Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

30.05.2006 року [PERSON] звернулася до суду з первісним позовом до [PERSON] про захист права власності від порушень. 12.02.2007 року та 11.01.2008 року позивач уточнила свої позовні вимоги і на підтвердження яких посилалася на те, що згідно договору купівлі-продажу від 09.02.2006 року, посвідченого нотаріально, вона є власником нежитлового приміщення, яке складається: з будівлі контори А-1 розміром 19,7х12, 45 м, добудови «а» - 2,65х12,45 м., добудови «а1» - 2,35х4,32 м, розташованого в с. Широке, вул. Ленінського Комсомолу, 1-б Криворізького району Дніпропетровської області. Нежитлове приміщення придбане нею, як фізичною особою, для заняття підприємницькою діяльністю. 15.03.2006 року вона уклала з Широківською сільською радою Криворізького району договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,06 га на 5 років, яка знаходиться за тією ж адресою, що і належне їй нежитлове приміщення. На підставі договору оренди № 1а від 01.02.2005 року це приміщення орендував відповідач [PERSON] 01.02.2006 року строк дії цього договору оренди закінчився. 09.02.2006 року вона стала власницею спірного нежитлового приміщення, проте [PERSON] категорично відмовився звільнити спірне нежитлове приміщення, не зважаючи на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2006 року йому було відмовлено в задоволені позову про визнання недійсним рішення № 3 від 20.01.2006 року виконкому Широківської сільської ради Криворізького району про продаж нежитлового приміщення, тому позивач вважає, що це ще раз свідчить про правомірність придбання нею нежитлового приміщення, а відповідач повинен звільнити належне їй нежитлове приміщення, у зв»язку з чим просила у судовому порядку витребувати нежитлове приміщення з незаконного володіння [PERSON] і передати їй це приміщення в натурі. Неправомірними діями відповідача їй було спричинено матеріальну шкоду, оскільки вона була позбавлена змоги використовувати своє майно для отримання доходів від підприємницької діяльності або здавати його в оренду. Відповідач за оренду даного приміщення на підставі п. 2 договору № 1а від 01.02.2005 року сплачував Широківській сільській раді Криворізького району орендну плату в сумі 107,82 грн. за місяць, тому останнім їй було завдано збитків на загальну суму 1 293,84 грн. за період з 13.02.2006 року по 13.02.2007 року, виходячи з розрахунку 107,82 грн. 12 місяців, яку позивач просила стягнути з відповідача на її користь. Позивач також вважає, що своїми діями [PERSON] завдав їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що протиправно захопивши її майно, відповідач принижує її ділову репутацію, честь та гідність як громадянина, порушив її нормальні життєві зв»язки та стосунки з близькими і друзями, спонукає її захищати свої конституційні права у суді, що спричинило моральні страждання. На відшкодування моральної шкоди позивач просила стягнути на її користь з відповідача 5 000 грн., а також судові витрати у розмірі 348,00 грн. В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що виконком Широківської сільської ради Криворізького району в порушення закону прийняв незаконнне рішення про продаж нежитлового приміщення, яке знаходилося на підставі договорів оренди в його оренді і в оренді його дружини [PERSON], як і земельна ділянка під нежитловим приміщенням та біля нього. Строк дії цих договорів оренди не закінчився до цього часу, а тому вважає, що оскільки діями позивача і Широківської сільської ради Криворізького району грубо було порушено його конституційні права, позов [PERSON] задоволенню не підлягає та просив суд відмовити їй в задоволені позову. 30.06.2006 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом, який 30.07.2007 року [PERSON] уточнив і на підтвердження якого позивачі посилалися на те, що з 1999 року вони являються приватними підприємцями. 25.03.2002 року між Широківською сільською радою Криворізького району та [PERSON] було укладено договір оренди на частину спірного нежитлового приміщення (за вище вказаною адресою) площею 183 м.кв. терміном до 25.03.2007 року, між сільською радою та [PERSON] - договір оренди на частину цього ж нежитлового приміщення площею 60 м. кв. терміном до 25.03.2008 року. Загальна площа 2-х договорів оренди складає 243 м кв., тобто площу всієї будівлі. В об»єкти договорів оренди нежитлового приміщення входила і додаткова земельна ділянка розташована біля будівлі. Нежитлове приміщення вони використовували як кафе-бар «Караказа», відремонтували його і підвели до нього воду. В порушення законодавства про порядок приватизації комунального майна, а саме Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», наказу Фонду державного майна України від 30.06.1999 року № 1477 «Про затвердження Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю», наказу Фонду державного майна України від 22.09.2000 року № 1976 «Про затвердження Положення про продаж на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю», Широківська сільська рада Криворізького району без вирішення питання про умови та порядок продажу майна прийняла рішення № 294 від 09.01.2006 року про доцільність продажу і згоду на продаж спірного нежитлового приміщення та підписала договір на проведення біржових торгів з товарною біржею «Куратор». 09.02.2006 року було проведено біржові торги спірної будівлі з грубим порушенням указаних законів, оскільки інформацію про продаж майна не було опубліковано в засобах масової інформації, не було зроблено про це і об»яви за 30 днів до аукціону, не було проведено оцінку об»єкту не пізніше 6-ти місяців до її продажу. Згідно протоколу № 2 від 09.02.2006 року спірне нежитлове приміщення було продано [PERSON] яка була єдиним покупцем при продажу цього майна на аукціоні. Зважаючи на допущені порушення законодавства при проведенні купівлі - продажу спірного майна між товарною біржею та [PERSON] та наявне порушення їх законних прав, як орендарів спірного об»єкту нерухомості і земельної ділянки під ним та біля нього, які добросовісно та відкрито користувалися майном, яке належало Широківській сільській раді Криворізького району на протязі 12 років, якою незаконно в односторонньому порядку було розірвано договір оренди на об»єкт з [PERSON], а вони на підставі ст. 344 ЦК України, за набувальною давністю, набули право власності на це нежитлове приміщення та на земельну ділянку на підставі відповідного закону, тому позивачі просили визнати протокол проведення біржових торгів № 2 від 09.02.2006 року на товарній біржі «Куратор» м. Кривого Рогу щодо продажу спірного об»єкту недійсним та за наведених підстав визнати і договір купівлі - продажу майна від 09.02.2006 року між територіальною громадою в особі Широківської сільської ради Криворізького району та [PERSON], зареєстрований за № 1408 недійсним і зобов»язати сторони повернути все отримане по договору. В судовому засіданні позивачі та представник позивача [PERSON] - [PERSON]. позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його. Представники відповідача зустрічний позов не визнали, посилаючись на те, що спірне майно [PERSON] придбала на законних підставах, договір купівлі - продажу оформлено нотаріально, права і інтереси позивачів порушено не було, вони достовірно і заздалегідь були повідомлені про виставлення спірного майна на продаж. Вимагаючи визнання проведення торгів на товарній біржі і договору купівлі - продажу нежитлового приміщення недійсними, позивачі посилаються на законодавство, яке стосувалося державного майна, а спірне майно належало до комунальної власності, крім того Накази ФДМ України та Законом України «Про власність» втратили чинність, а тому просили в позові позивачам відмовити. Представник 3-ї особи по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - Широківської сільської ради Криворізького району просив первісний позов задовольнити, а в задоволені зустрічного позову позивачем відмовити, пояснивши, що договори оренди нежитлового приміщення та земельної ділянки між подружжям [PERSON] та Широківською сільською радою Криворізького району на момент продажу майна не діяли, позивачі завчасно сільською радою були сповіщені про виставлення об»єкту нерухомості на продаж, але на свій розсуд не скористалися можливістю прийняти участь в біржових торгах з метою придбати це майно при проведенні аукціону, тому до цього часу безпідставно володіють майном, яке по закону належить [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, їх представників та оцінивши надані ними докази та заперечення, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити на підставі слідуючих доказів. Як вбачається із довідки Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області нежитлове приміщення (в минулому приміщення сільської ради) за адресою с. Широке, вул. Ленінського Комсомолу, 1б, на момент продажу знаходилося на балансі сільської ради за № 1 і відносилося до основних засобів (а.с. 153), на яке 29.11.2005 року територіальній громаді Широківської сільської ради було видано свідоцтво про право комунальної власності і яке складалося з будівлі контори літ. «А-1», загальною площею 290,9 м. кв., добудови літ. «а1» розміром 2,65х12,45 м., добудови розміром 2,35х4,32 м., та було внесено до єдиного реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 162, 163). Згідно п. 30 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року із змінами та доповненнями, до компетенції сільської ради (виключно на пленарному засіданні) входить вирішення питання (прийняття рішення) щодо відчуження відповідно до закону комунального майна. У відповідності з вимогами вказаного закону згоду на терміновий продаж нежитлового приміщення, розташованого за адресою: с. Широке вул. Ленінського Комсомолу, 1-б, було надано рішенням № 294 від 09.01.2006 року, прийнятим Широківською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області четвертого скликання 25-ї сесії (а.с. 89), проти чого не заперечували відповідачі за первісним позовом і на підставі цього рішення сільської ради постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2006 року було відмовлено [PERSON] в задоволенні адміністративного позову про визнання недійсним рішення № 3 від 20.01.2006 року виконкому Широківської сільської ради Криворізького району про продаж спірного нежитлового приміщення (а.с. 88-89). 26.01.2006 року приватний підприємець [PERSON] одержав від Широківської сільської ради Криворізького району письмове повідомлення про виставлення на продаж через товарну біржу «Куратор» об»єкту нерухомості, який він орендував під кафе-бар «Караказа» та про те, що йому надано першочергове право придбання цього приміщення (а.с. 22). Згідно протоколу № 2 від 09.02.2006 року проведення біржових торгів спірне нежитлове приміщення за 49 868,57 грн. придбала [PERSON] (а.с. 115). [PERSON] та [PERSON] наполягали на визнанні цього протоколу недійсним, посилаючись на Закон України «Про власність», Накази ФДМ України від 30.07.1999 року № 1477 та від 22.09.2000 року № 1976, що задоволенню не підлягає, оскільки ці накази стосувалися порядку продажу на аукціоні, за конкурсом державного майна, в той час як [PERSON] придбала майно, що належало колективній власності. Більше того, ці Накази ФДМ та Закон України «Про власність» втратили чинність. 09.02.2006 року між територіальною громадою в особі Широківської сільської ради Криворізького району - продавцем та [PERSON] - покупцем було укладено договір купівлі - продажу спірного нежитлового приміщення, нотаріально посвідченого, внесеного до державної реєстрації (а.с. 161, 21) і який відповідає вимогам ст. ст. 203, 208, 209, 210, 655, 657 ЦК України, підстав припинення права власності [PERSON] на цей об»єкт, передбачених ст. 346 ЦК України не має, а тому в позові подружжя [PERSON] про визнання цього договору недійсним слід відмовити. Ствердження позивачів по зустрічному позову про те, що відчуженням сільською радою [PERSON] нерухомого майна, яким вони добросовісно володіли протягом 12 років і згідно ст. 344 ЦК України набули право власності на це майно, як і на земельну ділянку, за набувальною давністю, було порушено їх конституційні права, суд до уваги не бере, оцінює їх критично, оскільки вони суперечать вимогам закону. По-перше, ст. 344 ЦК України, в якій мова йде про набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно за особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти цим майном, як своїм власним протягом 10 років, а власник майна тривалий час не виявив наміру визнати річ своєю, тобто погодився з її втратою. Подружжя ж [PERSON] спірним нерухомим майном, яке спочатку знаходилося на балансі сільської ради, а потім її власником стала територіальна громада, добросовісно не заволоділи та не володіли ним, а лише використовували його на підставі договорів оренди. По-друге, жоден договір оренди нерухомого майна та земельної ділянки, укладений між Широківською сільською радою та [PERSON] і [PERSON], в тому числі і договори між ними, строк дії яких закінчується 25.03.2007 року та 25.03.2008 року (без підпису на ньому [PERSON]) не пройшов державної реєстрації, а тому вони згідно ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-ХІV із змінами і доповненнями, ст. ст. 203 ч. 4, 208, 210, 215 ч. 2 ЦК України є нікчемними правочинами, встановленими законом, які не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з їх недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України), а тому на підставі викладеного суд вважає, що [PERSON] і [PERSON] в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Ст. ст. 386, 387 ЦК України передбачено, що власник; який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, або з вимогою про витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, з правом на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Оскільки відповідач по первісному позову [PERSON] добровільно не бажає повернути [PERSON] належне їй майно, тому в судовому порядку слід це майно витребувати з його незаконного володіння та передати його в натурі власнику [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь на відшкодування майнової шкоди 1 293,84 грн., пов»язаної з неможливістю за вказаних обставин, використовувати позивачкою об»єкт нерухомості шляхом передачі його в оренду, в період з 12.02.2006 року по 13.02.2007 року, виходячи з розрахунку: 107,82 грн. (орендна плата об»єкту за місяць, яку сплачував відповідач сільській раді) х 12 місяців (з 12.02.2006 року до 13.02.2007 року - період незаконного володіння відповідачем майном позивача). Суд також вважає, що діями [PERSON] позивачу було спричинено і моральну шкоду, пов»язану з моральними стражданнями, внаслідок приниження ділової репутації, позивача, порушенням її моральних життєвих зв»язків та з урахуванням всіх обставин по справі, розмір цих збитків суд призначає в сумі 1 000 грн. В задоволені решти цього позову [PERSON] слід відмовити. На підставі ст. 84 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати - 318 грн. по сплаті держмита та 30,00 грн. на відшкодування витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у суді.

Outcome: partial