overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Директор Городнянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат в інтересах вихованця [PERSON], [INFO]р.н., звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з його матері [PERSON]у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму з дня подання заяви і до закінчення навчання дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, від позову не відмовилась, просить стягнути з відповідачки на користь вихованця [PERSON]. аліменти в розмірі &frac14; частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснила, що відповідачка за рішенням Городнянського районного суд №2-470 від 27.04.2006 р. була позбавлена батьківських прав відносно сина і він з 04.09.1999 р. перебуває на вихованні у інтернаті та перебуває на повному державному утриманні. Просить суд провести заочний розгляд справи і винести заочне рішення у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. /а.с.13/ Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], встановлено, що він народився [INFO]року, у с. Клюси, Щорського району, Чернігівської області. Батьками дитини значаться [PERSON] та [PERSON]. /а.с.2-3/ Згідно довідки №87 від 20.12.2007 р. директора Городнянської спеціальної школи-інтернат [PERSON]. дійсно навчається в інтернаті з 04.09.1999 року і перебуває на повному державному утриманні. /а.с.4/ Дослідженням рішення Городнянського районного суд №2-470 від 27.04.2006 р. відповідачка була позбавлена батьківських прав. /а.с.5/ Відповідно до довідки №3 від 10.01.08 р. директора Городнянської спеціальної школи-інтернат, термін навчання [PERSON]. закінчується у травні 2008 року. /а.с.15/ Враховуючи, що відповідно до вимог ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, з урахуванням матеріального становища відповідачки яка взагалі не утримує свою дитину і вона перебуває на державному забезпеченні, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на період його навчання у розмірі &frac14; частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Тростянської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на будинковолодіння, що розташовано по [ADDRESS], яке він успадкував від своєї матері [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі, надавши такі пояснення. [INFO] року померла його мати [PERSON], яка проживала одноособово у [ADDRESS]. Після її смерті позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини на себе, але йому було відмовлено в цьому, так як за життя матері не було проведено первинної реєстрації права власності на вказане домоволодіння і питання про визнання права позивача на вказане майно може бути вирішено в судовому порядку. Отже, позивач просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння [ADDRESS], включаючи будівлі господарського призначення: три сараї, погріб, ворота, огорожу, артезіанський колодязь. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, думку відповідача, дослідивши матеріали справи, - суд дійшов висновку про можливість задоволення позовної заяви за таких підстав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Як встановлено в судовому засіданні, станом на 15.04.1991 року будинок, в якому проживала одноособово [PERSON], яка померла [INFO] року, та господарські будівлі біля нього [ADDRESS], відносився до соціальної групи будівель - колгоспний двір. Відповідно до змісту довідки - характеристики від 15.08.2007 року, яка мається в матеріалах справи, житловий будинок з надвірними будівлями господарського призначення по [ADDRESS] в бюро технічної інвентаризації не зареєстровано. Виходячи з положень ст.ст.1220, 1222 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи на користь живих фізичних осіб за заповітом або за законом, а також положень ст.ст.1258, 1261 ЦК України щодо черговості спадкування за законом, будинковолодіння, що вказано у позовній заяві, має належати [PERSON], як спадкоємцю за заповітом. З огляду на зазначене та за відсутності у позивача правоустановлюючих документів на житловий будинок, що розташований [ADDRESS], та господарські будівлі біля нього, оскільки їх законним володільцем [PERSON] за її життя не було оформлено правоустанолюючих документів, що перешкоджає [PERSON] оформити право власності на спадкове майно, суд вважає що позивачем надано необхідні та достатні докази на підтвердження свого права на цю спадщину, тому позов підлягає задоволенню. Суд, на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в частці від його доходу, мотивуючи тим, що від зареєстрованого шлюбу у них мається спільна дитина - неповнолітній син [PERSON], [INFO]року народження, який проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на дитину. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і пояснила, що 07.08.1999р між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них мається спільна дитина - син [PERSON], [INFO]року народження. На даний час шлюб у них розірвано й вони спільно не проживають; дитина залишилася проживати з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач практично не надає ніякої матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні дитини. Просить стягувати аліменти на утримання дитини в частці від доходу відповідача, але не буде й заперечувати щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 200 грн. на місяць. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю й пояснив, що у даний час він не працює, має нестабільний доход, коштів на утримання сина не надає, а тому не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліментів у фіксованому розмірі в сумі 200 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, вони проживають окремо й згідно довідки Борзнянської міської ради дитина проживає з матір”ю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка працює й отримує заробітну плату на рівні мінімального розміру, встановленого законодавством, відповідач проживає окремо від сім”ї, офіційно не працевлаштований, отримує нерегулярний доход від праці по найму, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. на місяць. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред”явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Директор Городнянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат в інтересах вихованки [PERSON], [INFO]р.н., звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з її батька [PERSON]у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму з дня подання заяви і до закінчення навчання дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, від позову не відмовилась, просить стягнути з відповідача на користь вихованки [PERSON]. аліменти в розмірі &frac14; частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснила, що відповідач за рішенням Городнянського районного суд №2-237 від 23.02.2000 р. був позбавлений батьківських прав відносно доньки і дочка з 01.09.1999 р. перебуває на вихованні у інтернаті та перебуває на повному державному утриманні. Просить суд провести заочний розгляд справи і винести заочне рішення у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. /а.с.14/ Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], встановлено, що вона народилася [INFO]року, у с. Хрипівка, Городнянського району, Чернігівської області. Батьками дитини значаться [PERSON]та [PERSON]. /а.с.2-3/ Згідно довідки №86 від 20.12.2007 р. директора Городнянської спеціальної школи-інтернат [PERSON]. дійсно навчається в інтернаті з 01.09.1999 року і перебуває на повному державному утриманні. /а.с.4/ Дослідженням рішення Городнянського районного суд №2-237 від 23.02.2000 р. відповідач був позбавлений батьківських прав відносно доньки, а мати дитини [PERSON]померла 06.01.2000 р. /а.с.5/ Відповідно до довідки №2 від 10.01.08 р. директора Городнянської спеціальної школи-інтернат, термін навчання [PERSON]. закінчується у травні 2008 року. /а.с.15/ Враховуючи, що відповідно до вимог ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, з урахуванням матеріального становища відповідача який взагалі не утримує свою дитину і вона перебуває на державному забезпеченні, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки на період її навчання у розмірі &frac14; частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд і просить шлюб з відповідачкою по справі розірвати, мотивуючи тим, що 15 липня 2000 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького РУЮ, актовий запис №47. Від спільного проживання є син, [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачкою. В період спільного проживання з відповідачкою жили погано, часто виникали сварки, в сім'ї не було уступок та взаєморозуміння. Все це призвело до того, що в квітні місяці 2007 році сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення неможливе, сім'я розпалась остаточно, оскільки в позивача є нова сім”я. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу слухати у йього відсутності позов підтримує повністю. А тому, просить суд шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала повністю і пояснила, що дійсно з позивачем не проживає і не має наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, миритись не бажає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.ст.130 ч.4, 174 ЦПК України при визнанні позову ухваляється судове рішення. Судом встановлено, що 15 липня 2000 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького РУЮ, актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від спільного проживання є син, [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вважаючи, що сім'я розпалась остаточно. А тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу сторін суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.08.2007 р. звернувся до суду із зазначеними вимогами, посилаючись на те, що 10.09.2004 р. позичив відповідачу строком на один місяць грошові кошти у сумі 10500 доларів США, після сплину зазначеного строку [PERSON] позику не повернув, а взяв у позивача 15000 доларів США строком до 21.10.2004 р., просив стягнути на його користь 127500 грн., 1807 грн. судових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день і час розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, суду причин своєї неявки не повідомив, доказів сплати боргу суду не надав. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у с трок та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 10.09.2004 р. відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] 10500 доларів США строком до 10.10.2004 р. та взяв в борг у позивача 15000 доларів США строком до 21.10.2004 р. Вказані обставини підтверджуються наданими суду розписками, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] до цього часу взяті в борг грошові кошти не повернув. Суд, враховуючи викладене, знаходить вимоги позивача обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути грошові кошти у сумі 127500 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України відшкодуванню підлягають понесені та документально підтверджені судові витрати [PERSON] у сумі 1807 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою і просить винести рішення, яким встановити той факт, що трудова книжка серії БТ-11 [NUMBER], видана 12 серпня 1986 року, дійсно належить [PERSON] Свої заявлені вимоги і обгрунтувала тим, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]і змінила прізвище на [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON], заявник не змінила прізвище. Свою трудову діяльність [PERSON] розпочала 12 серпня 1986 року і в трудовій книжці зазначено і дівоче прізвище і після реєстрації шлюбу, але прізвище [PERSON] помітно наведене, тому при зверненні до Пенсійного Фонду України в місті Знам'янка заявнику було відмовлено в оформленні пенсії, тому просить суд встановити факт того, що трудова книжка, видана 12 серпня 1986 року, дійсно належить їй [PERSON] Заявник в судове засідання надала письмову заяву, в якій просить суд встановити факт того, що трудова книжка, видана 12 серпня 1986 року, дійсно належить [PERSON], справу розглядати за своєї відсутності. Заінтересована особа - Управління Пенсійного Фонду України у місті Знам'янка Кіровоградської області надіслало до суду листа, в якому просить справу розглядати без свого представника, заперечень по справі не має, з заявою згоден. Суд, оголосивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно свідоцтва про народження [PERSON]народилася [INFO]; згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] розірвала шлюбу з [PERSON]і прізвище не змінювала; згідно трудової книжки, яка видана 12.08.1986 року серії БТ-ІІ [NUMBER] прізвище заявника змінювалося з «[PERSON]» на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу; згідно довідки квартального комітета № 10 заявник і [PERSON] є однією і тією ж особою; згідно довідки ВАТ «Райпостач» [PERSON] дійсно працювала підсобним робітником з 29 березня 1999 року по 25 жовтня 2001 року. З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим в судовому засіданні той факт, що трудова книжка, видана 12 серпня 1986 року, дійсно належить [PERSON] Відповідно до ст.235 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

13 липня 2007 року позивач звернулась до суду з цим позовом, вимагаючи визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]та визнати за нею право власності в порядку спадкування на [ADDRESS], посилаючись на те, що позивач з 15 листопада 1988 року проживала з померлим в громадянському шлюбі ; після його залишилась неприйнятою спадщина на нерухоме майно; у вересні 1997 року [PERSON] продав відповідачеві [PERSON]спірну квартиру, але угоду не було посвідчено нотаріально, тому позивач укладений договір вважає нікчемним; позивач зазначає, що спадкоємців першої черги - немає, заяви про прийняття спадщини ніхто не подавав, а спадщину відумерлою ніхто не визнавав; позивач вважає, що є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала із спадкодавцем однією сім'єю більше 5 років до часу відкриття спадщини; позивач вважає, що вона з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, тому має право на його поновлення;позивач вважає, що вона набула право власності на спірне майно. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON]та [PERSON] - не визнала пред'явлений позов, посилаючись на протиріччя у вимогах позивача. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Правовідносини сторін урегульовано : ч.1 ст.524 ЦК України ( 1963 року), відповідно якої спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; ст.ст.529, 530 ЦК України ( 1963 року), які вказують на коло осіб, які відносяться до спадкоємців за законом першої і другої черги. Судом встановлено, що [PERSON]на випадок своєї смерті заповіт не залишав, що не оспорюється сторонами по справі. Позивач не відноситься до кола осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом першої і другої черги( ст.ст.529, 530 ЦК України 1963 року). Позивач помилково вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом , посилаючись на п.5 Прикінцевих та перехідних положень та ст.1264 ЦК України ( 2004 року), враховуючи, що відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( 2004 року) новий Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто, якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року. В інших випадках коло спадкоємців за законом визначається відповідно ст.ст.529, 530 ЦК України 1963 року. Тому, позивач не має права ставити питання про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші докази, які вказують на право власності позивача на спірне нерухоме майно, по справі - не добуто.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

20 липня 2007 року позивач звернувся до суду з цим позовом, вимагаючи визнати за ним право власності на земельну ділянку та майновий пай, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. 25 грудня 2007 року позивач подав додаткову заяву, вимагаючи визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач визнала пред'явлений позов у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON]померла [INFO]( а.с.7) Спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], враховуючи, що їх мати , [PERSON], померла [INFO], не встигнувши прийняти спадщину після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] на свою частку спадщини після смерті [PERSON] - не претендує. Враховуючи, що вимоги про визнання права власності на спадкове майно та визначення додаткового строку для прийняття спадщини є взаємопротилежними, позов підлягає задоволенню лише в частині визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом і просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.06.1989р. Вказавши, що з відповідачем шлюбні відносини припинили з 1998р в зв*язку з психологічною несумісністю, сварок в сім*ї. Позивач зазначив, що від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. За вказаний час примирення між ними не відбулося. Спору про спільне майно між ними немає. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій на розірвання шлюбу згодна, просить справу розглянути за її відсутності. Суд вважає в матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Суд вважає позов задовольнити з таких підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Докучаєвським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області від 03.06.1989р, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.06.1989р, актовий запис №94. З 1998р. сторони подружні відносини припинили. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 05.10.1996р, та ксерокопії паспорта [NUMBER] сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 104,110, 112 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, оскільки збереження шлюбу сторін при обставинах, що вони з 1998р. шлюбних відносин не підтримують. Відповідач же не довела суду, що їх з позивачем шлюб можливо зберегти. Прийнятими судом мірами зберегти шлюб сторін невдалося. Питання про місце проживання дитини та про її утримання між сторонами вирішено. Тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача Виходячи із викладеного,

Outcome: approved