overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

В січні 2008 року позивач пред'явив позов до відповідача [PERSON]., і просив усунути перешкоди в користуванні квартирою[ADDRESS], висиливши відповідача з вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказана квартира належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22 січня 2007 року. Відповідач за вказаною адресою мешкає безпідставно, в добровільному порядку звільнити належну йому на праві приватної власності квартиру не погоджується чим створює незручності і перешкоди в користуванні власністю, тому позивач і просить усунути перешкоди у користуванні своєю власністю, виселивши відповідача з його квартири. 29 лютого 2008 року позивачем подано уточненену позовну заяву, в якій він просить усунути перешкоди в користуванні квартирою[ADDRESS], висиливши відповідача та членів його родини, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], з вищевказаної квартири. У судове засідання представник позивача[PERSON], діюча за довіреністю, не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного винесення рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, причини невки суду не повідомили. Представник КЖЕП “Південне” в суд не з'явився, просив справу розглянути в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Встановлено, що позивач є власником квартири[ADDRESS]. Згідно довідки № 896, виданої КЖЕП “Південне” 13 грудня 2007 року, відповідач та члени його сім'ї проживають в вищезазначеній кваритрі без реєстрації з листопада 2006 року (а.с. 14), що створює позивачу перешкоди в користуванні квартирою, яка належить йому на праві приватної власності, створює певні незручності, тому його позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що шлюб з відповідачем був укладений 22 грудня 2001 року Красногвардійським відділом РАЦС у м. Дніпропетровську, актовий запис № 570. Від шлюбу у них є донька - [PERSON][INFO] року народження. Сімейне життя не склалося, оскільки вони з відповідачем зовсім різні люди, відповідач не працює, сім'ю матеріально не забезпечує, що призвело до втрати відчуттів любові і пошани, і з 24 грудня 2004 року їх сім'я розпалася, шлюбні відносини припинені, вони стали проживати окремо. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно, і звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення у засобах масової інформації, але у суд не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи - не направив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглянута з винесенням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам одного з подружжя, їх дітей, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON]не проживає однією сім'єю з 24 грудня 2004 року, вони не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаємопорозуміння, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально, і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою . Позовні вимоги мотивовані тим, що віна 15 липня 1989 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають доньку , [PERSON] ,[INFO] . Сумісне життя позивача з відповідачкою не склалося, так як вони постійно спорили та скандалили. Сумісного господарства вони не ведуть с жовтня 2006 року . Донька проживає з відповідачкою . У теперішній час , у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання з'явився , просив суд розірвати шлюб з відповідачкою, пояснив , що відповідачка проживає з іншим чоловіком , та їх шлюб існує формально . Відповідачка у судове засідання не з»явилася, надіслала заяву в якої проти позову не заперечує , та просить суд розглянути позов у її відсутність . Відповідачка у судове засідання з'явилася , проти розірвання шлюбу не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача який просив задовольнити позов та розірвати шлюб , суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені по наступних підставах: Згідно ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, маючих суттєве значення. При цьому судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 15 липня 1989 року, актовий запис № 504 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Згідно з копією свідоцтва про народження, позивач та відповідачка мають , яка проживає разом з відповідачкою . (а.с.8). Суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони не ведуть сумісного господарства, відновити родину неможливо. Подальше життя подружжя та збереження родини буде суперечити як інтересам подружжя, так і інтересам їх дитини. Вказані обставини підтверджені у судовому засіданні поясненнями позивача . З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на позивача . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Індустріально - експортний банк» заборгованість за кредитним договором станом на 24.01.2008 року: за кредитом у сумі 6108 гривень, по відсоткам за користування кредитом у сумі 511,85 гривень, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання у сумі 52,50 гривень, прострочену заборгованість по комісії за управління кредитом в сумі 416,39 гривень та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «Індустріально - експортний банк» та [PERSON] 28 листопада 2006 року був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] одержала гроші в сумі 10000 гривень строком до 27 листопада 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % щомісячно. Однак, відповідач прийняте на себе зобов'язання не виконала, платежі до сплати суму Кредиту і відсотків не здійснювала. Відповідач позов визнала, але пояснила, що не має коштів відшкодувати заборгованість відразу. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до договору. 28 листопада 2006 року між АТ «Індустріально - експортний банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 741\705047 та остання отримала кредит у сумі 10000 гривен, що підтверджено заявою на видачу готівки від 28.11.2006 року (а.с. 10). Згідно умов Договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах, передбачених Договором грошові кошти (кредит) у сумі 10000 гривень строком на 36 місяців, з 28.11.2006 року по 27.11.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник, відповідно до договору, зобов'язалася погашати кредит, в повній сумі сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки та штрафні санкції. Згідно ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання. Однак, у відповідача [PERSON] за станом на 24.01.2008 року виявилася заборгованість за договором у сумі 8200,74 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6108,00 гривень, за відсотками за користування кредитом по договору у сумі 511,85 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 52,50 гривень і простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом в сумі 416,39 гривень. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в одноособовому порядку відмовилася від виконання взятого на себе зобов'язання по кредитному договору від 28.11.2006 року. На її адресу неодноразово надсилалися листи з проханням сплатити заборгованість, але вони були залишені відповідачкою поза увагою (а.с. 14, 15, 16) Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у добровільному порядку не сплачує заборгованість за кредитом, то вона підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 556,93 гривні. Вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS], у підтвердження чого на відповідача був відкритий особовий рахунок. Відповідачка, яка є наймачем квартири, зобов'язана сплачувати балансоутримувачу будинку - КП РЕО № 2 - плату за користування житлом. Разом з тим, на протязі вже тривалого часу вона на сплачує витрати на утримання будинку та при будинкової території, якими користується, у зв'язку з чим за станом на 01 лютого 2008 року в неї утворилася заборгованість в сумі 556,93 гривні. Відповідачка позов визнала, але просить суд застосувати строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, вважаючи, що він пропущений позивачем без поважних причин. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Балансоутримувачем будинку є КП РЕО № 2 (а.с. 13). Згідно Статуту КП РЕО № 2, він надає послуги наймачеві та здійснює збір коштів за надання різного роду послуг, у тому числі й за комунальні послуги. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідачка зобов'язання по оплаті за надані їй комунальні послуги не виконує, у зв'язку з чим за станом на 01 лютого 2008 року у неї утворилася заборгованість в сумі 556,93 гривні (а.с. 6-9). Згідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з неї в примусовому порядку. Разом з тим, згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з 2000 року та ще раніше, проте поважних причин пропуску строку не вказує та не просить його поновити, а відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 362,28 гривень (заборгованість з урахуванням строку позовної давності з лютого 2005 року), а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень. Оскільки позовна заява підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 575,50 гривень. Вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачами був укладений договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS], у підтвердження чого на відповідачів був відкритий особовий рахунок. Відповідачі, які є наймачами квартири, зобов'язані сплачувати балансоутримувачу будинку - КП РЕО № 2 - плату за користування житлом. Разом з тим, на протязі вже тривалого часу вони не сплачують витрати на утримання будинку та при будинкової території, якими користуються, у зв'язку з чим за станом на 01 лютого 2008 року в них утворилася заборгованість в сумі 575,50 гривень. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені про день та час слухання справи належним чином, причин неявки суду не надали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі ст.. 225 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Балансоутримувачем будинку є КП РЕО № 2 (а.с. 11). Згідно Статуту КП РЕО № 2, він надає послуги наймачеві та здійснює збір коштів за надання різного роду послуг, у тому числі й за комунальні послуги. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідачі зобов'язання по оплаті за надані їм комунальні послуги не виконують, у зв'язку з чим за станом на 01 лютого 2008 року у них утворилася заборгованість в сумі 575,50 гривень (а.с. 6-7). Згідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідачі погасити заборгованість не бажають, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з них в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку сума заборгованості у розмірі 575,50 гривень, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідачів підлягає стягненню також судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 29 вересня 1971 року при прийнятті на роботу на її ім'я була виписана трудова книжка. У теперішній час вона досягла пенсійного віку у зв'язку з чим звернулася до Ялтинського міського управління пенсійного фонду в АР Крим з заявою про нарахування пенсії проте їй було відмовлено. Відмова була мотивована тим, що у наданих нею архівних довідках невірно зазначено її по батькові, замість [INFO] там зазначено [INFO], у зв'язку з чим вона та змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник зацікавленої особи - Ялтинського міського управління пенсійного фонду в АР Крим, у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений у встановленому порядку, завчасно. Від нього на адресу суду надійшла заява у якій він просить суд розглянути справу у його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть біти встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце й час народження якого, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті. При цьому судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження та паспорту заявниці, її фамілія ім'я та по батькові є [PERSON] (а.с.16-17). 29 вересня 1971 року на ім'я заявниці була виписана трудова книжка по якій вона пропрацювала. У теперішній час вона досягла пенсійного віку та для нарахування пенсії їй була видана архівна довідка про розмір заробітної платні за період часу з 1979 по 1992 роки. При цьому судом достовірно встановлено, що у архівних довідках по батькові заявниці зазначено невірно, замість [PERSON] та зазначено [PERSON], у зв'язку з чим суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, встановити факт належності [PERSON] архівних довідок про заробітну платню для обчислення пенсії виданих на ім'я [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] мотивуючи її тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбного життя сторони мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] року народження. Відповідач останнім часом не надає матеріальної допомоги на утримання сина, так як заробленою заробітною платою розпоряджається сам купуючи, станки та електрообладнення. А тому, відповідно до ст. 180, 181, 183 СК України, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач позов визнав . Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.. Судом встановлено, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина- [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, відповідач зобов»язаний , як батько утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Оцінюючи дослідження докази, покази сторін по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 лютого 2008 року до досягнення ним повнолітня. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

24 березня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, і просила зобов'язати відповідача зробити залік. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є наймачем квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі та обслуговуванні відповідача. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків щодо технічного обслуговування інженерних (тепло-, водопостачання) схема холодного водопостачання будинку знаходилась в аварійному стані. Це протягом тривалого часу викликало аварійні ситуації. Неодноразово мешканці будинку звертались до працівників ЖЕКу № 13 та до відповідача з питанням проведення ремонтних робіт, але ремонт не був зроблений. Тому, з метою запобігання шкоди майну, вона разом з сусідами за власні кошти придбали необхідні матеріали і виконали поточний ремонт системи холодного водопостачання будинку та вводу, вона особисто витратила 1075 гр.00 коп. Працівниками ЖЕКу № 13 підписано акт прийняття виконаних робіт, після цього вона звернулася до відповідача з проханням провести залік затрачених коштів в рахунок погашення боргу та передоплати послуг з утримання житлового будинку, однак відповідач залік зробити відмовився. Тому вона звертається до суду і просить зобов'язати відповідача зарахувати кошти в сумі 1075 грн. 00 коп., внесених на проведення ремонту внутрішньо будинкової системи холодного водопостачання в житловому будинку № [ADDRESS], в рахунок погашення боргу та передоплати послуг з утримання будинку по квартирі [ADDRESS]. У судове засіданні позивачка не з`явилася, у своїй заяві просила розглядати справу за її відсутністю, представник відповідача Катков С.В., діючий за дорученням від 02 січня 2008 року, у своїй заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.5 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги у випадку їх ненадання чи надання не в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є наймачем квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі та обслуговуванні відповідача. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків щодо технічного обслуговування інженерних (тепло-, водопостачання) схема холодного водопостачання будинку знаходилась в аварійному стані., мешканці будинку неодноразово звертались до працівників ЖЕКу № 13 та до відповідача з питанням проведення ремонтних робіт, але ремонт не був зроблений, тому вони вимушені були зробити ремонт за свої кошти. Позивачкою затрачені кошті у сумі 1075 грн.00коп. Вказані обставини підтверджуються дефектним актом ЖЕКу № 13, накладною № 456 від 02.07.2007 року, актом прийняття виконаних робіт. Тому затрачені позивачкою кошти слід зарахувати в рахунок погашення боргу та передоплати послуг з утримання будинку по квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved