Jurisdiction: commercial
Date: 2008-03-30 00:00:00

15 квітня 2004 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»(надалі позивач за первісним позовом) та «Київіжсервіс»Російсько –Українським спільним підприємством по сервісному обслуговуванню автомобілів і мотоциклів, випускаючих заводом «Іжмаш»(надалі відповідач за первісним позовом) було укладено Договір № 04/1330 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі Договір). Відповідно до умов Договору (п.1.1) орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 15.04.204р. № 173/1383 додаток 6 пункт 3 та від 27.11.2003р. № 246/1121 передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення (будівлю, споруду), за адресою: вулиця Сиваська, буд. 14а, для розміщення майстерні та магазину. Відповідно до п. 9.1 Договору, строк дії останнього встановлено з 15.04.2004р. по 27.11.2006р. Договір припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено (п. 9.5. Договору). Згідно п. 7.5. Договору, у разі закінчення строку дії останнього або при його розірванні орендар зобов’язаний за актом приймання-передачі повернути об’єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об’єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об’єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач за первісним позовом зазначив, що термін дії Договору закінчився 27.11.2006р. У зв’язку з чим, позивачем за первісним позовом на адресу відповідача за первісним позовом було направлено лист № 155/05-3517 від 01.12.2007р. (копія в матеріалах справи) з вимогою звільнити займане приміщення та передати останнє по акту позивачу за первісним позовом. Проте, вказане повідомлення з боку відповідача за первісним позовом було залишено без реагування. Відповідач за первісним позовом орендоване приміщення не звільнив та не передав останнє позивачу за первісним позовом згідно умов Договору. В зв’язку з вищевикладеним позивач за первісним позовом просив суд виселити відповідача з нежилого приміщення площею 515,4 кв.м. у будинку №14-а літер А на вул. Сиваській та повернути вказане приміщення КП «Київжитлоспецексплуатація». В процесі розгляду справи «Київіжсервіс»Російсько –Українським спільним підприємством по сервісному обслуговуванню автомобілів і мотоциклів, випускаючих заводом «Іжмаш»була подана зустрічна позовна заява. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач за зустрічним позовом, зазначив наступне. 15.04.2004р. між сторонами був укладений Договір № 04/1330 оренди нежитлового приміщення по вул. Сиваській, 14-А, загальною площею 515,4 кв.м. За весь час дії Договору позивач за зустрічним позовом належним чином виконував взяті на себе згідно Договору зобов’язання, що відповідно до п. 5.4. Договору, після закінчення терміну дії останнього, дає йому переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії Договору. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначив, що оскільки він здійснював сплату орендних платежів після закінчення строку дії Договору, останній є автоматично продовженим на той самий термін і на тих самих умовах. Відповідач за зустрічним позовом проти позову заперечував, у відзиві на позов зазначив наступне. Рішенням Київської міської ради від 25.10.2007р. №1085/3918, позивачу за зустрічним позовом, було відмовлено в наданні спірного нежилого приміщення в орендне користування. Крім того, відповідач за зустрічним позовом зазначив, що рахунки виставлялись позивачу за первісним позовом, за фактичне користування орендованим приміщенням. Відповідно до п. 3.5. Договору оренди №04/1330 останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами договору акта приймання –передачі при поверненні об’єкта оренди орендодавцеві. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”. Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків. Частиною 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об’єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об’єкта оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна„ термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна„ у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом у встановлений термін та належним чином повідомив відповідача за первісним позовом про припинення дії Договору № 04/1330 від 15.04.2004р. та просив звільнити займане приміщення і передати останнє позивачу за первісним позовом згідно умов Договору. Проте, відповідач за первісним позовом орендоване приміщення не звільнив та не передав останнє за актом позивачу, відповідно до умов Договору. Відповідача за первісним позовом, в своїх запереченнях посилався на те, що спірний Договір є автоматично пролонгованим у зв’язку зі сплатою останнім орендних платежів, після закінчення терміну дії Договору. Суд вважає безпідставними вказані посилання відповідача за первісним позовом виходячи з наступного. Відповідно до п. 9.3. Договору, після закінчення строку дії цього Договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради. Таким чином при укладанні спірного договору сторони погодили особливі умови його дії, зміни та продовження. Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Київської міської ради 5 сесії 5-го скликання № 1085/3918 від 25.10.2007р. «Про продовження термінів дії договорів оренди, надання дозволів на укладання договорів суборенди, встановлення пільгових орендних ставок»(п. 23 додатку до рішення), відповідачу за первісним позовом було відмовлено у продовженні терміну дії договору оренди. Таким чином відповідач за первісним позовом безпідставно займає спірне нежитлове приміщення. Крім того, відповідно до п. 3.5. Договору, орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання –передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання –передачі при поверненні об’єкта оренди орендодавцеві. Отже, вищевказаний пункт Договору передбачає обов’язок орендаря сплачувати орендну плату після закінчення терміну дії Договору, а саме до моменту підписання акту приймання –передачі. Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутств орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Як вбачається з матеріалів справи на момент пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач за первісним позовом свої зобов’язання щодо звільнення наданого в орендне користування приміщення не виконав, приміщення не звільнив та не передав останнє за актом позивачу за первісним позовом. Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем за первісним позовом були порушені договірні зобов‘язання щодо звільнення приміщення після закінчення терміну дії Договору. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем за первісним позовом не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові. Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом про виселення відповідача за первісним позовом з нежилого приміщення, площею 515,4 кв.м. в будинку № 14 літера А на вул. Сиваській та повернення вказаного приміщення позивачу за первісним позовом, є обґрунтованими, документально підтвердженими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов’язання відповідача за зустрічним позовом продовжити термін дії Договору оренди № 04/1330 від 15.04.2004р. на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, задоволенню не підлягають, як безпідставні та необґрунтовані, та документально не підтверджені. Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача за первісним позовом. Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача за зустрічним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved