Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 16 січня 2008 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 1995 року Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 599, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, бо вони не зійшлися характерами, відповідач зловживав спиртними напоями, не бував вдома. До суду позивачка звертається із зазначеним позовом втретє. Шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2006, спільне господарство не ведеться. Позивачка зазначає, що спільне життя у майбутньому і збереження родини неможливі. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згода щодо утримання дітей між подружжям досягнута, останні будуть проживати з матір'ю, а відповідач буде надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Суперечок про розподіл майна, яке є їх спільною власністю, немає. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON].. У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, бо вони не зійшлися характерами, відповідач зловживає спиртними напоями, не буває вдома. Позивачка наголосила на тому, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та прохала не надавати терміну для примирення. Відповідач проти задоволення позову не заперечував і погодився з думкою позивачки. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.№ 4), дійсно встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 листопада 1995 року Лозівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 599. Від шлюбу останні мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, 14), які проживають з матір'ю і після розірвання шлюбу залишаться мешкати з нею. Позивачка та відповідач на даний час проживають разом, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 15), проте шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у наслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи той факт, що діти - [PERSON] та [PERSON], залишаються проживати з матір'ю, суд вважає доцільним витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на відповідача, а позивачку - звільнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved