Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

Викладення позиції відповідачів: Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши при цьому, що дійсно вони не оплачують за теплопостачання та гарячу воду, так як у них відсутнє тепло та гаряча вода. Вони згодні оплатити заборгованість за вказані послуги в разі надання позивачем їм опалення та гарячої води. В обґрунтування своїх доводів відповідачі надали суду: скаргу мешканців будинку на ім'я КП „Теплопостачання”, скарга [PERSON], лист КП „Теплопостачання міста Одеси”, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2003 р. про стягнення з відповідачів заборгованості, лист Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Викладення позиції представника позивача: КП „Теплопостачання міста Одеси” звернувшись з даним позовом просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиті послуги опалення та гарячого водопостачання у розмірі 1 715 гривень 83 копійки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] в м. Одесі, яку вони забезпечують тепловою енергією. Відповідачі своєчасно не здійснюють оплату за спожиті послуги з опалення та гарячого водопостачання у повному обсязі, у зв'язку з чим на період з листопада 2003 року по вересень 2007 року виникла заборгованість у вказаному розмірі. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує наступними доказами: довідкою про склад сім'ї та прописку, реєстром нарахувань та оплат. Мотивувальна частина рішення: Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] в м. Одесі. Позивач є постачальником тепла відповідно до ЗУ „Про житлово-комунальні послуги”, а відповідачі є споживачами даної послуги. На думку суду, між сторонами, відповідно до ст. 526 ЦК України, виникли договірні зобов'язання, які в порушення вимог ст.530 ЦК України, не виконувалися відповідачами належним чином у встановлений строк. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами, одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надавались відповідачам послуги по постачанню тепла та гарячого водопостачанню, а відповідачі в порушення вимог вищевказаної статті не оплачували вартість вказаної послуги. Що стосується посилання відповідачів на свої звернення на погане опалення та гаряче водопостачання, то дані заходи були ними здійснені лише в 2008 р., а до цього будь-які докази про погане теплопостачання відповідачами суду не надані. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі, в порушення вищевказаних норм закону, не здійснювали оплату за опалення та гаряче водопостачання. Відповідно до ст. 257 ЦК України, строк позовної давності становить три роки. Тому, суд вважає, що вимоги позивача по стягненню заборгованості за період з листопада 2003 року, з урахуванням вимог вказаної вище статті, підлягають частковому задоволенню, так як позивачем не представлені докази поважності пропуску встановленого трирічного строку позовної давності. Застосовуючи строк позовної давності, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за опалення та гаряче водопостачання за період з травня 2004 року по вересень 2007 р. в розмірі 1 439,30 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів судових витрат у вигляді оплати інформаційно технічного забезпечення в розмірі 30 грн. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач згідно рішення Одеської міської ради, звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 51,00 грн.

Outcome: partial