overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями в відділенні Ощадбанку № 3260/022 с. Бережівка Ічнянського району Чернігівської області на рахунках[NUMBER], [NUMBER] на ім'я [PERSON], який помер[INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті батька [PERSON],[INFO], відкрилась спадщина на дане спадкове майно. Як спадкоємиця за законом та за заповітом бажає оформити спадщину і просить визнати за нею право власності на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями. На попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити. На попереднє судове засідання представник ВАТ «Державний ощадний банк України» не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні[INFO] помер батько позивачки [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12), копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями в відділенні Ощадбанку № 3260/022 с. Бережівка Ічнянського району Чернігівської області на рахунках[NUMBER], [NUMBER] на ім'я [PERSON], який помер[INFO], що підтверджується копіями ощадних книжок (а.с. 9). Позивачка, як спадкоємиця за законом та за заповітом (а.с. 11) після смерті батька фактично прийняла спадщину, вступила в управління майном, провела поховання, відбула всі народні звичаї та обряди пов'язані з похованням, але не може оформити її належним чином, оскільки пропустила строк подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року з послідуючими змінами «Якщо у шестимісячний строк, передбачений ст.. 549 ЦК України, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не на продовження строку …», тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями в відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я [PERSON], а тому за нею слід визнати право власності на дане спадкове майно в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно, а саме - сарай ''Г '', добудову до будинку, яка складається з приміщень 2-4 пл. 16.9 м. кв., 2-1 пл. 3.9 кв.м., і 2-5 пл. 3.2 кв.м., розташовані на присадибній ділянці [ADDRESS]. Свої доводи обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом їй належить 57 % будинковолодіння [ADDRESS]. Інша частина будинковолодіння належить [PERSON]. Нею без належного оформленого дозволу побудовані сарай ''Г '' вартістю 808грн. і добудову до будинку розміром 7.2м х 4.6м., вартістю 7307грн. Згідно висновку Управління містобудування і архітектури побудовані споруди збудовані на земельній ділянці спільного користування і частково не відповідають будівельним нормам. Самовільно побудовані сарай і добудова до будинку хоча і побудовані з порушенням певних будівельних норм, однак побудовані давно, будь-яких претензій з боку інших мешканців сусідніх будинків і співвласника будинковолодіння по даному питанню не виникало і не виникає, про що маються відповідні заяви [PERSON] і [PERSON], завірені головою квартального комітету, а тому просить узаконити дані добудови. Являється інвалідом другої групи загального захворювання, а тому звільнена при подачі позовної заяви від сплати судового збору. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився без поважних причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, у встановленому законом порядку, неодноразово, а тому суд вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи по суті, і її можливо розглянути без участі представника відповідача у відповідності до вимог ч.2 ,4 ст. 169 ЦПК України, постановивши заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що у справі мається достатньо доказів для визнання права власності на сарай і добудову до будинку, розташовані на присадибній ділянці [ADDRESS] за позивачем по справі , а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що в порушення ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що під час чергової перевірки 27.04.2005 року у відповідача було встановлене порушення п.п.42,48 Правил користування електроенергією для населення, а саме пошкодження пломби енергопостачальної організації, про що був складений акт № 009211 від 27.04.2005 року, та зроблене нарахування суми збитків у розмірі 183грн. Просив суд стягнути суму збитків у розмірі 183грн. та судові витрати в сумі 81грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У судовому засіданні досліджені докази: Акт про порушення споживачем „Правил користування електричною енергією для населення”; особистий рахунок, розрахунок збитків. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” відповідач порушив п. 42, 48 „Правил користування електроенергією для населення”, що виразилося в приєднанні електрообладнання до електромережі поза розрахунковим приладом обліку електроенергії. Це порушення було зафіксовано актом № 009211 від 27.04.2005року (а.с.5). На підставі акта і відповідно до Методики нарахування збитків, нанесених енергопостачальній організації внаслідок порушення „Правил користування електроенергією для населення” було зроблено нарахування суми збитків у сумі 183грн. за період з 24 березня 2005 року по 27 квітня 2005 року (а.с.6). Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими, сума збитків у розмірі 183 грн. підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн., всього в сумі 81грн., на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, „Правил користування електричною енергією для населення”

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовною заявою посилаючись на ті обставини, що [INFO]помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадкове майно : [ADDRESS], яка належала йому та його матері [PERSON]на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1993 року. Його мати, [PERSON]померла [INFO]. На час її смерті він проживав разом з нею, після її смерті продовжував проживати в цій квартирі, оплачував комунальні послуги, тобто фактично прийняв спадщину, але нотаріально її не оформив. 03.02.2003 року вона звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, бо є спадкоємцем першої черги за законом, а коли звернулась до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право власності на спадкове майно, з»ясувалось, що з невідомих причин її заява не зареєстрована у державному нотаріаті. Тому просила задовольнити позов в повному обсязі. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити в повному обсязі. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування яких надала суду відповідні докази. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд досліджує надані докази: копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про смерть [PERSON],довідка БТІ, , довідка про народження [PERSON]., копія заяві до державної нотконтори, копія свідоцтва про право власності на житло. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 10.11.1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що [ADDRESS]дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]та [PERSON]в рівних долях ( а.с.14) . Із довідки ( а.с.9) вбачається, що [PERSON]є рідною матір»ю [PERSON]. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР ( 1963р) для придбання спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР ( 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON]. на момент смерті матері проживав у [ADDRESS], здійснював поточні платежі, тобто фактично прийняв спадщину , частку квартири, яка залишилась після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. Після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] , позивачка фактично прийняла спадщину, написав заяву до нотаріальної контори, як спадкоємець першої черги за законом ( а.с.11), доглядала за квартирою, тобто також фактично прийняла спадщину. Тому суд вважає, що її позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. 548,549 ЦК УРСР(1963р.),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути справу в даному судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, що відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК є підставою для ухвалення рішення в даному судовому засіданні. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2002 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично сім'я розпалася, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки з 2005 року. Позивач на примирення не погоджується, наполягає на розлученні, судові витрати просить покласти на нього. Відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, вважає, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її вже неможливо. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка та її представник просять суд усунути перешкоди в користуванні належною на праві власності квартирою [ADDRESS]шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. При цьому посилаються на те, що позивачка купила квартиру, в якій зареєстровано відповідача. Він не бажає знятися з реєстраційного обліку, що заважає позивачці зареєструватися в ній самій і її сину. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. 3-я особа - представник відділу паспортної та міграційної роботи Орджонікідзевського РВ ХМУ МВС України в Харківській області, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позовів суду не направив. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача просить суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що спірної є квартира [ADDRESS], що складається з 1-ї жилої кімнати. Власником зазначеної квартири в цілому є позивачка [PERSON]., яка купила вказану квартиру по договору купівлі-продажу від 8.10.2007 року. У вказаній квартирі фактично проживає син позивачки [PERSON]. Зареєстрований у вказаній квартирі лише відповідач (а.с.5-9). [PERSON]. хоч і є власницею спірної квартири, але не може в повній мірі реалізувати свої права як власника квартири, бо у вказаній квартирі зареєстрований відповідач по справі, і квартира має лише одну жилу кімнату, в якій сторони не можуть разом проживати. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Вказане положення знайшло своє відображення в ст.150 ЖК України. Таким чином, права [PERSON]., як власниці спірної квартири на проживання, володіння й користування спірною квартирою порушені реєстрацією відповідача у спірній квартирі, а тому підлягають захисту. Для захисту прав позивачки відповідача слід зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у розмірі &frac12; частини усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до виповнення дітям повноліття. Просить допустити негайне виконання рішення суду. В позовній заяві позивачка вказала на наступне. З відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON]- [INFO] і [PERSON] - [INFO] які проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач припинив усяку турботу про матеріальне забезпечення цих дітей. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на їх утримання відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно с ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі із 26 вересня 1992 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON]- [INFO] і [PERSON] - [INFO] батьком яких є [PERSON] а матір'ю - [PERSON] про що свідчать свідоцтва про укладення шлюбу та народження дітей (а.с.3-6). Неповнолітні діти позивачки проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, про що свідчить довідка сільської ради(а.с.7). [PERSON] не працює, отримує пенсію по інвалідності, що посвідчується довідкою (а.с.8) Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини зазначені в ст. 182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 17.03. 2008 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення усієї суми боргу по аліментах. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом і в обгрунтовання своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем проживали оджнією сім'.ю без реєстрації шлюбу. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків щодо матеріального утримання дитини, позивачка просила суд задовольнити позов. До початку судового розгяляду справи сторони звернулися в суд із заявами, яких: позивачка наполягає на позові, а відповідач позов визнає, сторони просять суд розглянути справу в їх відсутності. Суд вважає можливим постановити рішення по справі в попередньому судовому засіданні із задоволенням позову з таких підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER], виданого відділом рацс Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області від 13.02.2008р, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач визнав, що він матеріально дитину не утримує. Відповідно до ст. 180, ч.2 ст. 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач матеріально дитину не утримує, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення часток співвласників та просила визнати за кожним з співвласників квартири [ADDRESS] право власності на 1\3 частку названої квартири. . Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Каховської міської ради 07 вересня 2001 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач має намір розпорядитися своєю часткою вище вказаної квартири, однак не має змоги це зробити, оскільки вона є спільною сумісною власністю і частка кожного із власників не визначена, що послугувало підставою для звернення до суду з вказаною заявою. У судове засідання сторони надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності.. Позивач на позові наполягає, відповідачі проти позовних вимог позивача не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Каховської міської ради 07 вересня 2001 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду”. Відповідно до ст.. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними. А тому, кожному з співвласнику належить по 1\3 частини квартири. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача слід задовольнити та визначити, що кожному із співвласника квартири [ADDRESS] належить по 1\3 частці та визнати за ними право власності на відповідну їм частку. На підставі ст. ст. 21.55 Конституції України, ст. ст. 355, 368, 370, 372, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 25 лютого 2006 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, не цікавиться життям дитини та не приймає участі у вихованні, позивачка вимушена звернутися з заявою до суду. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, так як відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання дитини до її повноліття.

Outcome: approved