overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з грошового вкладу з нарахованими відсотками, що зберігається в Калинівському відділенні ВАТ “Державний Ощадний банк України” №048 ( ощадкаса № 2911/026 в с.Люлинці ) на рахунку[NUMBER] в сумі 2970 грн. Він фактично прийняв спадщину, так як у нього на руках знаходиться ощадна книжка. Однак, спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька та визнати за ним право власності на грошовий вклад з нарахованими відсотками в порядку спадкування за законом. Відповідачка позовні вимоги визнає, спадщину не прийняла та на неї не претендує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з грошового вкладу з нарахованими відсотками, що зберігається в Калинівському відділенні ВАТ “Державний Ощадний банк України” №048 ( ощадкаса № 2911/026 в с.Люлинці ) на рахунку[NUMBER] в сумі 2970 грн. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, у нього на руках знаходиться ощадна книжка. Однак, позивач спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - мати позивача, відповідачка по справі [PERSON], спадщину не прийняла та на неї не претендує. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на грошовий вклад в порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], після якої залишилась спадщина, яка складається з грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігається на рахунку [NUMBER] в ВАТ “Державний Ощадний банк України”. Він фактично прийняв спадщину, так як у нього на руках знаходиться ощадна книжка та інші документи. Однак, спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері та визнати за ним право власності на грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсаціями в порядку спадкування за законом. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, однак, в матеріалах справи наявна заява голови Калинівської міської ради, в якій він просить справу заслухати без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після якої залишилась спадщина, яка складається з грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігається на рахунку [NUMBER] в ВАТ “Державний Ощадний банк України” Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, у нього на руках знаходиться ощадна книжка та інші документи. Однак, позивач спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, крім позивача, ні за заповітом, ні за законом немає. Калинівська міська рада, Вінницької області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується письмовою заявою голови Калинівської міської ради, Вінницької області від 02.04.2008 року № 02-21-244. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються на рахунках [NUMBER], [NUMBER] в ВАТ “Державний Ощадний банк України”. Він фактично прийняв спадщину, так як у нього на руках знаходяться ощадні книжки та інші документи. Однак, спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька та визнати за ним право власності на грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями в порядку спадкування за законом. Відповідачка в попереднє судове засідання не з”явилася, однак, в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без її участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після якого залишилась спадщина, яка складається з грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються на рахунках [NUMBER], [NUMBER] в ВАТ “Державний Ощадний банк України”. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, у нього на руках знаходяться ощадні книжки. Однак, позивач спадкові права не має можливості оформити, так як в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - мати позивача, відповідачка по справі [PERSON], спадщину не прийняла та на неї не претендує, про що підтверджується її письмовою заявою, яка наявна в матеріалах справи. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на грошовий вклад в порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

В листопаді 2007 року позивачка пред'явила позов до відповідача і просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] 15 лютого 2002 року її племінник -[PERSON] був зареєстрований в указаній квартирі, але з моменту реєстрації в ній не проживає. Оскільки відповідач не проживає в квартирі без поважних причин понад один рік, він втратив право на користування житловим приміщенням, тому позивачка звертається до суду. У судовому засіданні представник позивачки[PERSON], діючий за довіренністю, позовні вимоги підтримав, і просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення у засобах масової інформації, але у суд не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи - не направив. За згодою представника позивачки справа розглянута із винесенням заочного рішення. Представники третіх осіб - КВ ЖРЕП Красногвардійського району м. Дніпропетровська та відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи сповіщені, просили розглядати справу в їх відсутності. Вислухавши представника позивачки, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що[PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачці, проте, в ній не проживає без поважних причин з 2002 року, що підтверджується актом про непроживання від 29.10.2007 року, поясненнями свідка [PERSON]. Тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно наказу № 5-к від 01.11.2006 року вона була прийнята на посаду ведучого бухгалтера - заступника головного бухгалтера у КП «Служба єдиного замовника». Наказом № 65-к від 25.05.2007 року її було звільнено із займаної посади за угодою сторін. Однак відповідачем, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, нараховано, але не виплачено заробітну плату на загальну суму 3298,62 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6009,12 грн. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, а саме, просила суд стягнути з позивача заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 3298,62 грн., посилаючись на підстави, які вказані в позовній заяві, від решти позовних вимог відмовилася. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з трудової книжки, наказом № 5-к від 01.11.2006 року [PERSON] була прийнята на посаду ведучого бухгалтера - заступника головного бухгалтера у КП «Служба єдиного замовника». Згідно наказу № 65-к від 25.05.2007 року [PERSON] було звільнено із займаної посади за угодою сторін. Відповідно розрахункового листка за травень 2007 року, [PERSON] була нарахована але не виплачена заробітна плата в розмірі 3298,62 грн. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тобто із КП «Служба єдиного замовника» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 3298,62 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України із КП «Служба єдиного замовника» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 березня 1995 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільне життя в них не склалося з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями та постійних сварок, відповідач про матеріальний стан сім'ї не дбає, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, про свідчить поштове повідомлення, своїх заперечень проти позову не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, 07 березня 1995 року сторони уклали шлюб (а.с. 4). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають, створити міцної родини не змогли, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, про сім'ю та її збереження не дбає. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як байдужість до збереження шлюбу, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме їх прав та інтересів та третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON]. у лютому 2008 року звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин зі своїм батьком - [PERSON]. Заявниця посилається на те, що в свідоцтві про її народження ім'я батька записано як [INFO] замість правильного [INFO]. Встановлення даного факту необхідно для отримання нею спадщини, що залишилася після смерті батька. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги, викладені в заяві, представник П'ятихатської сільської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень проти заяви не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], ім'я батька зазначено як [INFO], її матір'ю є [PERSON] (а.с.6). У теперішній час у зв'язку з одруженням прізвище заявниці [PERSON] (а.с. 4-5). З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] у червні 1961 року уклав шлюб з [PERSON], [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). У зв'язку з наведеним суд вважає, що померлий [PERSON] дійсно є батьком заявниці, оскільки відмінність складає одну букву, імені [INFO]-[INFO] є співзвучними. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення у вигляді можливості отримання спадщини, що залишилася після смерті батька. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту родинних відносин з її батьком[PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, тому що сімейне життя не склалося, через відсутність взаємопорозуміння і не сумісності характерів, що призвело до розладу в родині. Крім того, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, почуття кохання втрачене, подальше спільне життя та збереження родини неможливі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином. Надав суду письмову заяву згідно з якою позовні вимоги визнає з розірванням шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон­них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що в юридичний шлюб, сторони, вступили 19 серпня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що вони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, що суперечить ст.3 Сімейного Кодексу України, яка говорить, що родину становлять спільно проживаючі особи, зв'язані загальним побутом, що мають права й обов'язки. Шлюб сторін так само перешкоджає їм здійснити право на проживання в родині, передбачене ст.4 Сімейного Кодексу України. Таким чином, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача й відповідача, що підтверджується поясненнями позивача та заявою відповідача. При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родину зберегти не можливо, вона розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати, поклавши видатки на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов”язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

06 лютого 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким шлюб з [PERSON] зареєстрований 29 вересня 2006 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 871 - розірвати. В обґрунтування позову він вказує на те, що в шлюбі з відповідачкою знаходиться з 29 вересня 2006 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. З першого дня подружнього життя разом вони не проживали. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2007 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, відповідачка не приділяла достатньої уваги сім'ї. Погано ставилась до нього, внаслідок чого виникали конфліктні ситуації. Повністю втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2007 року та не поновлювались, спільного господарства не ведуть. Сварки з відповідачкою відбувались постійно, він не одноразово намагався зберегти сім'ю. За наданий судом строк для примирення в сім'ї подружжя не примирилось. Спору про розподіл майна не має. Просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Пояснила, що дійсно шлюбні відносини припинені з грудня 2007 року, та не поновлювались, вважає збереження сім”ї неможливим. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 29 вересня 2006 року між позивачем та [PERSON], було зареєстровано шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 871 в свідоцтві про шлюб виданого 29 вересня 2006 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з грудня 2007 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2008 року сторонам було надано строк для примирення. Однак за наданий судом строк для примирення, примирення між сторонами не відбулось, відповідачка жодного разу не звернулась до позивача з пропозицією примиритись. Між сторонами постійно виникали суперечки та сварки. Шлюб носить формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Посилається на те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно заповіту, посвідченого [INFO] секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, все своє майно [PERSON] заповів позивачу. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом, немає. В даний час позивач бажає оформити своє право власності на спадковий будинок, однак, перешкодою у цьому є відсутність правовстановлюючих документів. Тому він просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в судовому порядку. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник територіальної громади с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в попереднє судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розлянути в його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ст. ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач визнав позов, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі наведеного, ст. 328,392, 1268,1269 ЦК України,

Outcome: approved