Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування своїх позовних вимог вона зазначила, що 13 березня 1992 року вона уклала шлюб з відповідачем у справі. 14 серпня 1998 року вона розірвала шлюб з відповідачем , що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу № 267 зробленим Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області. Від шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу знаходиться у неї на утриманні і вихованні. На теперішній час дитина знаходиться у неї на вихованні і повному утриманні. Згідно вироку від 07 жовтня 2006 року Красноармійського міськрайонного суду Донецької області відповідач визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ст., ст. 309 ч.3, 307 ч.2 Кримінального Кодексу України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п'ять років шість місяців, з конфіскацією усього майна. Відповідач родинних відносин з дитиною не підтримує, дитиною не цікавиться, до сина байдужий, в добровільному порядку матеріальної допомоги на нього не надає з моменту припинення їх спільного проживання, тобто з серпня 1998 року, З урахуванням викладених обставин та враховуючи інтереси дитини позивачка просила суд, позбавити відповідача батьківських прав, щодо його сина [PERSON],[INFO]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягає на його задоволенні у повному обсязі. Відповідач позов не визнав, що підтверджується заявою відповідача на а.с.29-30, в якому відповідач вказав, що він не заперечує проти розгляду справи в його відсутність. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області у судовому засіданні підтримала вимоги позивачки і вважала їх обґрунтованими зазначивши, що позбавлення відповідача батьківських прав, щодо його сина [PERSON] є доцільним, оскільки він ухиляється від обов'язків батька стосовно його утримання та виховання. Заслухавши сторони, думку прокурора, який вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки позов є обґрунтованим, позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, відповідає загальним інтересам останнього, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка у справі, [PERSON], з 13 березня 1992 року до 14 серпня 1998 року знаходилась у юридичному шлюбі з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу на а.с.5, 31. Від цього шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого відповідач у справі записаний батьком (а.с.4). З вироку від 07 жовтня 2006 року Красноармійського міськрайонного суду Донецької області вбачається, що відповідач визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ст., ст. 309 ч.3, 307 ч.2 Кримінального Кодексу України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п'ять років шість місяців, з конфіскацією усього майна (а.с.10). До теперішнього часу відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти. Таким чином, відповідач вже біля десяти років не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться розвитком і вихованням дитини. Окрім того, з висновку служби у с правах неповнолітніх Красноармійської міської ради «Про участь [PERSON] у вихованні неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]” (а.с.11) вбачається, що відповідач ухиляється від обов'язків батька утримувати та виховувати свою дитину. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини являє собою підставу позбавлення батьківських прав і, така ситуація, що склалася у справі, та знайшла своє підтвердження у відповідному висновку позивачки, збігається з обставинами, викладеними у п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Адже утримувати дитину до досягнення нею повноліття - прямий обов'язок батьків, що безпосередньо зазначено статтею 180 СК України. З характеристики на позивачку (а.с.08) вбачається, що за місцем проживання позивачка характеризується позитивно, вона працює, має постійний дохід, не вживає спиртні напої, займається вихованням дитини (а.с.7). З огляду на викладені обставини, суд вважає, необхідним позбавити відповідача по справі [PERSON] батьківських прав, щодо його сина [PERSON], [INFO] народження. Суд вважає, що вжиття відповідних заходів необхідне в інтересах дитини, враховує її потребу в любові і право на забезпеченість і постійну турботу. Тому, з урахуванням наведених обставин і підстав, суд знаходить такі підстави достатніми для задоволення позову. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved