Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON]звернувся у суд до [PERSON], ВАТ “Краматорський завод важкого верстатобудування”, про визнання неправомірними дій [PERSON]., про захист права власності, відшкодування майнової та моральної шкоди. На обґрунтування позову послався на те, що на підставі рішення загальних зборів ВАТ “КЗВВ” від 29 березня 2003 року з ним було укладено контракт, який був підписаний головою Спостережної ради ВАТ «КЗВВ» - [PERSON]. Наказом від 12 січня 2004 року він був звільнений по ст. 36 п.8 КЗпП України на підставі рішення Спостережної ради від 12 січня 2004 року. При звільненні йому були виплачені всі суми, що йому належали за контрактом у тому числі і згідно п.6,5 Контракту - 36 середніх заробітних плат. Не погодившись з цією виплатою, ВАТ «КЗВВ» оскаржило п. 6.5 Контракту від 29 березня 2003 року. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 жовтня 2004 року п. 6.5. Контракту визнано недійсним і з нього стягнуто 1187053 грн. 56 коп., як безпідставно отриманих коштів. Вважає, що рішення Апеляційного суду Донецької області є остаточним, набрало чинності, а факти, що встановлені у даному рішенні є преюдиціальними, тобто такими, що не підлягають доведенню у судовому засіданні: а саме факт того, що [PERSON]як Голова спостережної ради ВАТ ”КЗВВ” підписав з ним контракт у якому згідно до п. 6.5 Контракту у разі дострокового розірвання контракту підприємство виплачує 36 середніх заробітних плат, без рішення Спостережної ради товариства. У подальшому Спостережна рада не схвалила даного правочину. [PERSON]дав розпорядження про сплату йому 1187053грн. 56 коп., які він отримав. Оскільки відповідач діяв не від свого власного імені, а від імені ВАТ ”КЗВВ”, займаючи посаду Голови Спостережної Ради, за позовом якого судом постановлено рішення про стягнення з нього виплачених сум, вважає що і [PERSON] і ВАТ ”КЗВВ” є відповідачами по його позову і попросив суд визнати дії [PERSON]неправомірними, та стягнути : з [PERSON],0грн. - суму, яка вже стягнута з нього, та збитки у сумі 74375,о грн. у зв'язку з достроковим розірванням депозитного договору, а усього 176715 грн., - як матеріальну шкоду; та моральну шкоду в сумі 176715 грн.; з ВАТ ”КЗВВ”- стягнути суму 1128753,56грн. 56 коп., яка складається з суми стягнутої з нього за рішенням Апеляційного суду Донецької області, збитків у сумі 159375,0 грн., моральну шкоду в сумі 409584, 52 грн., та стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов [PERSON]підтримала й попросила суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача ВАТ ”КЗВВ” Бочаров А.І. позов не визнав, та обґрунтував заперечення проти позову тим, що підприємство не несе відповідальності за дії [PERSON]як голови спостережної ради, тому що згідно до п.5.1.р.5 Положення про Спостережну раду ВАТ «КЗВВ» члени спостережної ради несуть персональну відповідальність згідно діючого законодавства. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON]. позов не визнав. Заперечення проти позову обґрунтував тим, що позов безпідставний, не визнає посилання [PERSON]та той факт, що рішенням Апеляційного суду Донецької області, яке є остаточним, встановлено перевищення наданих повноважень [PERSON]. а саме факт того, що [PERSON]як Голова спостережної ради ВАТ ”КЗВВ” підписав з ним контракт у якому згідно до п. 6.5 Контракту у разі дострокового розірвання контракту підприємство виплачує 36 середніх заробітних плат, без рішення Спостережної ради товариства. Вважає, що за особистим рішенням і особистою вказівкою позивача [PERSON]положення п.6.5 Контракту, щодо виплати йому суми в розмірі 36 заробітних плат у разі дострокового розірвання контракту були додруковані секретарем Наглядової ради Кременьовою. [PERSON]сам отримав без достатніх підстав кошти, які з нього були стягнуті Рішенням апеляційного суду й не мав права ними розпоряджатися. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним кодексом України. Згідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Згідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]працював у ВАТ ”КЗВВ” на підставі контракту від 1 квітня 2003 року та 12 січня 2004 року його було звільнено по ст.36 п.8 КЗпП України та сплачено матеріальну допомогу у розмірі 36 середніх заробітних плат у сумі 1187053 грн. на підставі п.6.5 Контракту. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 жовтня 2004 року визнано недійсним п.6.5 Контракту, який було підписано Головою Спостережної ради ВАТ”КЗВВ” [PERSON] та Головою правління - Генеральним директором ВАТ”КЗВВ” від 1 квітня 2003 року [PERSON], та на користь ВАТ ”КЗВВ” з [PERSON]стягнуто 1187053 грн.56 коп. на підставі встановлених обставин: · контракт з [PERSON]укладено на підставі рішення загальних зборів ВАТ ”КЗВВ” від 29 березня 2003 року; - відповідно до п.10.2 Статуту ВАТ ”КЗВВ” укладення контракту з Головою правління товариства відноситься до компетенції Спостережної ради, а відповідно до п.10.3 Статуту контракт підписується головою Спостережної Ради; - контракт з [PERSON]було підписано головою Спостережної ради [PERSON].; - не був предметом розгляду Спостережної ради п.6.5 Контракту, згідно з яким в разі дострокового розірвання контракту підприємство повинне виплатити [PERSON]матеріальну допомогу в розмірі тридцяти шести його середніх заробітних плат. Голова Спостережної ради не міг сам вирішити питання про внесення цього пункту до Контракту без рішення Спостережної ради, оскільки це суперечить положенню Статуту та закону України “Про господарські товариства”. Позивач [PERSON]просить суд на підставі встановлених обставин Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 жовтня 2004 року, визнати дії [PERSON]який на той час був головою Спостережної ради, які полягають у тому, що він підписав контракт з [PERSON]та віддав розпорядження про сплату [PERSON] 1187053,0 грн., без відповідних рішень Спостережної Ради - не законними з перевищенням своїх повноважень. Суд вважає на підставі встановлених обставин Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 жовтня 2004 року позов [PERSON]згідно п.3 ст. 61 ЦПК України у частині визнання дій [PERSON]незаконними з перевищенням своїх повноважень підлягає задоволенню. Позивач у позові просить визнати дії [PERSON]такими, що спричинили йому матеріальну шкоду, стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, яка є наслідком його протиправних дій. Матеріальна шкода складається зі збитків у сумі 102340,0 грн., яка стягнута як сума безпідставно виплачена та 74375,0 сума збитків від депозитного договору. Згідно зі ст.ст.1166, 1167, ч.1 ст.1172 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд вважає, що позов у частині стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, як такий, що знайшов підтвердження у судовому засіданні. /л.а.12-14,54-55,101-103/. Позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково. Виходячи з тривалості моральних страждань позивача, його стану здоров'я, порушення його життєвих зв'язків, моральних страждань, суд вважає, що сума у 10000 грн. буде достатньою для відшкодування моральних збитків. [PERSON]просить у позові стягнути з другого відповідача - ВАТ”КЗВВ” матеріальну та моральну шкоду у зв'язку з тим, що [PERSON]діяв не від свого імені, а від імені ВАТ, займаючи посаду Голови Спостережної ради за позовом якого суд постановив рішення про стягнення з нього виплачених сум. Матеріальну шкоду оцінює у 1128753,56 грн. 56 коп.- яка складається з суми стягнутої з нього за рішенням Апеляційного суду Донецької області, та збитків у сумі 159375,0 грн. Моральну шкоду у сумі 409584грн.52 коп./30 % від стягнутої суми за рішенням Апеляційного суду/; Суд не бере до уваги пояснення представника [PERSON]- Єфименка у частині того, що за особистим рішенням і особистою вказівкою позивача [PERSON]положення п.6.5 Контракту, щодо виплати йому суми в розмірі 36 заробітних плат у разі дострокового розірвання контракту були додруковані секретарем Наглядової ради Шкременьовою, бо як убачається з пояснень представника ВАТ «КЗВВ», що відповідає Положенню про спостережну раду ВАТ «КЗВВ», голова спостережної ради підписує контракт з головою правління, згідно до рішення спостережної ради. Як убачається з рішення апеляційного суду. [PERSON]у якості свідка пояснив, що «…. на засіданні спостережної ради розглядалося питання щодо посадового окладу та надбавок до нього….. інші умови контракту не обговорювалися …йому не відомо, чому у контракті вказано про матеріальну допомогу про 36 заробітних плат в разі дострокового розірвання контракту в той час як він пам'ятає, що в п.6.5 Контракту йшлося про 3 заробітні плати…», тобто [PERSON]визнав, що підписав Контракт без рішення спостережної ради, про що не заперечував й представник відповідача у судовому засіданні. Саме ці дії [PERSON]й оскаржує позивач. [PERSON]просить у позові стягнути з другого відповідача - ВАТ ”КЗВВ” матеріальну шкоду у зв'язку з тим, що [PERSON]діяв не від свого імені, а від імені ВАТ «КЗВВ», займаючи посаду Голови Спостережної ради за позовом якого суд постановив рішення про стягнення з нього виплачених сум. Матеріальну шкоду оцінює у 1128753,56 грн. 56 коп. - яка складається з суми стягнутої з нього за рішенням Апеляційного суду Донецької області, та збитків у сумі 159375,0 грн. Суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. 1166, 1167, ч.1 ст.1172 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У позові [PERSON]посилається та, що неправомірними діями [PERSON], суттєво порушені його інтереси оскільки він мав очікуванні законні сподівання на цю суму і саме на цих умовах підписав Контракт. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області з [PERSON]на користь ВАТ ”КЗВВ” стягнуто 1187053грн., а не 1128753,56грн., як безпідставно виплачену. Суд вважає, що в діях ВАТ ”КЗВВ” у цій частині відсутні дії, які порушили законні права позивача, бо саме з рахунку ВАТ були виплачені кошти [PERSON], як безпідставно виплачені й цей факт вже встановлено Апеляційним судом 5 жовтня 2004 року. Суд не бере до уваги пояснення позивача з посиланням на ст. 1172 ЦК України у тій частині, що [PERSON]діяв від імені підприємства й підприємство відшкодовує шкоду, завдану її учасником під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства. Відшкодування юридичною особою шкоди, згідно до ст. 1172 ЦК України, здійснюється завданою їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Підписуючи контракт з [PERSON], [PERSON]діяв як Голова Спостережної ради Відкритого акціонерного товариства ВАТ “КЗВВ”. Відносини між членами вищого наглядового органу, яким є Спостережна рада ВАТ ”КЗВВ” є різновидом корпоративних відносин. [PERSON]беручи участь в управлінні товариством реалізував своє право не на працю, а право на управління товариством, тобто це не було його трудовим обов'язком, тому що у трудових відносинах з ВАТ «КЗВВ» у той час [PERSON]не знаходився. Підписання контракту [PERSON] не є здійсненням ним підприємницької діяльності. Позов у частині стягнення моральної шкоди у сумі 409584грн. також не підлягає задоволенню бо суд не визнає дії [PERSON]на які посилається позивач, як дії для здійснення їм підприємницької діяльності ВАТ”КЗВВ”. У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт дій ВАТ”КЗВВ”, що завдали шкоди майну [PERSON], що були підставою моральних страждань позивача. Факти наведені [PERSON]в обґрунтування моральної шкоди і не пов'язані з діями [PERSON], як Голови Спостережної ради, який підписав контракт з [PERSON]. Суд не бере до уваги підстави стягнення моральної шкоди з ВАТ на які посилається у позові позивач бо вони суперечать діючому законодавству про стягнення моральної шкоди. А саме : позивач обґрунтовуючи моральну шкоду, внаслідок дій ВАТ, вказує на неправомірні дії державного виконавця по стягненню з нього суми по рішенню суду, бо ВАТ”КЗВВ” не несе відповідальності за дії державного виконавця по виконанню рішення суду, відповідно до закону України “Про виконавче провадження”. Суд також в обґрунтування позову [PERSON]не бере до уваги факт психологічного тиску на нього, зі сторони ВАТ, як такий, що не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що позов [PERSON]у частині стягнення з ВАТ”КЗВВ” матеріальної та моральної шкоди не підлягає задоволенню, як такий що суперечить діючому законодавству.

Outcome: partial