Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

У червні 2007 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до Редакції загальнодержавного міжрегіонального суспільно- політичного тижневика “ Ведомости-плюс” про спростування відомостей , які не відповідають дійсності та порочать честь , гідність і ділову репутацію. На обгрунтування вимог зазначав, що 08 червня 2007 року в номері 23 (309) загальнодержавного міжрегіонального суспільно-політичного тижневика "Ведомости - плюс", на першій шпальті газети, опубліковано статтю під назвою "Лучше бы [PERSON] эмигрировал в Африку" . Вважає, що інформація , яка оприлюднена у вищезазначеній статті є такою, що не відповідає дійсності, є необ»єктивною , недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, з наступних підстав: речення статті: "...Более того, не без самолюбования политик-пенсионер поведал, что вошел в списки кандидатов в нардепы. Туда же проложил (чуть не сказал - проплатил) дорогу не только давно прославившийся непреодолимой тягой к горячительным напиткам позор кировгорадского муниципалитета, но и [PERSON]" . Даними реченнями статті його безпідставно звинувачено у непереборному бажанні вживати алкогольні напої, що межує з визначенням алкоголізму, адже визначення «неопреодолимая тяга к горячительньм напиткам" є нічим іншим як бажанням навести читача на думку про наявність у нього патологічного бажання вживати алкоголь, тобто наявність такої хвороби , як алкоголізм. Але як і будь - яка інша патологія здоров'я людини - хвороба на алкоголізм встановлюється лікарським висновком і підтверджується відповідними медичними документами, чого в даному випадку у статті, на підтвердження таких відомостей, не надається. Слова статті " …позор кировоградского муниципалитета…" в контексті речення також віднесено щодо нього, але таке твердження не тільки безпідставне, а є просто образливим, адже він не вчинив жодного вчинку, який би міг давати підстави будь -кому називати його "..позор кировоградского муниципалитета…». Такі твердження статті є для нього образливими та безпідставними , принижують його честь та гідність і порочать ділову репутацію, а слова статті нічим не підтверджуються, не відповідають дійсності та суперечать дійсним обставинам щодо його поведінки, стану здоров»я, політичної діяльності та можуть негативно впливати на його імідж як громадського та політичного діяча. Слова статті «… Это дало повод из местных изданий вполне логично поинтересоваться - а предатели избирателей? А ведь именно таковым является для кировоградцев [PERSON] Он предпочел должность мэра города депутатскому креслу в Верховной Раде. Но его скоропостижное бегство это еще и полбеды. Гораздо хуже то, что он, по сути отдал Кировоград на разграбление крайне темным личностям ..." є такими, що не відповідають дійсності і порочать його честь, гідність та ділову репутацію, так як вони викладені в образливій формі та ними безпідставно стверджується про те, що він зрадник і віддав Кіровоград на пограбування. Загальновідомим є факт обрання його одночасно мером міста Кіровограда та народним депутатом України. Законодавством заборонено бути одночасно депутатом та мером, тому він був змушений зробити вибір, щоб дотриматись вимог діючого законодавства, а звинувачення його в зраді будь- кого чи будь- чиїх інтересів є безпідставними, необгрунтованими, адже перебуваючи народним депутатом України він дбає про інтереси громадян, як всієї України, так і кіровоградців. Крім того, слова статті "…Вот оно истинное лицо того политика, непорядочность, двуличие, лживые обещания ...[PERSON], ви считаете, что избиратели слепоглухонемые дауны?" є такими, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію та не відповідають дійсності. Такі висловлювання наносять непоправної шкоди його репутації політика та ображають його як особистість, адже він є людиною порядною, ніколи не вводив в оману та не давав брехливих обіцянок. Окрім того, у статті безпідставно, шляхом застосування мовних інструментів, здійснюється спроба змусити читачів - потенційних виборців , думати ніби - то він вважає їх "слепоглухонемьми даунами". Тому, посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати такими, що не відповідають дійсності і порочать його честь, гідність та ділову репутацію відомості опубліковані у статті "Лучше бы [PERSON] эмигрировал в Африку" , надруковані у загальнодержавному міжрегіональному суспільно-політичному тижневику "Ведомости - плюс" №23 (309) за 8 червня 2007 року, а саме: два речення абзацу четвертого: "...Более того, не без самолюбования политик-пенсионер поведал, что вошел в списки кандидатов в нардепы. Туда же проложил (чуть не сказал - проплатил) дорогу не только давно прославившийся непреодолимой тягой к горячительньм напиткам позор кировоградского муниципалитета, но и [PERSON]"; п»ять речень абзацу п»ятого: "... Это дало повод одному из местных изданий вполне логично поинтересоватся - а предатели избирателей? А ведь именно таковым является для кировоградцев [PERSON] Он предпочел должность мэра города депутатскому креслу в Верховной Раде. Но его скоропостижное бегство это еще и полбеды. Гораздо хуже то, что он, по сути отдал Кировоград на разграбление крайне темным личностям ..."; два речення абзацу сьомого: "Вот оно истинное лицо этого политика. Непорядочность, двуличие, лживие обещания ...[PERSON], вы считаете, что избиратели слепоглухонемые дауны?". Просить, зобов”язати редакцію загальнодержавного міжрегіонального суспільно-політичного тижневика "Ведомости -плюс" спростувати вказану вище інформацію опублікуванням у найближчому, після набрання законної сили рішення суду, запланованому випуску вказаного щотижневика статті "Лучше бы [PERSON] эмигрировал в Африку" надруковану тим же шрифтом і поміщено під заголовком "Спростування" на тому ж місці першої шпальти газети, де містилося повідомлення, яке спростовується, в наступній редакції: « 8 червня 2007 року в номері 23 (309) загальнодержавного міжрегіонального суспільно-політичного тижневика "Ведомости - плюс" видавцем якої є редакція газети опубліковано статтю під назвою "Лучше бы [PERSON] эмигрировал в Африку". За рішенням Кіровського районного суду, відомості, які оприлюднені стосовно [PERSON], визнані такими ,що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] Редакція загальнодержавного міжрегіонального суспільно-політичного тижневика "Ведомости - плюс" приносить своє вибачення[PERSON] та зобов'язується надалі не публікувати відомості, які не відповідають дійсності і порочать честь, гідність та ділову репутацію». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві ( а.с 12-15). Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вказали, що вони безпідставні , необгрунтовані , так як вказані висловлювання , що надруковані в газеті "Ведомости-плюс" про позивача , як посадову особу , шляхом оцінки і висловлювання критичних суджень відносно його діяльності, як публічної людини. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конституцією України (ст. 32) кожному громадянину гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Законом України „Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року N 2657-ХII (ст. 46) передбачено, що інформація не може бути використана для ... посягання на права і свободи людини. Відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України ,фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, .яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно ст. 297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно ст. 37 ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 28.09.1990 року «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі гідності і ділової репутації громадян та організацій», відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності. На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його ганьблять, особою, до якої пред'явлений позов. Так, 08 червня 2007 року в номері 23 (309) загальнодержавного міжрегіонального суспільно-політичного тижневика "Ведомости - плюс", на першій шпальті газети, опубліковано статтю під назвою "Лучше бы [PERSON] эмигрировал в Африку", а саме: два речення абзацу четвертого: "...Более того, не без самолюбования политик-пенсионер поведал, что вошел в списки кандидатов в нардепы. Туда же проложил (чуть не сказал - проплатил) дорогу не только давно прославившийся непреодолимой тягой к горячительньм напиткам позор кировоградского муниципалитета, но и [PERSON]"; п»ять речень абзацу п»ятого: "... Это дало повод одному из местных изданий вполне логично поинтересоватся - а предатели избирателей? А ведь именно таковым является для кировоградцев [PERSON] Он предпочел должность мэра города депутатскому креслу в Верховной Раде. Но его скоропостижное бегство это еще и полбеды. Гораздо хуже то, что он, по сути отдал Кировоград на разграбление крайне темным личностям ..."; два речення абзацу сьомого: "Вот оно истинное лицо этого политика. Непорядочность, двуличие, лживие обещания ...[PERSON], вы считаете, что избиратели слепоглухонемые дауны?". Суд вважає, що зазначені в статті, відомості не відповідають дійсності, є недостовірними і необ'єктивними та такими, що порочать честь, гідність і ділову репутацію позивача, оскільки сторона відповідача не підтвердила їх жодним доказом з посиланням на певні документи чи факти; вказані відомості викладені в образливій формі з неповагою до особи, як до особистості, так і до політичного діяча, створюють негативне враження та відношення щодо позивача, як публічної особи. З урахуванням викладеного, суд відзначає необхідність, крім визнання вказаної вище інформації недостовірною і такою, що принижує честь і гідність позивача, зобов”язання редакції щотижневика до спростування такої інформації шляхом опублікування тексту спростування, зазначеного в позові. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved