Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради та третьої особи Снігурівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування в порядку спадкування. В заяві вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування по [ADDRESS]. Але в оформленні спадщини було відмовлено Снігурівською державної конторою на підставі розбіжностей в прізвищі батька в правовстановлюючих документах його прізвище написано “[PERSON]” а в свідоцтві про смерть, заповіті “[PERSON]”. Просить з урахуванням наданих доказів, встановити що померлий є її батьком, а на підставі правовстановлюючих документі, житловий будинок з земельною ділянкою для його обслуговування на прізвище [PERSON], належить померлому [PERSON], та визнати за нею право власності на спадкове майно яке належить померлому. У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, показавши, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Але у видачі свідоцтва на право на спадщину нотаріусом відмовлено в зв'язку розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця. Відповідач позовні вимоги визнав, проти його задоволення не заперечував, до суду не з'явився, але надав письмову заяву, про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи до суду не з'явився, але надав письмове повідомлення, що проти задоволення позову [PERSON], не заперечує, та просить справу розглядати у відсутність їх представника. Дослідивши докази суд встановив слідуюче: -[PERSON], в 1963 році придбав у власність житловий будинок, згідно договору купівлі продажу, що знаходиться в с. Івано-Кепино Снігурівського району Миколаївської області, який посвідчений державним нотаріусом. (а.с.11-12). Для обслуговування житлового будинку [PERSON], на підставі рішення Павлівської сільської від 16.12.1994 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,14 га (а.с.17). Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.8), [PERSON] І.Т, помер [INFO], а його донька [PERSON], (а.с.9-10) як спадкоємець згідно заповіту має право на прийняття спадщини. (а.с.7). Згідно копій технічного паспорту на житловий будинок померлий мав у приватній власності житловий будинок по [ADDRESS] та державного акту на земельну ділянку площею 0,14 га для його обслуговування видане на прізвище [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідками [PERSON], підтвердила, що [PERSON], є рідним братом її, і прізвище його “[PERSON]” а не “[PERSON]”, а [PERSON], є його донькою. [PERSON], що є сусідкою померлого [PERSON], який має доньку [PERSON], і прізвище його правильно [PERSON] Позивачу, відмовлено у оформленні спадкових прав за розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця “[PERSON]” на “[PERSON]” в свідоцтві про смерть та заповіту. Суд вважає встановленим порушення прав позивача на оформлення спадкових прав після відкриття спадщини та на послідуюче володіння, користування і розпорядження належним майном, оскільки має місце відсутність документального посвідчення фактично належного права, тому звернення до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.4,13,48, Закону України «Про власність» ст. ст.391,392,1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» п.4.

Outcome: approved