Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Сімферопольський природоохоронний прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить зобов'язати відповідача висвободити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0015 га , яка розташована в районі автобусної зупинки села Лучисте м. Алушти та привести зазначену земельну ділянку в належний для користування стан шляхом знесення кіоску, який [PERSON] на неї встановив. Вимоги мотивовані тим, що в результаті перевірки дотримання земельного законодавства, яка проводилася 02.04.2007 року інспекторами Південно - Кримського відділу Держземінспекціїї АР Крим, був встановлений факт самовільного зайняття зазначеної земельної ділянки [PERSON]., який встановив там кіоск і користується ним. За даним фактом відносно відповідача складалися протоколи про правопорушення. У судовому засіданні прокурор позов підтримав відповідно до наведеного, з чим також погодився представник Лучистовської сільської Ради. Відповідач [PERSON] позов визнав і підтвердив, що на даний час у нього не має правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку, де він встановив кіоск і користується ним. Його заява про надання йому зазначеної земельної ділянки у власність і досі знаходиться на розгляді у Лучистовській сільській Раді. Суд, заслухавши прокурора, представника Лучистовської сільської Ради, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що згідно до рішення виконавчого комітету Лучистовської сільської Ради від 07.06.2001 року [PERSON] надавалася земельна ділянка площею 15 кв.м по вулиці Шосейній у селі Лучисте міста Алушта. Відповідно до зазначеного рішення [PERSON] повинен був провести узгодження із складенням акту вибору і обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості). Але до теперішнього часу відповідач цього не зробив, використовуває земельну ділянку самовільно. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КоАП України, а саме: самовільне захоплення земельної ділянки (а.с.4-12), проти чого відповідач у судовому засіданні не заперечував. Згідно до ст..125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. У судовому засіданні встановлено, що таких документів [PERSON] не має. Як пояснив представник Лучистовської сільської Ради, відповідач звернувся до Ради із заявою про надання йому в оренду зазначеної земельної ділянки, але такі заяви розглядаються на конкурсній основі. Таким чином, суд зазначає, що позивач в порушення вимог ст.125 ч.3 Земельного Кодексу України приступив до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документу, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації. Відповідно до ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, виключаючи знесення будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved