overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

12.01.2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в сумі 4259,82 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] В порушення умов договору наймання житлового приміщення відповідачі відмовлялися платити комунальні й інші послуги за діючими розцінками й тарифам, систематично допускали невнесення плати за опалення та гаряче водопостачання, чим порушили договірні зобов'язання, в результаті чого у утворилася заборгованість у сумі 4259,82 грн. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання в розмірі 4259,82 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, відповідачка [PERSON]. надала суду заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги визнала частково в межах строку позовної давності та просила стягнути заборгованість лише з неї та її чоловіка [PERSON] Суд, дослідивши думку представника позивача, відповідачки, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст. 67,68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. В порушення житлового законодавства та вимог п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачка не вносить плату за опалення та гаряче водопостачання, у зв'язку з чим станом на 01.08.2007 року утворилася заборгованість у розмірі 4259,82 грн. У відповідності зі ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється в 3 роки, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню оплата в межах трирічного строку з моменту звернення до суду, тобто з 01.01.2005 року по 01.08.2007 року в сумі 4259,82 - 2122,59 = 2137,23 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачені ним при подачі позову витрати на інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

12.01.2008 року ПП «Алатир» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по квартирній платі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS]. Приватне підприємство «Алатир» надає послуги відповідачам з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Відповідно до житлового законодавства відповідачі зобов'язані провадити оплату за комунальні послуги в строки, встановлені чинним законодавством. Однак протягом тривалого часу відповідачі оплату не здійснюють, в результаті чого, за період з 01.09.2006 року по 01.12.2007 року утворилася заборгованість в сумі 567,20 грн. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості по квартирній платі в розмірі 567,20 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також в доход місцевого бюджету судовий збір в сумі 51 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, відповідач [PERSON]. надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши думку представника позивача, відповідача, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст.ст. 67,68 ЖК України і ст. 17 Правил користування приміщеннями жилих домів та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року за № 572, наймач житлового приміщення зобов'язаний оплачувати квартирну плату. Згідно довідки відповідачі зареєстровані та постійно мешкають в квартирі [ADDRESS] Згідно виписки з особового рахунку заборгованість відповідачів за період з 01.09.2006 року по 01.12.2007 року становить 567,20 грн. (а.с.23) Вказана сума заборгованості входить в межі строку позовної давності і підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, солідарно з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., а також в доход місцевого бюджету судовий збір у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до суду мотивуючи це тим , що [INFO] року померла його мати [PERSON]., після смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями у встановлений законом строк він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок , надвірні будівлі : сіни житлового будинку , прибудова до літньої кухні та гараж до складу спадщини не ввійшли так як вони збудовані його покійними батьками без відповідного дозволу , тобто самочинно , а так як це не порушує права інших осіб просить визнати за ним право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувсь до суду з заявою в якій проти позову не заперечує і просив справу розглядати без його участі. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] проживали по [ADDRESS] .[INFO] року помер батько позивача , [PERSON]. прийняла спадщину яка відкрилась після смерті [PERSON].. [INFO] року померла мати позивача , після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями , у встановлений законом строк він звернувсь до нотаріальної контори і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок , сіни житлового будинку , прибудова до літньої кухні та гараж до складу спадщини не ввійшли ,так як вони збудовані його покійними батьками в період з 1975 по 1985 роки, на належній їм земельній ділянці , розташованій по [ADDRESS] , самочинно , без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства Петрівської районної державної адміністрації самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.13). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачем можливо визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаною позовною заявою до суду 12.11.2007 року. В своєму позові позивачка вказала, що вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.08.1980р. від даного шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей. З початку спільного життя стосунки у подружжя були нормальні, проте пізніше відповідач почав зловживати спиртними напоями, ображати позивачку, влаштовувати дебоші, сварки, подружжя почали часто сваритися, поступово втратили почуття поваги один до одного. В даний час позивачка та відповідач припинили фактичні шлюбні стосунки і не мають наміру їх відновлювати. Позивачка просила їх шлюб розірвати. Судові витрати позивачка оплатила. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, що відповідають позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив суд слухати справу у його відсутності. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого міськвідділом ЗАГС м. Херсона стороннє подружжям з 22.08.1980 року; за показами позивачки вони із відповідачем припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач у заяві на ім'я суду надав згоду на розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 17.10.2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1403. Від подружнього життя у сторін народилось четверо дітей: син -[PERSON], [INFO]року народження, дочка -[PERSON], [INFO] року народження, дочка - [PERSON], [INFO] року народження, син - [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка покликається на те, що вони втратили почуття любові, не розуміють один одного, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Просить суд, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд, шлюб розірвати. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З пояснень сторін, свідоцтва про укладення шлюбу в судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.10.2003 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1403 (а.с. 4 ). Від даного шлюбу у сторін народилось четверо дітей: син - [PERSON], [INFO]року народження, дочка - [PERSON], [INFO] року народження, дочка - [PERSON], [INFO] року народження, син - [PERSON], [INFO] року народження, (а.с. 5-8 ). 2 В судовому засіданні встановлено, що сторони на протязі останнього року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

10.01.2008 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визначення часток в спільному майні, покликаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1995 року квартира [NUMBER] в будинку[ADDRESS] належить: [PERSON], [PERSON]. [INFO] року помер її чоловік-[PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку в вищевказаній квартирі. З врахуванням того, що частка померлого не виділена, позивачу відмовляють у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. Покликаючись на вищевикладене, просить визначити, що кожному з співвласників квартири [NUMBER] в будинку [NUMBER] по [ADDRESS]: [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині вказаної квартири. В судовому засіданні позивач підтримала позов, з підстав зазначених у заяві та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, відносно його задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [NUMBER] в будинку[ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] 2 на праві спільної сумісної власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.05.1995 року (а.с. 5). [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6), і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частину квартири [NUMBER] в будинку[ADDRESS]. Згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Враховуючи наведене, слід визначити, що кожному з співвласників квартири [NUMBER] в будинку[ADDRESS] належить по 1/2 її частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

10.01.2008 року [PERSON]вернулась в суд з позовом до Підгайцівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] року померла її бабуся-[PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в селі Крупа, Луцького району. За життя бабуся залишила заповіт, згідно з яким, заповіла вищевказаний будинок своєму сину-[PERSON]. Проте, на час відкриття спадщини [PERSON] вже помер. Позивач вказує, що прийняла спадщину, шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день її смерті, проте, в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Підгайцівської сільської ради в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутності, відносно задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 2 Судом встановлено, що згідно довідки, виданої Підгайцівською сільською радою, [PERSON] проживала до дня смерті в Луцькому районі, с Крупа по [ADDRESS] (а.с. 11). Оскільки, [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 47), після її смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець залишила заповіт, відповідно до якого, заповіла належний їй будинок з надвірними будівлями [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть помер [INFO] року (а.с. 5, 11). Позивач [PERSON], яка є дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, є спадкоємцем спадкового майна за правом представлення, як онука [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]прийняла спадщину, згідно вимог ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання у спірному будинку на час відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON]є єдиним спадкоємцем на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті її бабусі. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в Луцькому районі, с Крупа, [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

29 листопада 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1998 року. Від шлюбу на даний час є одна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб існує формально. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснивши, що на даний час жити разом "як сім'я" вони не можуть, оскільки не знаходять спільної мови. З 2006 року живе з відповідачкою окремо. Примирення в даному випадку не доцільне. На розірванні шлюбу настоює. Відповідач в судове засідання не з'явилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зокрема те, що сторони не підтримують шлюбних відносин, миритися і продовжувати шлюб не бажають, сторони ніяких спроб, дій зберегти сім'ю не вчиняли, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу Зінькових буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судом встановлено, що сторони, перебуваючи в шлюбі, на день розгляду справи в суді мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження, що вбачається зі свідоцтва про народження дитини (а.с. 7). При визначенні коштів, що підлягають стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, суд виходить із матеріального становища кожного з подружжя, а тому витрати слід покласти на позивача. На підставі ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, 112 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

08 січня 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вони перебувають у зареєстрованому 25 вересня 1993 року відділом РАГСу Луцького міського управління юстиції, актовий запис 1304, шлюбі. Від шлюбу на даний час є одна дитина - син [PERSON], 1995 року народження. Позивач вказує, що одруження з відповідачем виявилось не вдалим. Причиною розлучення стали суперечності та непорозуміння з обох сторін. Сім'я розпалась, шлюб існує формально. Вважає примирення в даному випадку не доцільне. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримавши позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, суду пояснила, на даний час подружні відносини з відповідачем остаточно припинені. Просить, шлюб розірвати. Відповідач В судовому засіданні позов визнав. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зокрема те, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не вчиняє ніяких дій, щоб сім'ю зберегти, беручи до уваги той факт, що подружжя разом не проживає уже шість років, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї [PERSON] буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судом встановлено, в сім'ї [PERSON] є одна дитина: син - [PERSON], [INFO] року народження, згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). При визначенні коштів, що підлягають стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, суд виходить із матеріального становища кожного з подружжя, а тому витрати слід покласти на відповідача. На підставі ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

У січні 2008 року КП „ВРЕЖО №4" звернулося до суду з позовом до[PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за квартирну плату та житлово-комунальні послуги у розмірі 1712,24 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що в квартирі [ADDRESS] в М.Запоріжжі зареєстровані та проживають відповідачі, які ухиляються від обов'язків договору найму та мають заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги, у зв'язку з чим, просили стягнути з відповідачів вказану суму а також понесені витрати по оплаті за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах, які викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що дійсно вони з сестрою мають заборгованість перед позивачем у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Загальні положення про плату за користування житлом, плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.66, 67, 68 Житлового кодексу України. Згідно довідки КП „ВРЕЖО №4" б/н відповідачі зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.3,4,7). Згідно довідки та розрахунку у відповідачів за період з 01.04.2005р. по 01.02.2007р. виникла заборгованість по квартплаті та платі за комунальні послуги у розмірі 1712,24 грн. (а.с.6, 8-10). Відповідачі користуються комунальними послугами, однак оплату не вносять. В результаті невиконання обов'язків у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем, яка до теперішнього часу не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов законний, обгрунтований, тому підлягає задоволенню. Витрати по оплаті за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України, а судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved