Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

19 лютого 2007 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Новоодеською державною нотаріальною конторою 18.12.2006 року позивач має на праві власності 1/3 частину будинку [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] є рідною сестрою позивача і має на праві власності в вищевказаному будинку 1/3 частину як спадкоємиця за законом після смерті батька та 1/3 частину як спадкоємиця за заповітом після смерті матері. На неодноразові звернення позивача про поділ спільного майна відповідач по справі не бажає нічого чути. В будинку проживає її донька. Позивач просить винести рішення, яким провести поділ майна, яке належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, виділити позивачу в натурі кімнати 3 площею 17,9 кв.м., 4 площею 7,6 кв.м. в будинку [ADDRESS], а також літню кухню Б-1, сарай В-1 і стягнути з відповідача всі судові витрати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно вони з позивачем є рідними братом і сестрою та отримали у спадок житловий будинок з усіма будівлями та спорудами [ADDRESS]: позивачу по справі належить 1/3 частка, а відповідачу 2/3 частки. Будинок неможливо поділити згідно часток, які належать позивачу і відповідачу в натурі, так як при реальном поділі будинку порушуються пава відповідача, а саме її частка значно зменшується, а частка позивача збільшується. Експертиза по справі проводилася 03.04.2007 року. З того часу ціни на нерухомість значно збільшилися і на сьогоднішній день невідома дійсна вартість будинку. Крім того відповідач заперечує проти сплати їй компенсації за зменшення її частки в спільному майні. Як вбачається з матеріалів справи позивач і відповідач є рідними братом і сестрою. Позивач є власником 1/3 частини будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, а відповідач є власником 1/3 частини вказаного будинку згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом та 1/3 будинку згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, тобто відповідач по справі є власником 2/3 вказаного будинку. Відповідно до висновку експерта № 120 - 494 від 03.04.2007 року дійсна вартість будинку [ADDRESS] складає 63 129 грн. Для поділу вказаного будинку експертом надані два варіанта поділу. Згідно першого варіанту поділу реальна доля, що виділяється в користування співвласнику [PERSON] складає 49/100, а доля відповідача [PERSON] складає 51/100, тобто будинок ділиться практично порівну. Сума грошової компенсації, що виплачується співвласником [PERSON], який отримав реальну долю більше ідеальної, на користь відповідача [PERSON] складає 9890,21 грн. Згідно другого варіанту поділу будинку (за бажанням співвласника [PERSON]) реальна доля, що виділяється в користування співвласнику [PERSON] складає 43/100, а доля відповідача [PERSON] складає 57/100. Сума грошової компенсації, що виплачується співвласником [PERSON], який отримав реальну долю більше ідеальної, на користь відповідача [PERSON] при даному варіанті складає 6102 грн. Провести реальний поділ домоволодіння між співвласниками з виділом в натурі кожному з них ідеально належних площ, а саме 1/3 частка - 21,6 кв.м., 2/3 частин - 43,2 кв.м. - неможливо. Як пояснив експерт в судовому засіданні при запропонованих варіантах поділу зазначеного домоволодіння частка відповідача [PERSON] значно зменшується, а частка позивача [PERSON] значно збільшується. Крім того вартість вказаного майна з моменту проведення експертизи збільшилася. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач категорично заперечує проти поділу майна зі зменшенням її частки та заперечує проти виплати компенсації. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того вказаний спір є майновим. При винесені рішення було встановлено, що позивачем було сплачено 110 грн. державного мита. При розгляді справи було встановлено, що дійсна вартість майна складала 63 129 грн. Тобто вартість 1/3 частки позивача складає 21 043 грн. (63 129 : 3 = 21 043), тому позивач повинен був сплатити державне мито в сумі 210,43 грн. Так як позивачем було сплачено 110 грн., суд вважає за необхідно стягнути з нього на користь держави недоплачену суму державного мита, а саме 210,43 - 110 = 100,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed