Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ДП «Укртансфармація» про поновлення на роботі на посаді в.о. завідуючої аптекою № 10 ст.Ковель, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язанням надання невикористаної відпустки, виплату заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати заробітної плати. В ході судового розгляду позивачка свої вимоги змінила, просить поновити її на посаді в.о.завідуючої аптекою № 10 ст.Ковель, надати їй вакантну посаду фармацевта в м.Ковелі, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1373,91 грн., та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 449,68 грн.. В суді позивачка та її представник позов підтримали повністю, пояснивши, що вважають звільнення з посади позивачки незаконним, поскільки вона виконувала обов'язки завідуючої аптекою № 10 ст.Ковель тривалий час. В серпні 2007 р. позивачкою було отримано повідомлення про звільнення з даної посади і запропоновано посаду фармацевта в аптеці № 13 ст.Рівне. Позивачка від даної посади не відмовлялась, вона мала намір обговорити з керівництвом умови праці на новій посаді, оплату, проживання. однак, 3.12.07 р. нею було отримано наказ № 226/к від 23.11.2007 р. по ДП «Укртрансфармація», згідно якого позивачку було звільнено з посади в зв'язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. З даним наказом вона незгідна, поскільки, хоча й не має вищої освіти, як це передбачено Ліцензійними умовами щодо завідуючого аптекою, однак їй з порушенням Закону не надали посаду фармацевта, на яку вона була згідна, пізніше ввели таку ж посаду в м.Ковелі в кіоску від аптеки № 7 ст.Тернопіль, на яку прийняли гр-ку [PERSON]. Тому просить поновити її на посаді в.о. завідуючої аптекою ст.Ковель, надати вакантну посаду фармацевта в м.Ковелі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку в 2006 - 2007 р.р. та 2000 грн. за надання юрдопомоги. Представники відповідача ДП «Укртрансфармація» позов визнали частково, зокрема вважають, що вимоги позивачки про стягнення 449,68 грн. компенсації за невикористану відпустку підлягають до задоволення. Щодо поновлення її на посаді в.о. завідуючої аптекою, надання посади фармацевта, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - позов не визнають. По суті пояснили, що аптека № 10 ст.Ковель фактично не працює вже кілька років, знаходячись на ремонті, найближчим часом планується її закрити, у зв'язку зі збитковістю. На баланс ДП «Укртрансфармація» після реорганізації аптека перейшла з початку 2007 року. При цьому було виявлено, що позивачка, перебуваючи на посаді в.о. завідуючої аптекою, не має вищої освіти, як це вимагається Ліцензійними умовами господарської діяльності. В зв'язку з цим наказом по ДП «Укртрансфармація» за № 31/п від 13.07.07 р. [PERSON] було попереджено про звільнення з займаної посади і запропоновано посаду фармацевта в аптеці № 13 ст.Рівне. однак, протягом кількох місяців позивачка згоди на переведення не дала, і тому була звільнена наказом № 226/к від 23.11.07 р.. В послідуючому, вона відмовлялася передати документи, печатку, вчиняла інші дії з приводу чого в суд подана заява до неї про відшкодування збитків. Вакантна посада фармацевта в Ковелі в даний час відсутня, оскільки на посаду, яку ввели в грудні 2007 р., вже прийняли людину. В зв'язку з цим, в частині позову про поновлення на посаді в.о.завідуючої аптекою., надання посади фармацевта, оплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - просять відмовити. Суд, заслухавши позивачку, представників сторін, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Згідно ст. 83 КЗпПУ за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. Як слідує з пояснень сторін, протягом 2006 - 2007 року позивачка не використала відпустку, за яку просить сплатити компенсацію в сумі 449,68 грн.. Дана сума визнається відповідачем, і тому суд вважає позов в даній частині підлягаючим до задоволення. Згідно ст. 40 п.2 КЗпПУ трудовий договір украдений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді. Звільнення з даної підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала в.о.завідуючої аптекою № 10 ст.Ковель. Дана аптека належала до підприємства «Трансфармація» Львівської залізниці, яке було приєднано до ДП «Укртрансфармація» згідно наказу Мінтранспорту України № 255 від 29.03.04 р., а сама аптека перейшла в підпорядкування ДП «Укртрансфармація» на підставі наказу № 150 від 29.12.2006 р.. Наказом № 31/п від 13.07.07 р. позивачку було попереджено про звільнення з займаної посади і запропоновано посаду фармацевта в аптеці № 13 ст.Рівне. Згідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової роздрібної торгівлі лікарськими засобами, затверджених наказом Держкомітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Мінохорони здоров'я України від 12.01.2001 р. № 3/8 п.2.3.4 посади завідувачів аптеки можуть заміщатися лише фахівцями з вищою фармацевтичною освітою. Факт відсутності такої освіти визнається позивачкою, яка також погоджується з тим, що посаду завідуючого аптеки повинна займати людина з вищою освітою, якої вона не має. З наказом про попередження щодо звільнення з посади в.о.завідуючої аптекою та пропозицією посади фармацевта [PERSON] було ознайомлено 10.08.07 р., тоді ж, вона не вказувала про свою згоду на переведення. В послідуючому позивачка неодноразово зверталась до відповідача з листами від 17.08.07 р., 27.08.07 р., 28.08.07 р., 14.09.07р., 28.09.07р., 5.10.07 р., де піднімала ряд питань: ремонт аптеки, оренди, нарахування зарплати та пенсійних внесків, однак жодного разу не висловлювала свою згоду з переведенням на посаду фармацевта. Проаналізувавши згадані документи, суд вважає, що позивачка не бажала переходити на запропоновану їй посаду і не дала згоди на її переведення, маючи намір працювати далі на попередній посаді. Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно був виданий наказ № 226/к від 231/2007 р. про звільнення позивачки з займаної посади. З врахуванням викладеного, в частині позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід відмовити. Частково підлягають задоволенню і вимоги позивачки про стягнення витрат за надання юрдопомоги в сумі 500 грн..

Outcome: partial