overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

26.02.2008р. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона дійсно знаходилась на утриманні свого чоловіка [PERSON]по день його смерті, тобто [INFO]Встановлення зазначеного факту необхідно їй для отримання пенсії, в зв”язку зі смертю чоловіка. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, та пояснила, що 4.08.1963р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO]її чоловік помер. Від спільного шлюбу мають двох дітей сина Валерія, який є інвалідом другої групи та проживає разом з матірью, сина [PERSON]. Всі роки подружнього життя у чоловіка була велика заробітна плата та пенсія. На момент смерті чоловіка він отримував пенсію в сумі 1649грн.68коп., а заявителька отримувала пенсію в розмірі 639, 73грн. Встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, оскільки законом “Про пенсійне забезпечення” передбачено надбавку до пенсії пенсіонерам. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON]за адресою: [ADDRESS]. Її чоловік отримував пенсію в розмірі 1649грн.68коп.. Сама заявниця перебуває на пенсії, є інвалідом третьої групи, має на утримання сина - інваліда дитинства другої групи та отримує пенсію в розмірі 639,73 грн. Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка заявниці має юридичні наслідки для останньої. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на її на утриманні чоловіка [PERSON]. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

ВАТ “Укртелеком” в особі Донецької філії ВАТ “Укртелеком” Центра електрозв'язку № 5 Цеху електрозв'язку № 19 звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг електрозв'язку в сумі 279,06 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем був укладений договір від 11.12.2000 р. № 6-42-97 про надання послуг телефонного зв'язку. З лютого 2006 року відповідач не оплачувала за надані послуги електрозв'язку, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно встановлених розрахунків на момент пред'явлення позову складає 279,06 грн., яку просив стягнути на його користь, та просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 81 грн., сплачені ним при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою, а також витрати у сумі 17,18 грн., понесені позивачем у зв'язку із отриманням довідки адресного бюро щодо місця реєстрації відповідача. Представник позивача - П'ятницькій М.В., що діє за довіреністю, у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву за проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 279,06 грн. визнає. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, дістає висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні 11.12.2000 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 6-42-97 про надання послуг електрозв'язку /а.с. 7-10/. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.02.2006 р. по 01.10.2007 р. становить 279,06 грн. /а.с. 5-6/, яка підлягає стягненню оскільки відповідач не виконує обов'язків по оплаті наданих позивачем послуг телефонного зв'язку. В частині вимог позивача про стягнення з відповідача витрат у сумі 17,18 грн., понесених ним у зв'язку із отриманням довідки адресного бюро щодо місця реєстрації відповідача, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутня така довідка, а також відсутні докази про сплату позивачем вказаної суми за її отримання. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені в серпні 2007 року через непорозуміння в сім'ї, взаємну неповагу і різні погляди на життя. Майнового спору не заявляє. Відповідач позов визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачі, посилаючись на те, що вони є спадкоємцями свого чоловіка та батька [PERSON], померлого [INFO], за законом, на спадщину, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] на яку вони не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадщину, у зв'язку з тим, що не виділена частка квартири, яка належала її чоловіку та батькові [PERSON]. Просять суд виділити по 1/3 частки спірної квартири за ними та померлим [PERSON] та визнати за ними право власності на 1/3 частку спірної спадкової квартири в рівних долях. В судове засідання позивачі не з`явилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу в їх відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти визнання права власності за позивачами на спадкове майно. Представник відповідача попереджена судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст.ст.370,1226,1297 ЦК України підстави для визнання права власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 370,1226,1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Заявник просе оголосити померлим свого чоловіка [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що у червні 1998 року він виїхав на заробітки в Одеську область і з того часу відомостей про місце його перебування немає. Розшук результатів не дав. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для переоформлення майна свого чоловіка. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву та дала суду пояснення аналогічні обставинам викладеним у заяві. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заявник є дружиною [PERSON] (а.с.10), який постійно проживав разом з заявником в [ADDRESS]. У червні 1998 року він виїхав на заробітки в Одеську область і з того часу відомостей про місце його перебування немає. Довідкою Лисичанського УМВС України в Луганській області (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] [INFO] з 1998 року перебуває в розшуку як такий, що втратив зв'язок з родичами. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оскільки більш ніж три роки в місці постійного проживання [PERSON], [ADDRESS] немає відомостей про місце його перебування, тому можливо оголосити його померлим, що необхідно заявнику для переоформлення майна свого чоловіка. На підставі викладеного та ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 1991 року, і від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її повному та постійному утриманні. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Причиною цього стало те, що в період шлюбу між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, сторони між собою зв'язки не підтримують. Позивачка в судовому засіданні ствердила свої позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач погодився з позовними вимогами і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, поскільки сторони на примирення не згідні, наполягають на розірвання шлюбу, спільно не проживають і відносини між собою не підтримують і збереження сім'ї в таких умовах неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до Виконавчого комітету Канівської міської Ради, мотивуючи тим, що в 1978 році їй була надана земельна ділянка для забудови житлового будинку в розмірі 38,7 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS]. Для поліпшення умов проживання самовільно побудувала веранду до житлового будинку розміром 2,50 Х 4,50 м. З метою узаконення самочинного будівництва, звернулась із заявою у Виконавчий комітет Канівської міської Ради, який надав висновок за № 474 від 21.02.2008 р., згідно якого самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 „Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини вказані у позові, просить його задовольнити та визнати за нею право власності на самочинно збудовану веранду. Представник відповідача - Виконавчого комітету Канівської Міської Ради Танана Г.П. не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинно збудовану веранду до житловому будинку, поскільки вимоги позивача підтверджуються доказами по справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно договору про надання на безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від одної до п”яти включно від 21.11.1978 р. позивачка є власником земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] здійснила самочинне будівництво венди до житлового будинку з розмірами 2,50 Х 4.50 м., по [ADDRESS] без належно затвердженого проекту. Згідно висновку № 474 від 21.02.08 р., самочинно збудована веранда з розмірами 2,50 Х 4,50 м., не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 ”Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Таким чином, судом встановлено підстави визнання за позивачем права власності на самочинно збудовану веранду до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася у Канівський міськрайонний суд з позовом до Територіальної громади с. Литвинець в особі Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. У позові зазначила, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Литвинецької сільської ради 14.09.2002 р. за № 33 [PERSON] заповіла їй все своє майно. На час смерті спадкодавцеві належав на праві власності житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Після її смерті [INFO] в с. Литвинець, позивачка звернулася до Канівської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, але їй було відмовлено в зв”язку з відсутністю технічної документації на вказаний житловий будинок. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві та просить суд визнати за нею право власності на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача Литвинецької сільської ради Шатило Т.Л. у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що заповіт [PERSON] на ім”я позивача не змінений і не скасований заповідачем на день смерті. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно заповіту, посвідченого секретарем Литвинецької сільської ради від 14.09.2002 року за №33 [PERSON] заповіла позивачці все своє майно, що буде належати їй на час смерті (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть (а.с.10) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Литвинець Канівського району Черкаської області. Згідно листа Канівської держнотконтори від 11.03.2008 року (а.с. ) вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадщину за заповітом прийняла [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що позивачка відповідно до ст.ст. 1223,1268 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до Виконавчого комітету Канівської міської Ради, мотивуючи тим, згідно договору дарування від 07.09.1994 року реєстр № 1-1485 отримала у власність житловий будинок з надвірними спорудами що знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS]. Для поліпшення умов проживання самочинно побудувала два гаража з розмірами 4,30 Х 7,60 м. та 2,67 Х 2,67 м. та здійснила перепланування та реконструкцію в житловому будинку. З метою узаконення самочинного будівництва, звернулась із заявою у Виконавчий комітет Канівської міської Ради, який надав висновок за № 523 від 03.03.2008 р., згідно якого самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 „Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини вказані у позові, просить його задовольнити та визнати за нею право власності на самочинно збудовані гаражі. Представник відповідача - Виконавчого комітету Канівської Міської Ради Танана Г.П. не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинне перепланування та реконструкцію в середині житлового будинку та самочинно збудовані гаражі, поскільки вимоги позивача не порушують мівстобудівні норми. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно договору дарування від 07.09.1994 року реєстр № 1-1485 вбачається, що позивачка є власником житлового будинку розташованого на земельній ділянці площею 1674 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] здійснила самочинне перепланування та реконструкцію в середині житлового будинку та будівництво гаражів з розмірами 4,30 Х 7,60 м., та 2,67 Х 2,67 м. по [ADDRESS] без належно затвердженого проекту та дозволу. Згідно висновку № 523 від 03.03.08 р., самочинне перепланування в середині житлового будинку та збудовані гаражі з розмірами 4,30 Х 7,60 м., 2,67 Х 2.67 м. не порушують містобудівні норми ДБН 79-92 ”Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Таким чином, судом встановлено підстави визнання за позивачем права власності на самочинне перепланування та реконструкцію в середині житлового бужинку та збудовані гаражі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Канівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] в наслідок його смерті відкрилася спадщина на гараж та ощадний рахунок, позивач являється спадкоємцем за законом. Позивач не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою в установленому законом порядку, але прийняв спадщину шляхом оперативного управління нею. Канівське БТІ виготовило технічний паспорт на гараж, але без зазначення власника за даних обставин позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив визнати за ним право власності на гараж № 22-А по [ADDRESS] та на рахунок «Ощадбанку» № [NUMBER]. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач має право власності на спадкове майно, а саме: гараж № 22-А по [ADDRESS] та на рахунок «Ощадбанку» № [NUMBER], що передбачено ст.ст. 1268 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] в наслідок його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, позивачі та їх мати являється спадкоємцями за законом. Мати відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачів. Позивачі звернулася до державної нотаріальної контори з заявою в установленому законом порядку. Канівське БТІ виготовило технічний паспорт на домоволодіння, але без зазначення власника за даних обставин позивач вимушена звернутися до суду. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили визнати за ними право власності по Ѕ частині домоволодіння в [ADDRESS]. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, позивачі мають право власності на спадкове майно, що [ADDRESS], що передбачено ст.ст. 1268 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 17 серпня 2001 року. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони не проживають разом з 16 листопада 2007 року, оскільки вони не зійшлися характерами, їх шлюб носить формальний характер, тому це протирічить інтересам сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі, суду пояснила, що сторони проживають окремо, їх примирення неможливе. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, суду пояснив, що сторони не проживають разом з 16 листопада 2007 року, він намагався помиритися з позивачкою, але вони не помирилися. У судовому засіданні встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований 17 серпня 2001 року виконкомом Іванівської сільради Нижньогірського району АР Крим, актовий запис № 10 (а.с.8), між сторонами шлюбні відносини фактично припинені з 16 листопада 2007 року, спільного господарства вони не ведуть, взаєморозуміння відсутнє, майнового спору у сторін немає. У сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON],[INFO], (а.с.7), який проживає з позивачем (а.с.9), як у судовому засіданні пояснили сторони, спору про місце проживання дитини у них немає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач просить визнати за нею, право власності на земельну ділянку (пай) площею 3,75 умовних га з земель КСП «Зав'єт Ілліча» Нижньогірського району згідно земельного сертифікату серії КМ № 0319669, виданого на ім'я [PERSON], який помер [INFO], мотивуючи тим, що її батько за життя мав право на земельну ділянку. Вона пропустила строк прийняття спадщини, але відповідачі допустили її у коло спадкоємців. Свідоцтво про право на спадкову земельну ділянку ніхто із спадкоємців не отримував, але друга частка спадщини отримана відповідачами, тому вона вимушена вернутися до суду. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала з мотивів, які наведено у позові і просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали обгрунтованним, на задоволення позову згодні, пояснили, що вони відмовилися прийняти у спадщину ділянку, про яку йде мова у позові. Третя особа Нижньогірська державна нотаріальна контора звернулася з клопотанням про розгляд справи у відсутність ії представника, на задоволення позову згодна. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню по підставах ст. ст .529, 550 ч.1,2 ЦК України 1963 року, якими встановлено , що діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги, спадщину можливо прийняти після спливу вказаного у законі строку при наявности згоди решти спадкоємців . Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 27.11.2007 року. Свідоцтвом про право на спадщину по закону від 12.03.1997 року підтверджується, що спадковим майном є частина житлового будинку у селі Зоркіно та частина трактора МТЗ - 50, 1977 року випуску. Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КМ № 0319669, який видано Нижньогірською районною державною адміністрацією, та зареєстровано 03.09.2002 року, підтверджено право власності [PERSON] на земельну ділянку (пай) площею 3,75 умовних га з земель КСП «Зав'єт Ілліча» Нижньогірського району. Позивач є спадкоємцєм після смерті [PERSON] на підставі ст. 529 ЦК України 1963 року, як син померлого, що підтверджено Свідоцтвом про народження від 15.08.1958 року. Інші спадкоємці - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] від частини спадщини у вигляді земельної ділянки (паю) площею 3,75 умовних га з земель КСП «Зав'єт Ілліча» Нижньогірського району відмовилися.. При таких обставинах за позивачем необхідно визнати право власності на земельну ділянку (пай) площею 3,75 умовних га з земель КСП «Зав'єт Ілліча» Нижньогірського району На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у даній справі відноситься за рахунок позивача у зв'язку з відсутністю цого вимоги про відшкодування.

Outcome: approved