Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Позивач ЗАТ «ПроКредит Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним, в якому зазначив наступне. 12.02.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було прийнято рішення про стягнення з Т[PERSON]заборгованості за кредитним договором в сумі 21667,35 грн. та 03.04.2007 року було видано виконавчий лист № 2-457 про стягнення заборгованості. 03.05.2007 року було відкрито виконавче провадження та в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем було виявлено, що за відповідачем [PERSON]було зареєстровано право власності на 1\2 частини квартири за адресою:[ADDRESS]Однак, на момент накладення арешту на вказану частину квартири, було встановлено, що зазначена частина квартири відчужена [PERSON][PERSON]шляхом укладення договору дарування. Позивач вважає, що між відповідачами була укладена фіктивна угода, без наміру створити наслідки, а з метою приховання від Позивача майна, на яке може бути звернуто стягнення. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати договір дарування від 14.05.2007 року 1\2 частини квартири недійсним з моменту його вчинення, з поверненням сторонам за цією угодою усього отриманого в первинний стан. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Мудрак Д.В. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що договір дарування був укладений з метою забезпечити сина нерухомим майном, щоб він сам міг ним розпорядитися., вказує, що і раніше мав намір подарувати сину квартиру, але він був неповнолітнім і з переоформленням нерухомості могли виникнути труднощі. Крім того, відповідач пояснив, що заборгованість за кредитним договором визнає, має намір виконати судове рішення добровільно, пояснив, що йому не було відомо про винесення судом заочного рішення про стягнення заборгованості та про примусове виконання рішення суду. Відповідач пояснив, що після повноліття сина вони разом з дружиною вирішили обдарувати сина майном, оскільки сам відповідач [PERSON]. має інше житло, яке належить йому на праві власності. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився, через батька повідомив про неможливість з'явитися до суду у зв'язку з зайнятістю в інституті, проти розгляду справи за його відсутності не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 234 ЦК України, правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим право чином, є фіктивним, фіктивний право чин визнається судом недійсним. Судом встановлено, що 12.02.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесене заочне рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 956 від 28.07.2005 року [PERSON], [PERSON], [PERSON]належали по 1\3 частині квартири [ADDRESS]. 14.05.2007 року між Тіліс Т.О., [PERSON]. та [PERSON]. був укладений договір дарування, згідно якого дарувальники [PERSON]та [PERSON]подарували [PERSON]належні їм 2\3 частини квартири [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до п.6 Договору при підписанні договору дарування нотаріусом роз'яснені текст договору та вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину. Також судом встановлено, що 02.11.2007 року [PERSON]., розпорядився належною йому на праві власності (на підставі свідоцтва № 956 про право власності на житло та Договору Дарування) квартирою, - уклав договір купівлі - продажу та продав квартиру. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Оскільки обов'язок доказування законом покладений на сторони, суд вважає, що позивач не довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тоді як заперечення відповідача обґрунтовані дослідженими судом фактичними даними. Позивач не надав суду доказів фіктивності даної угоди, не повідомив про них суду під час попереднього судового засідання, клопотань про витребування доказів на заявляв. Твердження позивача, що договір був укладений з метою ухилитись від виконання судового рішення, оскільки договір укладений після відкриття виконавчого провадження суд не бере до уваги, оскільки вони не містять доказової бази укладення договору без наміру створення правих наслідків, які обумовлювалися цим право чином. Крім того, позивач просить визнати недійсним договір дарування 1\2 частини кварти, в той час як було встановлено у судовому засіданні, [PERSON]. була подарована сину 1\3 частина квартири. За викладених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню

Outcome: dismissed