Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS], укладеного в усній формі між нею, [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2008 року, визнання за нею права власності на житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,54 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III - ВЛ № 010320. Мотивує свій позов тим, що 11 лютого 2008 року вона купила в [PERSON] за 5 000 (п'ять тисяч) гривень житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться [ADDRESS]. Позивач сплатила відповідачу всю домовлену суму грошей за будинок, [PERSON] передала їй житловий будинок в користування. Нотаріально цей договір не було посвідчено через відсутність в [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що дійсно 11 лютого 2006 року [PERSON] продала належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться [ADDRESS] [PERSON] за 5 000 гривень, яка сплатила всю цю суму в день укладення договору. Договір купівлі-продажу будинку нотаріально посвідчено не було через відсутність в [PERSON] правовстановлюючих документів на цей житловий будинок. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Довідкою Журавниківської сільської ради від 01.04.2008 року № 305 стверджується, що житловий будинок, який знаходиться [ADDRESS] належить [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] 11 лютого 2008 року продала належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться [ADDRESS] [PERSON] за 5 000 гривень, хоча даний договір не було посвідчено через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок. А тому суд вважає, що слід визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS], укладений в усній формі між [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2008 року, визнати за [PERSON] права власності на житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться [ADDRESS]. Згідно з статтею 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Cудом встановлено, що [PERSON] придбала в [PERSON] вищевказаний житловий будинок, який розміщений на земельній ділянці площею 0,54 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III - ВЛ №010320, а тому визнає її право власності на цю земельну ділянку.

Outcome: approved