overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

В лютому 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути із відповідача 5073 грн. 34 коп. заборгованості по кредиту та понесені судові витрати. Відповідач у судове засідання не з"явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи оскільки достатньо доказів та ухвалив розглядати справу заочно, проти чого у судовому засіданні представник позивача не заперечував, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.11.2005 року між ЗАТ “ПриватБанк” та [PERSON]був укладений договір, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік. В свою чергу відповідач взяв на себе обов'язок по поверненню кредиту, сплаті відсотків за використання кредиту в обумовлені договором строки. Відповідачка в порушення вимог договору свої зобов'язання за цим договором не виконує в повному обсязі, що виразилось в строках погашення кредиту, строків погашення відсотків, чим допустила заборгованість по сплаті кредиту та відсотків. Борг станом на 22.01.2008 р. складає 5073 грн. 34 коп., з яких 2366,01 грн. - сума заборгованості по кредиту; 2707,33 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1052 ЦК України закріплює право позикодавця вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги грунтуються на законі та договорі, що є підставою до їх задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 51 грн. 00 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст. 525, 526, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON].. в судовому засіданні позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву , в якій просить справу розглядати в його відсутність , на розірвання шлюбу згоден. В судовому засіданні було встановлено , що сторони уклали шлюб 12.12.1987 в виконкомі Микитівської сільської ради Ямпільського району, запис [NUMBER] Причиною розпаду сім'ї є те ,що відповідач зраджує дружині, внаслідок чого часто виникають сварки. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ,дочку [PERSON],[INFO] народження. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою. В силу ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їх дітей , що мають істотне значення. Сторони миритися не бажають. Спірного майна у сторін немає. За таких обставин , суд приходить до висновку , що подальше спільне життя сторін і збереження сім'ї суперечить їх інтересам і інтересам їх дітей, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

11 грудня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що з 05.10.2005 року працює в ВАТ «Тельманівський комбікормовий завод» охоронцем. Відповідач не виплачує позивачу заробітну плату, в результаті чого виникла заборгованість по заробітній платі, яка з січня по грудень 2007 року складає 4 197 гривень. У добровільному порядку відповідач заборгованість не виплачує. Просить стягнути на свою користь з ВАТ «Тельманівський комбікормовий завод» заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 197 гривень та моральну шкоду за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 4000 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися, але від них надійшли письмові заяви, в яких позивач наполягав на позові а відповідач визнав позовні вимоги, справу прохали розглянути за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та прийшов до наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищую шістнадцяти календарних днів. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач перебувають в трудових правовідносинах, що підтверджується записом в трудовій книжці і випискою з приказу № 8 від 03.10.2005 року, виданою відповідачем. Встановлено факт невиплати позивачу заробітної плати. Згідно довідки № 74 від 07.12.2007 року, наданої відповідачем, заборгованість по заробітній платі перед позивачем з січня по грудень 2007 року становить 4197 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що ВАТ “Тельманівський комбікормовий завод” має заборгованість перед [PERSON]. по заробітній платі, що є порушенням його законних прав, що спричинило йому та його родині моральних страждань. Проте, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до ст.81 ЦПК України суд стягує на користь Державного бюджету Ворошиловського району м. Донецька з відповідача 30 гривень судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави з відповідача 51 гривню судового збору у вигляді державного мита. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

10 грудня 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що з 30.05.2001 року працює в ВАТ «Тельманівський комбікормовий завод» прибиральницею. Відповідач не виплачує позивачці заробітну плату, в результаті чого виникла заборгованість по заробітній платі, яка з липня по листопад 2007 року складає 1640 гривень. У добровільному порядку відповідач заборгованість не виплачує. Просить стягнути на свою користь з ВАТ «Тельманівський комбікормовий завод» заборгованість по заробітній платі в розмірі 1640 гривень та моральну шкоду за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 2000 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися, але від них надійшли письмові заяви, в яких позивачка наполягала на позові а відповідач визнав позовні вимоги, справу прохали розглянути за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та прийшов до наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищую шістнадцяти календарних днів. Матеріалами справи встановлено, що позивачка і відповідач перебувають в трудових правовідносинах, що підтверджується записом в трудовій книжці і випискою з приказу № 13 від 30.05.2001 року, виданою відповідачем. Встановлено факт невиплати позивачці заробітної плати. Згідно довідки № 73 від 07.12.2007 року, наданої відповідачем, заборгованість по заробітній платі перед позивачкою з липня по листопад 2007 року становить 1640 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що ВАТ “Тельманівський комбікормовий завод” має заборгованість перед [PERSON] . по заробітній платі, що є порушенням її законних прав, що спричинило їй та її родині моральних страждань. Проте, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до ст.81 ЦПК України суд стягує на користь Державного бюджету Ворошиловського району м. Донецька з відповідача 30 гривень судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави з відповідача 51 гривню судового збору у вигляді державного мита. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

10 грудня 2007 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що з 10.08.1983 року працює в ВАТ «Тельманівський комбікормовий завод» секретарем - машиністкою з виконанням обов'язків інспектора з кадрів. Відповідач не виплачує позивачці заробітну плату близько п'яти років, в результаті чого виникла заборгованість по заробітній платі, яка за період з січня по грудень 2007 року складає 4000 гривень. У добровільному порядку відповідач заборгованість не виплачує. Просить стягнути на свою користь з ВАТ «Тельманівський комбікормовий завод» заборгованість по заробітній платі в розмірі 4 000 гривень та моральну шкоду за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 4000 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися, але від них надійшли письмові заяви, в яких позивачка наполягала на позові а відповідач визнав позовні вимоги, справу прохали розглянути за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та прийшов до наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищую шістнадцяти календарних днів. Матеріалами справи встановлено, що позивачка і відповідач перебувають в трудових правовідносинах, що підтверджується записом в трудовій книжці і випискою з приказу № 109 від 10.08.1983 року, виданою відповідачем. Встановлено факт невиплати позивачу заробітної плати. Згідно довідки № 72 від 07.12.2007 року, наданої відповідачем, заборгованість по заробітній платі перед позивачкою за період з січня по грудень 2007 року становить 4000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що ВАТ “Тельманівський комбікормовий завод” має заборгованість перед [PERSON]. по заробітній платі, що є порушенням її законних прав, що спричинило їй та її родині моральних страждань. Проте, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково. У відповідності до ст.81 ЦПК України суд стягує на користь Державного бюджету Ворошиловського району м. Донецька з відповідача 30 гривень судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави з відповідача 51 гривню судового збору у вигляді державного мита. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні позивачка просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем [INFO] в Угринківській сільській раді Заліщицького району, актовий запис [NUMBER], покликаючись на те, що вони з 2004 року проживають окремо і їхній шлюб носить формальний характер. Від спільного шлюбу в сторін є дочка [PERSON], [INFO] народження. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. А тому, суд вважає, що позов слід задоволити, так як позов визнаний відповідачем, сторони не бажають миритися. Суд також вважає, що при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС з позивачки слід стягнути в дохід держави один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а відповідача від сплати звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Деньгівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишився заповіт де остання заповіла позивачу по справі [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON]складається з жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS], яку він прийняв в установленому законом порядку. При житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, тобто не одержала свідоцтво про право власності на нього. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю та наполіг на його задоволенні, тобто на визнанні за [PERSON]права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON]на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування - сільська Рада с. Деньги не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? з даних свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 25; ? з даних свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]; ? з даних заповіту від 08.10.1996 року, посвідченого секретарем Деньгівської сільської Ради Золотоніського району, вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті; ? з даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданого Золотоніським ЧООБТІ 30.03.2007 року та довідки, виданої виконкомом Деньгівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області № 145 від 29.02.2008 року, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 особовий рахунок [NUMBER] за [PERSON], яка померла [INFO] рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

В поданій до суду заяві вказується, що 15.06.2007 року між Акціонерним товариством “Індустріально-експортний банк” та [PERSON] укладено кредитний договір за [NUMBER], згідно якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 8500,00 ( вісім тисяч п'ятсот) грн., а Позичальник зобов'язувався використати його та повернути не пізніше 14.06.2010року, сплативши відсотки за користування кредитом в розмірі 19 відсотків річних та щомісячної процентної винагороди в розмірі 1,15% в місяць від суми кредиту, при цьому проводити погашення кредиту, починаючи з липня місяця 2007 року у відповідності до графіку, що додається до кредитного договору. Проте, зобов'язання відповідача щодо повернення ним суми кредиту залишилось невиконаним і станом на 17.01.2008 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 8456,47грн., які просять стягнути в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача Клец Т.А. позов підтримала, давши пояснення за викладеними в ньому обставинами та просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами по справі Акціонерним товариством “Індустріально-експортний банк” та [PERSON] укладено кредитний договір за [NUMBER] від 15.06.2007 року, за яким останній отримав споживчий кредит в сумі 8500,00 (вісім тисяч п'ятсот ) грн., які зобов'язувався повернути не пізніше 14.06.2010року та відповідно до п.п.1.2.1, 1.2.2 сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19 відсотків річних та щомісячну процентну винагороду в розмірі 1,15% в місяць від суми кредиту. Погашення кредиту повинно проводитись починаючи з липня 2007року у відповідності з графіком, що доданий до кредитного договору (а.с.12зв. ) Згідно розрахунку заборгованості по кредиту сума непогашеного кредиту станом на 17.01.2008 року становить 7791,67грн., з них сума простроченого платежу складає 944,44грн. Сума прострочених відсотків становить 531,42 грн., простроченої комісії - 115,69 грн. Крім того, відповідно до п.5.1 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми Кредиту та сплаті винагороди за користування кредитом позичальник зобов'язувався сплачувати на користь Банку пеню, яка згідно розрахунку становить 17грн.69коп. Загальна сума заборгованості становить 8456,47грн. Оскільки за умовами кредитного договору (п.6.2) при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, відсотками або комісією позичальник має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та пені, тому суд приходить до висновку , що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у випадку задоволення позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача. В порядку ст. 224 ЦПК суд проголошує заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON],, у заяві до суду вказує , що з відповідачем по справі- [PERSON],перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1991 року, а у 2007 році шлюб було розірвано в судовому порядку. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні і батьком яких в їх свідоцтвах про народження записаний відповідач по справі. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість , а їй одній важко утримувати сім»ю, тому змушена звернутися до суду про примусове стягнення коштів. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала повністю та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON], позов визнав та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в даному розмірі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення , виходячи з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтв про народження дітей (а.с.3-4) відповідач по справі [PERSON], є їх батьком і згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов”язаний утримувати своїх дітей. З пояснень позивача [PERSON],вбачається, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому її слід стягнути у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

В позовній заяві позивач [PERSON], вказує , що з відповідачем по справі - [PERSON],перебуває в шлюбі, який був зареєстрований 20.12.1998 року Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом №10. Від спільного подружнього життя народився син- [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по причині розбіжності поглядів на життя , між ними постійно виникають непорозуміння , протягом п»яти років проживають окремо , сім»я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе , тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позов підтримала по вищенаведених обставинах та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з»явилася , належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подружжя тривалий час конфліктує ,між ними виникають непорозуміння ,протягом п»яти років проживають окремо і примирення між ними неможливе , тому суд не вбачає підстав для збереження сім”ї. В порядку ст. 224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 червня 1999 року у відділі РАГС виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 340 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що від шлюбу у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2003 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позивачки визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 26 червня 1999 року уклали шлюб. Від шлюбу у них є неповнолітня дочка [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2003 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved