overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Прокурор Снятинського району звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до ТзОВ " Надвірнянський завод молочних продуктів" про стягнення 231 гривнів заборгованості за здане молоко,мотивуючи тим,що [PERSON] на протязі квітня 2006 року здавала молоко ТзОВ " Надвірнянський завод молочних продуктів" заготовачу с. Балинці, Снятинського району - [PERSON] згідно договору № 15 від 10.03.2006 року "На закупівлю молока від населення". Однак відповідач не провів розрахунків з [PERSON] і заборгованість за здане молоко становить 231 гривні. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, яку просить задоволити та стягнути з відповідача 231 гривню заборгованості за здане молоко в користь [PERSON] і в доход держави судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно,про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. У відповідності із ст..526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] протягом квітня 2006 року здавала молоко ТзОВ " Надвірнянський завод молочних продуктів" заготовачу с. Балинці, Снятинського району - [PERSON] згідно договору № 15 від 10.03.2006 року "На закупівлю молока від населення". Це підтверджується приймально-розрахунковими відомостями за здане молоко згідно якої сума заборгованості відповідача перед [PERSON] за здане молоко становить 231 гривню . Дану суму заборгованості не оспорюють сторони по справі. А тому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. - 2 - Згідно ст..88 ЦПК України в дохід держави слід стягнути 51 гривню судового збору і 30 гривнів витрат на інформаційно-тенічне забезпечення. На підставі ст. ст. 509,510, 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Відповідач, [PERSON] на попередньому розгляді справи та у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. Позивачка, [PERSON]. позовні вимоги на попередньому розгляді справи та у судовому засіданні підтримала, від пояснень відмовилась. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, та згоден на те, щоб дитина залишилась проживати із матір'ю. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: - свідоцтво про реєстрацію шлюбу (серія [NUMBER] видано відділом РАГС Ренійського району Одеської області в тому, що 21.10.1995 року був зареєстрований шлюб між [PERSON]. та [PERSON].; - копія паспорту (серії [NUMBER]) на ім'я [PERSON].; - копія свідоцтва про народження [PERSON] - [INFO].; Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 21.10.1995 р., мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося. На протязі спільного життя часто виникали сварки. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння. На теперішній час подружжя спільно не проживають. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON] - [INFO], який на теперішній час проживає с позивачкою. Спору майнового характеру не має. Подальше збереження шлюбу не можливе. Так, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер і позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи та надані документи, вислухав пояснення сторін, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позові позивачка зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] у свідоцтві про народження дитини записан батьком, але від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно. У судове засідання позивачка не з&acute;явилася, але надала заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю у зв&acute;язку з тим, що знаходиться з дитиною на лікуванні. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з&acute;явився, але надав заяву, згідно якої він згоден платити аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведенного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Котельніковською сільською радою, [NUMBER] від 12.04.2005р. видно, що його батьки - сторони у справі (а.с. 3). Згідно довідки Котельніковської сільської ради № 754 від 28.11.2007р. видно, що [PERSON], [INFO], знаходиться з матір&acute;ю, на її утриманні (а.с. 2). Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183 Сімейного кодекса України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дитині не надає. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судові витрати. Таким чином, визнання відповідачем пред&acute;явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований Телелинецькою сільською радою Жмеринського району 11.05.1980 року між нею та відповідачем в справі, посилаючись на те, що їх сім'я існує формально і відновити подружні стосунки неможливо. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що подружні стосунки і ведення спільного господарства з відповідачем припинені понад рік тому. Дітей від шлюбу вони не мають, однак, відповідач не бажав подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до органу РАЦС, тому вона звернулася з відповідним позовом до суду, оскільки примирення з відповідачем не бажає. Просила розірвати її шлюб із [PERSON]. Зазначила, що на момент розгляду справи вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174 цього ж Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER](а.с.4); від шлюбу неповнолітніх дітей не мають; згідно пояснень позивачки спільне життя і ведення господарства з відповідачем припинено півтора року тому; позивачка не згодна на примирення з відповідачем; обставин щодо неможливості пред'явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено, тому позов підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про майно між сторонами не заявлено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати, пов'язані із оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на сторін порівну. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований Жмеринським міським відділом РАЦС 15.07.2000 року між нею та відповідачем в справі, посилаючись на те, що їх сім'я існує формально і відновити подружні стосунки неможливо. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що подружні стосунки і ведення спільного господарства з відповідачем припинені два місяці тому. Примирення з відповідачем вона не бажає, оскільки остаточно втратила до нього почуття любові та поваги. Просила розірвати її шлюб із [PERSON]. Зазначила, що на момент розгляду справи вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174 цього ж Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.5); від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6); згідно пояснень позивачки спільне життя і ведення господарства з відповідачем припинено два місяці тому; позивачка не згодна на примирення з відповідачем; обставин щодо неможливості пред'явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено, тому позов підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про майно між сторонами не заявлено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати, пов'язані із оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на сторін порівну. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

У січні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення в сумі 1524 грн. 22 коп. станом на 01.12.2007 р. В обгрунтування позову, позивач зазначив, що відповідачі проживають в [ADDRESS], яка приєднана до централізованої мережі водопостачання та водовідведення і повиненні були оплачувати дані послуги щомісяця. Відповідно до розрахунку станом на 01.12.2007 року заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення складає 1524 грн. 22 коп. Добровільно відповідачі заборгованість не гасять, тому позивач просить стягнути вищевказану суму судовим рішенням з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, вказували, що дійсно мають заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 1524 грн. 22 коп. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений, просив розглянути справу за його відсутність, проти задоволення позову не заперчував. Вислухавши відповідачів [PERSON]. та [PERSON]., вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язаня (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають в [ADDRESS], яка приєднана до централізованої мережі водопостачання та водовідведення і повиненні були оплачувати дані послуги щомісяця. Відповідно до розрахунку станом на 01.12.2007 року виникла заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення у сумі 1524 грн. 22 коп., яку і слід стягнути з відповідвчів. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 14.01.1947 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Фактично шлюбні відносини між ними припинились ще в 1948 році, тому з того часу вона не має ніяких відомостей про місцеперебування чоловіка. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне заявниці для оформлення розірвання шлюбу через органи РАЦС. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просила суд визнати її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, заявою від 07.02.2008 року просив розглядати справу у його відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 43 ЦК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний безвісно відсутнім, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про його місце перебування. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 14.01.1947 року. Фактично шлюбні відносини між ними припинились ще в 1948 році, тому з того часу [PERSON] не має ніяких відомостей про місцеперебування [PERSON] На 07 лютого 2008 року місце знаходження [PERSON] невідоме. Таким чином, більше ніж сорок років немає відомостей про місце знаходження [PERSON] за місцем його постійного проживання. Визнання останнього безвісно відсутнім необхідне заявниці для оформлення розірвання шлюбу. Зазначені факти повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню. Оскільки неможливо встановити день одержання останніх відомостей про відсутнього, початком безвісної відсутності треба вважати [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

12 листопада 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що дії відповідача щодо умисного поширення недостовірної інформації про начебто заволодіння ним результатами інтелектуальної праці [PERSON] Також відповідач у розмові з [PERSON] згадував про крадіжку документів, яку скоїв начебто позивач. Сторони у вільний час займаються розробкою документів, які реєструються у інформаційній мережі «Інтернет». Просить суд зобов`язати відповідача спростувати інформацію про начебто скоєння ним крадіжки документів, які належать [PERSON] та принести свої вибачення за поширення недостовірної інформації, стягнути з відповідача на його користь 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі 56 грн. 50 коп. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, пояснив суду Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони, раніше перебували у дружніх стосунках, займаються розробкою документів, які реєструються у інформаційній мережі Інтернет. [PERSON] зазначає те, що [PERSON]. поширює недостовірну інформацію про начебто заволодіння позивачем результатами його інтелектуальної праці. З протоколу судового засідання від 11 травня 2007 року, по цивільній справі №2-842-07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яка розглядалась суддею Алуштинського міського суду АР Крим Куксовим В.В.(а.с.16), вбачається, що свідок [PERSON]. пояснив суду про те, що він був присутній при розмові [PERSON] та [PERSON] і вони розмовляли з приводу адреси в Інтернеті, [PERSON] вкрав у [PERSON] документи, позивач висловлював погрози в адресу відповідача, говорив [PERSON], щоб він віддав його гроші, а [PERSON] віддасть йому документи. Після чого позивач віддав відповідачу документи, а відповідач віддав позивачу борг у сумі 1200 умовних одиниць. Виходячи з викладеного дана інформація [PERSON]. не поширювалася, а відповідно до вимог ст.277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Тому, моральне страждання нанесене відповідачем позивачу відсутнє, а відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

23 січня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 22 жовтня 2005 року, у них є син [PERSON], [INFO]року народження Сімейне життя не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та психологічна сумісність, між ними часто виникали сварки, скандали, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. З осені 2006 року вони припинили шлюбні стосунки, позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливе, тому звертається до суду. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову, відповідач позов визнав, також наполягав на розірванні шлюбу. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам одного з подружжя, їх дітей, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON]не проживають однією сім'єю з осені 2006 року, вони не ведуть спільного господарства проживають у різних містах, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові і пошани. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально, і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам з відповідача. В обґрунтування позовних вимог вона зіслалася на те, що згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2007 року було присуджено з [PERSON] стягувати щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]народження в розмірі ј частки всіх видів заробітку відповідача. На підставі рішення суду був виписаний виконавчий лист та відкрито виконавче провадження за № АЕ-60 2007 року. На протязі усього часу відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів. На період 01.11.2007 року заборгованість по виплаті аліментів складає суму в розмірі 9760,50 грн., тому, просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина заборгованість по аліментам в розмірі 9760,50 грн. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто відповідно до ст.169 ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що згідно виконавчого листа № АЕ - 60 2007 року видно, що Покровським районним судом Дніпропетровської області від 01 жовтня 2007 року він зобов'язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]народження в розмірі ј частки всіх видів заробітку [PERSON] починаючи з 23.11.2007 року. Згідно довідки виданої Державною виконавчою службою у Покровському районі видно, що заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по аліментам складає за станом на 01.11.2007 року - 9760,50 грн. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина заборгованість по аліментам в розмірі 9760,50 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та 3,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved