overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

29 січня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] у розмірі 700 грн. та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 700 грн., щомісячно до настання їх повноліття на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з серпня 2005 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. З відповідачем вони проживають окремо. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, інших дітей не має. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. на утримання неповнолітніх дітей на її користь. Суду пояснила, що з 26 серпня 2005 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народились діти: син [PERSON] та донька [PERSON], які у теперішній час проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання дітей не надає. В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. на утримання неповнолітніх дітей на користь їх матері [PERSON]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 серпня 2006 року, актовий запис № 834, зробленого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 липня 2007 року, актовий запис № 565, зробленого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки і проживають разом з нею. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, інших утриманців не має . Враховуючи вище викладене, суд приходи до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, і суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

08.02.2008 року [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла його баба [PERSON]. Після смерті баби відкрилась спадщина на належне їм майно, однак оформити право на спадщину він не має можливості, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні представниця позивача [PERSON] вимоги позову підтримала, пояснила, що після смерті баби [PERSON] не подав заяву до нотаріальної контори через відсутність у нього коштів необхідних для оформлення спадщини. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Гранівський сільський голова Бень М.В. в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем спадщини після смерті баби [PERSON]., яка померла [INFO] (а.с. 8), проте у встановлений законом шестимісячний термін в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався (а.с. 5), у зв'язку з відсутністю коштів необхідних для оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються ч. 3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив установлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, йому необхідно визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON]. в позові до суду просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє, як дружини, утримання в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO] року народження, трьохрічного віку, мотивуючи тим, що вона не працює, так як доглядає за дитиною, і потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість і зобов»язаний надавати їй матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач працездатний, має можливість працювати і утримувати як дітей, так і її, як дружину, бо вона не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в зазначеному позивачкою розмірі не заперечував та пояснив, що він проживає з матір»ю в її власному будинку, має земельну ділянку, влаштувався на роботу, але ще заробітну плату не одержував, лише знає, що вона буде 800 грн. у місяць та що він сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку щомісяця. Та обставина, що позивачка не працює та що з нею проживають діти [PERSON] та [PERSON], підтверджується довідками вуличного комітету від 03.02.2008 року, що на а.с.6,7. Час народження сина [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження, що на а.с.3. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд, враховуючи матеріальне становище відповідача та визнання ним позову, що є підставою для його задоволення, приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2001 року, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану в Грушуваській сільській раді Барвінковського району Харківської області, про що зроблено актовий запис за № 04. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, мотивуючи це тим, що подружнє життя не склалося тому, що у них з відповідачем різні погляди на подружнє життя, на підставі чого в родині систематично виникали сварки, що негативно впливало на вихованні неповнолітньої дитини. В теперішній час позивачка з відповідачем мешкають окремо, подружні стосунки не підтримують. Вважають, що сім» я розпалась остаточно і намірів відновити родину сторони не мають. У судовому засіданні позивачка підтвердила свої вимоги та просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що проти позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Заходів до примирення сторони не вживають, вважають відновлення родини неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Заявник Миколаївська загальноосвітня школа-інтернат №5 звернувся до суду з заявою в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій посилаючись на те, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному державному утриманні, 20.10.2006 року Новобузьким РВ УМВС оголошений в розшук як безвісно відсутній, його місце проживання невідоме, обов'язки батька щодо виховання та розвитку дитини не виконує, просив ухвалити судове рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. У судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи в його відсутності, доводи заяви підтримав. Представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Як вбачається з акту загальноосвітньої школи-інтернату №5, на протязі перебування дитини [PERSON], [INFO], з 04 березня 2006 року по теперішній час в Миколаївській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів №5 батько [PERSON] дитину не відвідував, обов'язки щодо виховання та розвитку дитини не виконував. Згідно з повідомлення Новобузького РВ УМВС від 20.10.2006 року [PERSON] знаходиться в розшуку як безвісно відсутній. За даними обласного адресного бюро УМВС України в Миколаївській області від 20.11.2007 року [PERSON], 1952 року народження, не значиться. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у січні 1995 року то відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України початком його безвісної відсутності слід вважати 01 лютого 1995 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

11 квітня 2007 року в м.Жмеринка Вінницької області помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями[ADDRESS] в м. Жмеринка Вінницької області. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачка не може, оскільки чоловік не провів первинну реєстрацію даного будинку, юридично не оформивши його на себе. Позивачка прийняла спадщину, так як проживала та була зареєстована з чоловіком в спадковому будинку. Син позивачки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини.Інших спадкоємців немає. Будинок під забороною та заставою не перебуває. Позивачка просила винести рішення, яким визнати за нею право власності на даний будинок. Представник відповідача позов визнав повністю і не заперечував щодо визнання за позивачкою права власності на будинок її покійного чоловіка. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка змінила заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 17% його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Пояснила, що крім сина [PERSON] в неї з відповідачем є син [PERSON], 1999 року народження на утримання якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі 16,5 % його заробітку. Однак відповідач не сплачує коштів на утримання сина [PERSON]. Відповідач зменшені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову в попередньому судовому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проти позову не заперечує. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище дитини, приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав повністю, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що з 1961 року вона проживала разом з [PERSON], вела з ними з ним спільне господарство, не перебуваючи у шлюбі. [INFO] [PERSON]. помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошового внеску на рахунку [NUMBER] в Жмеринському віділенні № 2910/08 Ощадбанку. Просила встановити факт її проживання однією сім»єю не менше п»яти років до часу відкриття спадщини з [PERSON], оскільки це їй необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину. В попередньому судовому засіданні представник заявниці за дорученням - [PERSON]. підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що заявниця являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON]. Встановити факт проживання однією сім”єю заявниці необхідно для оформлення свідоцтва про право на спадщину, оскільки не може в позасудовому порядку здійснити оформлення спадщини. Представник заінтересованої сторони - юристконсульт Жмеринської міської ради Магляк В.А. не заперечував проти задоволення заяви. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки проти її задоволення не заперечує представник заінтересованої сторони, задоволення заяви не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права та законні інтереси інших осіб. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім”єю не менш як п”ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно п. 1 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. В судовому засіданні той факт, що [PERSON]проживала з [PERSON], померлим [INFO] в будинку за адресою м. Жмеринка, [ADDRESS] однією сім”єю не менш як п”ять років до часу відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за рішенням В-Писарівського районного суду від 9 серпня 2005 року, з 35 грн. щомісячно на кожну дитину на 100 грн. щомісячно на кожну дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на час винесення рішення відповідач не працював, але на даний час відповідач працевлаштувався неофіційно, отримує прибуток, тому доцільно стягувати аліменти у більшому розмірі В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і дала аналогічні пояснення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що на даний час він офіційно не працює, з 1 лютого 2008 року зареєстрований у В-Писарівському районному центрі зайнятості як безробітній, допомоги не отримує, інших утриманців не має, стан здоров'я задовільний, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 100 грн. на кожного сина. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно рішення В-Писарівського районного суду від 9 серпня 2005 року на користь позивачки стягуються аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 35 грн. щомісячно на кожного / а.с. 7/. З довідки відділу державної виконавчої служби вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 23.01.2008 року становить 1 960 грн. / а.с.8/. Позивачка проживає з дітьми, на даний час працює, що підтверджено відповідними довідками сільської ради / а.с.4/. Відповідач зареєстрований як безробітній у В-Писарівському райцентрі зайнятості / а.с.16/. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач інших утриманців не має, стан його здоров'я задовільний, він отримує мінливий заробіток і має можливість сплачувати аліменти у розмірі 100 грн. на утримання кожного сина. Таким чином, суд прийшов до висновку, що є всі підстави для зміни розміру аліментів. На підставі ст. ст.81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривна та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач зареєстрований [ADDRESS], але не проживає з 17 червня 2003 року. Позивач є власником вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби у сільських населених пунктах, зареєстрованому у БТІ. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягав, просив суд задовольнити його у повному обсязі, пояснив, що реєстрація відповідача перешкоджає йому розпоряджатися будинком. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, відповідно до матеріалів виконаного судового доручення згоден на розгляд справи за його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав та взаємовідносин сторін. Заслухавши позивача, його доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що власником житлового приміщення [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.7-9). Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS](а.с.18), але за вказаною адресою не проживає з 2003 року (а.с.6). Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За такими обставинами, суд вважає, що [PERSON] відсутній [ADDRESS] понад шести місяців без поважних причин, і тому, в силу ст.71 ЖК України, його треба визнати такою, що втратив право на жиле приміщення. На підставі ст.71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Муромської сільської ради з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективної власності КСГП ім. Калініна розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у порядку спадщини за заповітом після батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, після смерті батька залишалася спадщина у вигляді вищевказаної земельної частки (паю), яка була заповідана [PERSON] До нотаріусу він не звертався, оскільки фактично прийняв майно в натурі, тобто володіє сертифікатом. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача Муромської селищної ради у судове засідання не з'явився, але надав листа про те, що просить розглянути справу під час його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Білогірської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився, але також надав листа про розгляд справи без нього. Заслухавши позивача, його доводи, розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективної власності КСГП ім. Калініна розміром 5,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належала [PERSON] (а.с.9), який помер [INFO] (а.с.7). При житті [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON], що підтверджується заповітом від 20.04.1994року (а.с.8). Після смерті спадкодавця ніхто до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується листом Білогірської державної нотаріальної контори, тобто спадкова справа не заводилися. Спадкоємцем за заповітом за Цивільним кодексом України (1963) є позивач у справі [PERSON] На підставі ст.ст.524,534,549 ЦК України (1963),

Outcome: approved