Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

Позивач 06.12.2007 р. у особі представника, що діє за дорученням, звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за грошовим зобов'язанням, що встановлено договором купівлі-продажу будівельних матеріалів, вказуючи, що уклавши 28.04.2006 р. договір відповідачі не виконали зобов'язання про оплату придбаного майна, добровільно на даний час заборгованість не погашено. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму, що еквівалентна 5000 у.о. по курсу долара США з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За розрахунком сума заборгованості з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми складає 38895 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів у відшкодування моральної шкоди, що також встановлено домовленістю, суму у розмірі 20 тис. грн., оскільки невиконання грошового зобов'язання потребувало для нього додаткових зусиль для організації його життя та сім'ї. У судовому засіданні представник позивача зменшила суму відшкодування майнових збитків та підтримала позовні вимоги - стягнення заборгованості з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, що у загальному підрахунку складає 29868-42 грн, в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 тис. грн. позовні вимоги підтримала, також просить покласти на відповідачів судові витрати з урахування зменшення вимог майнового характеру. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнач частково: в частині відшкодування заборгованості та майнових збитків визнав у розмірі 29868-42 грн., в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнав. Пояснив, що узгодження умов договору купівлі-продажу з позивачем здійснював саме він, разом з тим підписання договору довірив громадянській дружині [PERSON]. У розписці про строк виплати суми за договором купівлі-продажу, в порядку забезпечення виконання договору в частині оплати суми за придбане майно розписався [PERSON]. та він. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з"явилась, за заявою просить розглянути справу за її відсутністю, позов в частині відшкодування заборгованості та майнових збитків визнала повністю, не визнала позов в частині відшкодування моральної шкоди. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків [PERSON]., [PERSON]., дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково. Судом встановлені такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Між сторонами[PERSON]. та [PERSON]. 28.04.2006 р. укладено у письмовій формі двосторонній договір купівлі-продажу будівельних матеріалів на суму 27825 грн. До вказаного договору[PERSON]. та [PERSON]. і [PERSON]. підписане грошове зобов'язання у вигляді розписки, де узгоджені суми та строки їх оплати [PERSON]: 2000 у.о. - до 10.07.2006 р., 3000 у.о. - до 31.12.2006 р. Крім того, як вказано у грошовому зобов'язанні, у разі його невиконання, боржники відшкодовують [PERSON] всі збитки та моральну шкоду. Свідки [PERSON]., [PERSON]. підтвердили, що всі умови виконання договору були між сторонами були напередодні підписання узгоджені та сумнівів у його добровільності не мало бути. Як свідчить з пояснень відповідачів, належну за договором суму грошей позивачеві не сплачено. Згідно з розрахунком заборгованості сума накопиченої заборгованості з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми складає 29868 -42 грн., що визнається сторонами, у суду не викликає сумнівів, оскільки підтверджена належними доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами у наявності були договірні правовідносини, які виникли після укладання договору купівлі-продажу будівельних матеріалів. Відповідачка підписала договір, тим самим прийняла на себе передбачені договором умови, які регулюють відносини сторін, так саме була зобов'язана виконувати умови грошового зобов'язання (розписки) в порядку виконання умов договору купівлі-продажу, що пов'язані із розрахунком за отримання майна. Також судом встановлено, що позивач переїхав та змінив з сім'єю місце проживання, на даний час мешкає у Росії, де працює, у зв'язку з чим не має можливості часто приїжджати та вирішувати питання виконання відповідачами грошового зобов'язання та запропонував переводити гроші банківським переказом через банківську установу. Проте як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі після отримання майна від оплати грошей за нього ухилились, на даний час будь-яку частку обумовленої грошової суми не сплатили. Суд, оцінивши надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що в результаті не належного виконання відповідачем узятих на себе зобов'язань за укладеним договором, відповідачі повинні нести відповідальність за порушення грошового зобов'язання відповідно до умов договору і правил Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки договором і законом встановлюються обов'язки та відповідальність осіб, які беруть участь у договірних правовідносинах, підстав для звільнення боржників від відповідальності за порушення зобов'язань, що передбачені ст. 617 ГК України, судом не встановлено. Оскільки законом відповідно до ст.611 ЦК України передбачені підстави відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язання особі відносно якої це зобов'язання не виконане, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди заявлені обгрунтовано. Разом з цим, доводи позивача про те, що причинена моральна шкода складає у грошовому вигляді суму 20 000 грн., суд вважає безпідставними, оскільки ні позивач, а ні його представник не надали докази, які б підтверджували спричинення моральної шкоди саме у такому розмірі. Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.05.1995 р. (із подальшими змінами від 25.05.2001р. ) роз'яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди суд, зважаючи на характер правопорушення, враховуючи ступень вини та негативні наслідки - неможливість позивача розпоряджатися належними йому коштами, оцінюючи у грошовому виразі рівень моральних страждань позивача, суд вважає адекватним та доведеним суму у розмірі 2000 грн., як компенсацію моральних (душевних, фізичних) страждань, що повинна бути стягнута з відповідачів солідарно. Таким чином, з відповідачів з порядку солідної відповідальності підлягає стягненню сума заборгованості, розмір якої складає 29868 грн. 42 коп. на користь позивача, а також в порядку відшкодування у грошовому вигляді моральної шкоди, як наслідок порушення зобов'язання - 2000 грн. Крім того, на корись позивача підлягає стягненню судові витрати з відповідачів солідарно у загальному розмірі 337 грн. 18 коп., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial