64,30 кв. м. житловою площею 31,10 кв. м., сарай - “Б” та вбиральню - “В”, які знаходяться в [ADDRESS], а [PERSON], відповідно до п.п. 1,6,7 договору, зобов'язався забезпечити [PERSON] довічним утриманням, їжею, одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами, житлом, а у разі смерті поховати її. Вартість вказаного матеріального забезпечення сторони оцінили в розмірі 300 гривень у місяць. Отже, між сторонами склалися правовідносини з приводу довічного утримання. Згідно ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У договорі довічною утримання (догляду) відповідно до ст. 749 ЦК України можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З моменту укладення договору - з 25.12.2006 року по даний час відповідач [PERSON] взятих на себе за договором зобов'язань довічного утримання (догляду) (п.1, 6, 7) не виконує. Зокрема він не забезпечує [PERSON] одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами у розмірі, які оцінені сторонами в 300 гривень у місяць. Згідно п. 15 договору від 25.12.2006 року, договір довічною утримання може бути розірваний в судовому порядку у випадку невиконання його умов. Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та його дружина - відповідачка [PERSON], яка є співвласником спірного будинку з господарськими спорудами згідно ст.60 СК України, не виконували свої зобов'язання за договором довічного утримання, оскільки вважали даний договір договором дарування. Будинок з господарськими спорудами був переданий відповідачам, що стверджується відміткою Кельменецького БТІ від 18.01.2007 року на договорі про Реєстрацію прав власності на нерухоме майно за [PERSON] Згідно ч.1 ст. 756 ЦК України разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та /або догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]виконували свої зобов'язання за зазначеним вище договором довічного утримання ( догляду) і не порушували умови договору, а відповідачі, відповідно до ст. 60 ЦПК України не надали суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що вони не порушували умови зазначеного вище договору та виконували свої зобов'язання за цим договором. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що позов прокурора Кельменецького району в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та повернення житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами підлягає задоволенню повністю, а саме: договір довічного утримання між жителькою [ADDRESS] [PERSON] [INFO] року народження та [PERSON] від 25.12.2006 року зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій під № 4181 слід розірвати та зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] повернути позивачці [PERSON] житловий будинок, позначений літерами “АІ”, загальною площею -64,30 кв. м., житловою -31,10 кв. м. сарай - “Б” та вбиральню - “В” які знаходиться в [ADDRESS]. Суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON]слід стягнути на користь держави по 4 ( чотири) гривні 25 (двадцять п'ять) копійок судового збору та по 3 (три ) гривні 75 ( сімдесят п'ять) копійок збору за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved