Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 квартири [ADDRESS], яка належить. [PERSON]. Позивач посилається на те, що з 18 жовтня 1992 року вона стала проживати в зазначеній квартирі, наймачем якої був [PERSON]. [PERSON] перебував із позивачем у фактичних шлюбних відносинах. 18 травня 1995 року вказана квартира була в рівних частинах приватизована. В 1994 році [PERSON]. було направлено в місця позбавлення волі, де відбуваючи покарання в 2004 році він помер. Позивачка з 1992 року проживала в квартирі, користувалась нею і одноосібно володіє частиною квартири, яка належала [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину за законом немає. В попередньому судовому засіданні позивач, та її представник свої вимоги підтримала а відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно свідоцтва про одруження дівоче прізвище позивача «Діденко». З 18 жовтня 1992 року [PERSON] стала проживати в квартирі [ADDRESS], наймачем якої був [PERSON], доказом чого акт комісії ЖРЕк-1, від 20 березня 2007 року. Вказана квартира складається із однієї кімнати житловою площею 17 м. 2. [PERSON] та [PERSON]., проживали однією сім'єю і вели спільне господарство. 18 травня 1995 року вказана квартира [PERSON]. та [PERSON]. в рівних частинах приватизована, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло видане Тернівським УЖКГ об»єднання «Павлоградвугілля» від 18 травня 1995 року, та витяг із реєстру прав власності Тернівського БТІ за номером 87, в книзі 34-19. 19.08.1994 року [PERSON] було направлено в місця позбавлення волі, у зв'язку із чим його було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою, згідно виписки із фінансово-лицевого рахунку наданого ЖРЕк № 1 від 23.01.2007 року. 15 січня 2004 року [PERSON] перебуваючи в місцях позбавлення волі помер, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 06 лютого 2004 року Центральною сільською радою Снігурівського району, Миколаївської області, актовий запис №8. Позивач з 18 жовтня 1992 року проживає у вказаній квартирі, оплачую комунальні послуги в повному об'ємі, і одноосібно володіє 1/2 частиною, яка належала на праві приватної власності [PERSON] з 19 серпня 1994 року. Згідно витягу зі спадкового реєстру №8187413 від 25.01.07 року, в спадковому реєстрі інформація, щодо заповіту або спадкового договору відсутня. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Позивач протягом 12 років володіє і користуюся, 1/2 частиною квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] і набула право власності на 1/2 вказаної квартири за набувальною давністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved