Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Борівського районного суду з позовною заявою, в якій вказала, що 12 листопада 2006 року з [PERSON] письмово уклала договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,2702 га, передану на підставі рішення Борівської селищної ради Борівського району № 29 від 23.02.1996 року відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ХР № 028410, які розташовані за адресою: смт. Борова Харківської області [ADDRESS]. Згідно даного договору вона брала на себе обов”язок сплатити 30 000 грн., а [PERSON] передати їй у власність домоволодіння та земельну ділянку. Забравши гроші [PERSON] передав їй документи на домоволодіння та земельну ділянку та виїхав на постійне місце проживання в м. Харків. Оформити договору купівлі- продажу вони домовилися здійснити у травні місяці 2007 року. З того часу вона проживає в даному домоволодінні , однак до теперішнього часу не може переоформити домоволодіння та земельну ділянку, оскільки [PERSON] ухиляється від нотаріального оформлення договору, посилаючись на зайнятість. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги про َ домоволодіння та земельної ділянки дійсним, про визнання права власності на дане нерухоме майно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволенню позову, пояснивши, що претензій матеріального характеру до [PERSON] не має, а приїхати оформити договір купівлі- продажу нотаріально не міг по причині зайнятості. Представник Борівської селищної ради Харківської області не заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки [PERSON] зареєстрована і проживає в даному домоволодінні з 2005 року. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із істотних сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ”. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.120 ЗК України “при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод.. “ Крім того, згідно ч.1 ст.377 ЦК України “до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, встановлених договором”. Дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту, ідентифікаційним кодом [PERSON], [PERSON] (а.с.4-7), копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.8-12), копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (а.с.13), копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.14), копією договору купівлі- продажу від 12.11.2006 (а.с.16), копією паспорту на забудівлю (а.с. 17-35). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved