Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що вони перебували у шлюбі з 15.09.2001 р. по 21.04.2004 р. [INFO] у них народився син - [PERSON]. З 09.11.2003 р. фактично шлюбно-сімейні відносини з відповідачем були припинені, вони стали жити окремо. З того часу утриманням та вихованням дитини займалась позивачка. Відповідач не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не проявляє батьківської турботи, не виконує батьківські обов*язки, передбачені ст.150, 180 СК України: не турбується про здоров*я дитини, його фізичний розвиток. З 15.05.2004 р. позивачка фактично створила нову сім*ю з [PERSON], який став проживати разом з нею та дитиною за її місцем проживання. Шлюб між ними був зареєстрований 13.08.2004 р. Відповідач так само не цікавився дитиною, не надавав позивачці ні матеріальної, ні фізичної допомоги у його вихованні, не бажає особисто спілкуватись з сином. не турбується про його здоров*я, фізичний та духовний стан. Дитина взагалі не знає відповідача як батька, вважає своїм батьком чоловіка позивачки - [PERSON], який разом з нею займається його вихованням. Син називає його татом, між ними склались дуже теплі взаємоповажаючі відносини. [PERSON] дуже добре ставиться до дитини та виконує усі батьківські обов*язки відносно сина позивачки, створює необхідні умови для нормального повноцінного розвитку дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Пояснила суду, що вона не перешкоджала відповідачеві спілкуватися з сином, але відповідач не бажав цього. З моменту народження дитини їх місце проживання та номер телефона не змінювались. Вважає, що у теперішній час дитина може отримати душевну травму, якщо дізнається, що його тато - відповідач, а не її чоловік, [PERSON] Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що він має можливість допомагати своєму сину, і бажає йому допомагати. Відповідач цікавився сином у хресної матері, має його фотографії. Бабуся (мати відповідача) також цікавилась онуком. Після припинення шлюбних відносин він за домовленістю з його матір*ю, позивачкою у справі, не спілкувався з дитиною, аби не травмувати його морально. З вересня 2004 р. він працював у м.Одесі, потім у м.Полтаві. Він часто приїздив до Харкова, телефонував позивачці, але позивачка відмовила у зустрічі з сином. Визнає, що на той час позивачка потребувала матеріальної допомоги, але він не надавав її, оскільки позивачка відмовилась від неї. В разі необхідності матеріальної допомоги на утримання сина позивачка мала можливість звернутись до його матері для її отримання, оскільки він для цього залишив їй гроші. Представник третьої особи за довіреністю - Сипита В.О. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що висновок опікунської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав був наданий 22.06.2007 р., та дотепер позиція третьої особи з цього питання не змінилась. [PERSON] звернувся до них після порушення провадження у справі за позовом [PERSON], у жовтні 2007 р., та отримав консультацію з питання встановлення порядку участі у вихованні неповнолітнього сина, але до цього часу не надав необхідних документів, більше до них не звертався, тому питання щодо його участі у вихованні дитини не розглядалось. Вислухавши сторони, третю особу, висновок прокурора, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.04.2004 р. Відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] та є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З 14.08.2006 р. [PERSON] працював директором Полтавського представництва ДП „Державний резервний насінний фонд України”, з 26.04.2007 р. переведений на іншу посаду, з наданням права представляти інтереси підприємства у Полтавській та Харківській областях, має постійний заробіток, який за 9 місяців 2007 р. склав 18581,88 грн. При цьому, згідно його пояснень, він часто приїздив до Харкова. Дитина зареєстрована та постійно проживає з матір*ю,[PERSON], з червня 2002 р. [ADDRESS]. [PERSON] з 13.08.2004 р. перебуває у шлюбі з [PERSON], який проживає з травня 2004 р. разом з позивачкою та неповнолітнім [PERSON], без реєстрації за вищевказаною адресою. За повідомленням Харківської дирекції Поштамту № 146/С від 13.06.07 р., на ім*я [PERSON] за період з 01.05.2004 р. по 31.05.2007 р. грошові перекази в оплаті не значаться. За повідомленням МДП № 14 м.Харкова, догляд за дитиною [PERSON], [INFO], та його лікування здійснює мати, [PERSON]. (а.с.22). Вказані обставини справи підтверджуються наданими суду письмовими доказами. Згідно пояснень свідків [PERSON] і [PERSON], які добре знайомі зі сторонами у справі, дитина вважає своїм батьком [PERSON], з яким у неї склались дружні родинні відносини. Відповідач не приймає участі у вихованні свого неповнолітнього сина. Згідно висновку органа опіки і піклування Дзержинської районної ради м.Харкова № 06-330/772 від 22.06.2007 року, опікунська рада, діючи в інтересах дитини, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.32). 21.03.2008 р. орган опіки і піклування підтвердив свій первісний висновок від 22.06.2007 р., вказавши, що батько дитини не надав жодних доказів своєї участі у житті сина, ніколи не звертався до опікунської ради з питання визначення порядку його участі у вихованні або про усунення перешкод у вихованні дитини. Хлопчик не знає свого біологічного батька, вітчима вважає і називає татом, оскільки чоловік матері піклується про дитину, забезпечує матеріально, організує дозвілля, відпочинок та оздоровлення. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.03.2008 р., зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини, третя особа орган опіки і піклування Дзержинської районної у м.Харкові ради - залишена без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України. Крім того, за весь час знаходження справи у суді відповідач, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, не надав суду жодних доказів наявності перешкод з боку позивачки у спілкування з неповнолітнім сином чи неможливості прийняття участі у його вихованні з об*єктивних причин. Наявність позитивної характеристики відповідача з місця роботи та проживання не звільняє його від виконання батьківських обов*язків по вихованню сина. Крім того, суд вважає, що відповідач, працюючи з 2006 р. в іншому місті, але навідуючись періодично у м.Харків, де він постійно зареєстрований, мав можливість особисто приймати участь у вихованні дитини, цікавитись її розвитком, станом здоров*я тощо. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON]. та ухвалив рішення про задоволення позову.

Outcome: approved