Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

22 лютого 2008 року [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Іллічівська міська рада Одеської області про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно (а.с.4-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона (позивачка) 07 грудня 2007 року уклала з [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу за яким вона (позивачка) купила, а відповідачі продали одну кімнату квартири [ADDRESS]. При укладенні зазначеного договору сторонами було досягнути домовленості з усіх суттєвих умов договору, а саме його ціна - 20000 гривень, яку відповідачі отримали в момент підпису договору та моменту передачі нерухомого майна покупцю (позивачці), з послідуючим оформленням нотаріальної угоди. Однак до цього часу, з вини відповідачів вказана угода нотаріальна не засвідчена, при цьому відповідачі ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Позивач в судовому засіданні, при попередньому слуханні справи, підтримала заявлені вимоги та просить їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні, при попередньому слуханні справи, позов визнали і не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи - представник Іллічівської міської ради Одеської області в судовому засіданні, при попередньому слуханні справи, не заперечує проти вимог позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 грудня 2007 року між позивачем і відповідачами, було укладено письмову угоду купівлі-продажу нерухомого майна, а саме однієї кімнати чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.27). На підставі укладеної угоди загальна площа квартири [ADDRESS], яка належить позивачу на праві приватної власності відповідно до реєстраційного посвідчення від 08.02.1999 року №73, виданого КП «БТІ» м. Іллічівська, збільшилась на 12,3 кв.м., а житлова збільшилась на 6,3 кв.м. в результаті переобладнання однокімнатної квартири в двокімнатну, а загальна площа квартири [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 2001 року за № 35, зменшилась на 13,9 кв.м., а житлова зменшилась на 11,9 кв.м. в результаті переобладнання чотирикімнатної квартири в трикімнатну. Зазначені зміни позначені на викопіровки з плану технічного паспорту КП “БТІ» м. Іллічівська від 05.02.2008 року, інвентарний № 12804, реєстровий № 73-ПР-17-94 та на викопіровки з плану технічного паспорту комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації” м. Іллічівська від 05.02.2008 року, інвентарний № 12803, реєстровий № 73-ПР-45-111 (а.с.9-11,14-16). Згідно технічних висновків № 55 та № 56 про відповідність квартир № 77 та № 78 в будинку [ADDRESS] будівельним нормам і правилам та можливості використання їх по цільовому призначенню, складеного спеціалістом, який має вищу технічно-будівельну освіту та кваліфікацію судебного експерта по спеціальності: «Досліджування об'єктів нерухомості, будівництво матеріалів, конструкцій і відповідних документів» (свідоцтво № 1161 від 26.09.2007 року), яким встановлено, що використовувати квартири згідно цільовому призначенню та не порушуючи прав інших осіб можливо (а.с.17-26). 12 січня 2000 року позивачем було змінено прізвище [PERSON] на прізвище [PERSON], про що свідчить паспорт громадянина [NUMBER], виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області. Відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При укладенні угоди між сторонами було досягнуто домовленостей з усіх суттєвих умов купівлі-продажу вказаного об'єкту, а саме ціни договору - 20000 гривень, яку відповідачі отримали в момент підписання угоди, та моменту передачі нерухомого майна у власність позивача, з послідуючим нотаріальним оформленням угоди. До теперішнього часу зазначена угода нотаріальна не засвідчена, при цьому відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення угоди. У відповідності зі ст. 657 ЦК України дана угода підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. У відповідності з нормою ст. 638 ЦК України вважається укладеною договір (угода), якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Нормою ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved