Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, передбаченому ч.5 ст. 74 ЦПК України. Судова повістка була вручена відповідачу 11.02.2008 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення, на якому є помітка «Вручити особисто» та підпис адресата «[PERSON]», що згідно п.121 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою КМУ від 17.08.2002 року №1155 свідчить про отримання відповідачем судової повістки. Позивачка [PERSON] пояснила суду, що 21.09.2006 року між нею та відповідачем був укладений договір позики грошей, за яким вона позичила відповідачу 1800 євро. В цей же день вони підписали відповідний договір. Вони з позивачем домовились про те, що при порушенні строків повернення грошей відповідач сплачуватиме 10 процентів від суми позики за кожний прострочений місяць. Після закінчення стоку на який відповідач позичав гроші він борг не повернув. На її звернення до нього щодо повернення боргу також не реагував і борг не повернув на даний час. Позивач заборгував їй 1800 євро, а також повинен сплатити 10 % за кожний прострочений місяць повернення позики згідно умов договору, тобто 27993 гривні 60 копійок Судом досліджено такі інші докази: покази свідка [PERSON], договір позики від 21.09.2006 року, довідка Кельменецького відділення державного ощадного банку України від24.10.2007 року № 1198, письмова пропозиція про повернення боргу, фіскальний чек Укрпошти від 22.06.07 року Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 21.09.2006 року був укладений договір позики грошей на суму 1800 Євро, що підтверджується відповідним договором позики від 21.09.2006 року. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору повернення боргу відповідачем мало відбутись в строк до 21.11.2006 року. Проте, до вказаної дати, а також на вимогу позивача відповідач [PERSON] в порушення умов договору та ст. 1049 Цивільного кодексу України суму позики не повернув. Факт отримання відповідачем коштів за договором позики стверджується договором позики, який підписав відповідач [PERSON] Згідно п.6 даного договору відповідач зобов'язався оплатити позивачу 10 % щомісячно від суми позики у разі порушення ним строків повернення грошей, тобто згідно ст.549 Цивільного кодексу України в договорі була встановлена неустойка за порушення зобов'язання. Сума основного боргу за вказаним вище борговим договором складає 11664 гривні, оскільки позивачка просить стягувати борг згідно офіційного обмінного курсу гривні до іноземної валюти станом на день укладення договору позики згідно курсу 648 гривень за 100 Євро. Сума неустойки за несвоєчасне виконання за останні 14 місяців зобов'язання становить 2520 Євро, що складає 16329, 60 грн. Таким чином сума заборгованості з урахування неустойки складає 27993,60 грн. Згідно ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Але сторони по справі не заявляли про застосування строків позовної, згідно ч.3 ст.267 ЦК України. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач [PERSON] в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за вказаним вище договором. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вищ договором і не порушував умови договору, а відповідач не надав суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України борг в сумі 27993 гривні 60 копійок він повернув позивачу. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення боргу підлягає задоволенню повністю, а саме: з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 27993 гривні 60 копійок боргу за договором позики з урахуванням неустойки, 280 гривень 63 копійки в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та 30 гривень судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved