overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який обгрунтував наступним її представник [PERSON] На підставі рішення правління клгоспу ім.Леніна від 16.10.1998 року, протокол № 10 позивачу було видано ордер на право користування двокімнатною [ADDRESS], де до сьогодні вона мешкає, самостійно проводить заходи щодо утримання та поліпшення жилого приміщення. В 1996 році колгосп ім.Леніна реорганізовано в КСП ім.Леніна, а в 2000 році - в СППВ «Зоря України». Таким чином позивач мешкає в зазначеній квартирі більше 19 років, тому просить суд визнати за нею право власності на зазначену квартиру. Позивач [PERSON] Та її представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання надали заяви, в яких позов підтримали, наполягають на задоволенні позовних вимог, просять справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач - ССПВ "Зоря України" Знам'янського району - надала суду листа, в якому просить суд розглядати справу за відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши заяви сторін, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі: ордер, виданий на підставі рішення правління колгоспу, протокол № 10 від 26.10.1988 року; листи ССПВ «Зоря України»; довідка про балансову вартість квартири; вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача. Крім того, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, приймається судом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог вона посилається на те, що з відповідачем в даній справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2006 року, від шлюбу мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач в даній справі проживає окремо, добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здорова людина, працює, позивачка просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У попередньому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Відповідно до норм ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до норм ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з нормами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров,я та матеріальне становище дитини; - стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Як визнано у судовому засіданні сторонами, вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі, про який просить позивач у позовній заяві. На думку суду, за викладених обставин позов повинен бути задоволеним на підставі ст. ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Згідно ст. 81 ЦПК України, Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 та Механізму перерахування коштів для оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, встановленого наказом Державної Судової Адміністрації України від 23 лютого 2006 року № 17, з відповідача повинно бути стягнуто витрати в сумі 7 гр. 50 коп. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаною заявою, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який з 09.05. по 12.06.1986р приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За експертним висновком його смерть пов'язана з виконанням саме цих робіт. Протягом останніх 5 років сукупний доход померлого в 2,5 рази перевищував її сукупний доход. У зв'язку із смерт чоловіка вона втратила постійне і основне джерело для існування. Просила суд задовольнити заяву для того, щоб отримувати добавку до пенсії та інші виплати. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги, а представник зацікавленої особи Альбрехт Н.В. їх визнала. Суд вважає заяву задовльнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтв про одруження та про смерть [PERSON] з 10.08.1973р перебувала в шлюбу з померлим [INFO] [PERSON]. Довідкою Архіву Міноборони України підтверджується, що померлий з 09.05 по 12.06.1986р приймав участь в ЛНА на ЧАЕС. А згідно із експертним висновком від 08.08.2007р, смерть [PERSON] зв'язана з виконанням цих робіт. Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсіне страхування”, батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Доданими до заяви довідками підтверджується, що з 2004р по 31.07.2007р сукупний доход померлого -34305 грн був постійним і основним засобом існування заявника (за цей же період 14422 грн) оскільки в 2,4 рази був більшим. При таких обставинах суд вважа, що хоча заявниця і отримувала пенсію з 2004р, але її розмір був меншим від пенсії, яку отримував її померлий чоловік, і тому його пенсія була для завниці постійним і основним джерелом засобів до існування. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

В Ленінський районний суд м. Вінниці 13.12.2007р. звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину від 01.12.2000 р. вона являється власником 23/100 частини будинковолодіння [ADDRESS], власником іншої частини будинку 7/25, 49/100 є відповідач [PERSON]. Будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,2258 га. Між власниками склався певний порядок користування земельною ділянкою, фактично користуються поділеними між собою добровільно частинами, але документально земельна ділянка між ними не розділена, у зв'язку з чим і звернулась до суду з даною позовною заявою. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, встановивши порядок користування земельної ділянки відповідно до кадастрового плану. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечив проти встановлення запропонованого позивачем порядку землекористування. Згідно ст. 130 п.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. Суд, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, оскільки він не суперечить інтересам осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування від 22.11.2006 р. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд визнати договір дарування 1\2 частини будинку [ADDRESS] в м.Мала Виска від 22.11.2006р. недійсним. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що договір дарування укладено з дотриманням вимог цивільного законодавства, а тому підстав для визнання його недійсним немає. Просить суд відмовити в задоволенні позову позивача. Правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем врегульовані ст.ст.203,215,216,717-722 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу вони побудували житловий будинок [ADDRESS] в м.Мала Виска. Рішенням Маловисківського райсуду від 02 серпня 2006 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Вказаним рішенням в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] визнано право власності на 1\2 частину жилого будинку [ADDRESS] в м.Мала Виска. На другу половину вказаного жилого будинку було визнано право власності за [PERSON]. Рішення ніким не оскаржувалось і набрало законної сили. [PERSON] використовуючи своє законне право 22 листопада 2006 року подарував належну йому 1\2 частину жилого будинку [ADDRESS] в м.Мала Виска своїй матері [PERSON]. Вказаний договір дарування укладено з дотриманням вимог ст.ст.203,717-722 ЦК України. А тому підстав для визнання його недійсним у суду немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Сторони 10 квітня 2002 року зареєстрували шлюб в відділі РАГС Братського районного управління юстиції Миколаївської області. Від даних шлюбних відносин сторони мають одну неповнолітню дитину. В зв'язку з тим, що сім'я розпалась, а шлюб не відповідає своєму призначенню, позивач звернулася до суду з позовом про його розірвання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що останні два роки сторони однією сім'єю не проживають, не мають спільного бюджету. На даний час вона має нову сім'ю, а тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. Примирення і сбереження сім'ї вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі і не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, оскільки має нову сім'ю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтва про одруження (а.с.5), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 квітня 2002 року в відділі РАГС Братського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №10. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] - [INFO](а.с.6). ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На основі вищевикладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Шлюб, між сторонами зареєстровано 01 березня 1986 року у відділі ЗАГСу м. Рахів, Закарпатської області, за актовим записом № 21. Від шлюбу народилося двоє дітей, з яких одна дитина неповнолітня: дочка [PERSON] - [INFO] народження, яка проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Позивачка [PERSON]позовні вимоги про розірвання шлюбу мотивує тим, що в них різні характери та погляди на життя. За час спільного проживання між ними часто виникали різного роду суперечки та непорозуміння, вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. Спільно прожили до 2005 року. Миритися та відновити шлюбні відносини з відповідачем не бажає, переконавшись, що сім'я розпалася остаточно на розірванні шлюбу наполягає, дитину просить залишити на її вихованні. В попередньому судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, на розірвання шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з”явився, однак надав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, з позовиними вимогами згідний. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід задоволити. Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склалися ненормальні відносини через різні характери та погляди на сімейне життя. Подружжя з 2005 року припинило спільне сімейне проживання, сторони жодних сімейних стосунків не підтримують, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає, вважає збереження сім'ї неможливим, відповідач на розірвання шлюбу згідний. Причини, які спонукали сторін на розірвання шлюбу є обгрунтованими, збереження сім'ї стало неможливим, таким чином їх сім'я існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для страви, тому шлюб сторін слід розірвати. Дитину: дочку [PERSON] - [INFO] народження залишити на вихованні матері [PERSON] При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу, стягнути з [PERSON] грн. судових витрат в користь держави, а [PERSON]від сплати судвих витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" в грудні 2007 року звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідачі проживають в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області та є споживачами їх електричної енергії, а тому зобов"я»зані споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати її вартість. В порушення «Правил користування електричною енергією для населення», відповідачі за місцем свого проживання безобліково споживали електроенергію шляхом підключення розетки схованої електропроводки поза приладом обліку, використавши таким чином електроенергію на суму 7246 грн. 78 коп., яку добровільно не бажають сплатити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі позов визнали частково, ствердили, що безобліково споживали електроенергію, в зв»язку з низькою температурою в квартирі та хворобою сина. Вважають, що сума матеріальних збитків є суттєво завищеною. Дослідив докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] проживають в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області та перебувають в договірних відносинах з ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», що стверджується особовим рахунком за № 43120240 та договором про користування електричною енергією, відповідно до яких товариство забезпечує житло відповідачів електроенергією, а останні належним чином, через прилад обліку, її використовують та своєчасно сплачують вартість спожитої електроенергії. В порушення вимог «Правил користування електричною енергією для населення» та своїх договірних зобов»язань, відповідачі за місцем свого проживанням безобліково, шляхом підключення розетки схованої електропроводки, використовували безобліково електричну енергію, що стверджується актом про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», розрахунком збитків позивача, протоколом засідання комісії по розгляду акту, пояснювальними записками працівників РЕМ та відповідачів, випискою з особового рахунку. При підрахуванні збитків позивачем взято за основу 761 день безоблікового використання електроенергії відповідачами, що суперечить вимогам п.37 «Правил користування електричною енергією для населення», який зобов»язує енергопостачальника проводити не менш як один раз на 06 місяців контрольне знімання показань приладів обліку, а отже на протязі даного терміну позивач міг виявити порушення Правил відповідачами. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачі електроенергію без обліково використовували на протязі 183 днів, а тому збитки становлять 1484,14 грн. ( 7,04 х 8 год х 183 дн. х 0,144 грн.) Беручи до уваги важке матеріальне становище відповідачів, на утриманні яких неповнолітня дитина та престаріла бабця і які земельного паю не мають, та враховуючи причину безоблікового споживання електроенергії - хворобу сина, якому необхідно було перебувати в теплій квартирі суд вважає за можливе суму відшкодування зменшити до 1000 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2007 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що з 12 червня по 26 жовтня 2007 року працював у відповідача в якості юрисконсульта з оплатою праці - 400 грн. на місяць. При звільненні з роботи відповідач не сплатив йому в повному розмірі заробітну плату за за липень, серпень, вересень та жовтень 2007 року, а тому просить стягнути її в примусовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Суду пояснив, що за червень місяць відповідач сплатив йому заробітну плату в повному розмірі, в подальшому заробітну плату за липень, серпень, вересень та жовтень 2007 року не сплачував, а при звільненні з роботи виплати - 850 грн. Заборгованість по заробітній платі становить 541 грн. 83 коп., які просить стягнути з відповідача. Представник відповідача позов визнала частково, вважає, що заборгованість по заробітній платі становить 140,95 грн., так як позивач в серпні знаходився у відпустці без збереження заробітної плати, а в вересні і жовтні не працював. Дослідив докази, суд встановив слідуюче. Позивач працював в ЗАТ «РОСТ» в якості юрисконсульта з 12 червня по 26 жовтня 2007 року з окладом - 400 грн. на місяць., що стверджується копіями наказів про прийом та звільнення позивача з роботи та випискою з трудової книжки позивача За червень 2007 року відповідач сплатив позивачу заробітну плату в повному розмірі і за даний місяць позивач претензій не має. При звільненні з роботи відповідач сплатив позивачу 850 грн., що стверджується видатковими касовими ордерами і не оспорюється позивачем. Відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату за липень - 400 грн.; за серпень - 245,16 грн., враховуючи перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати з 20 по 31 серпня 2007 року ( 400 грн. х 19 дн. : 31 дн.); за вересень - 400 грн. та за 26 днів жовтня 2007 року - 335,48 грн. ( 400 грн.х 26 дн : 26 дн.), а отже всього 1380,64 грн. Враховуючи те, що при звільненні позивача з займаної посади йому відповідачем сплачено 850 грн., заборгованість по заробітній платі становить 530,64 грн. ( 1380,64 грн. - 850 грн.) Посилання представника відповідача на те, що позивач в вересні та жовтні місяці не працював суд вважає необґрунтованими, так як ним не надані відповідні належні та допустимі докази. Згідно ст.ст.115, 116 КЗпП України, ст.24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяці через проміжок часу що не перевищує 16 календарних днів, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Так як відповідач данної вимоги закону не дотримався, то позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 17 липня 1991 року знаходиться у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром”, але відповідач в порушення вимог ст.115 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 21.11.2007 рік становить 6 424 грн. 27 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати за надання юридичної допомоги у сумі 100 грн. 00 коп., всього - 6 524 грн. 27 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 17 липня 1991 року, відповідно до наказу № 271. Довідкою № 1410 від 21.11.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача, разом з 100,00 грн. - витратами на юридичну допомогу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.115, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 25.10.1988 року знаходилася у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 09.11. 2006 року звільнилася з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 30.11.2007 рік становить 2 995 грн. 68 коп., яку позивачка просить стягнути з відповідача. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивачки вбачається, що позивачка була прийнята на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 25.10.1988 року, відповідно до наказу № 658, та згідно наказу № 361 від 09.11.2006 року була звільнена з підприємства за згодою сторін. Довідкою № 1461 від 30.11.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 2 995 грн. 68 коп. перед позивачкою, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.ч.1,2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11,58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved