Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Їхній шлюб посвідчено 17 вересня 2005 року в Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 16. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , який проживає разом з матір”ю , позивачкою по справі та знаходиться на її повному та постійному утриманні. Сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства . Відповідач, як батько, згідно діючого законодавства, зобов”язаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття . Але, він не виконує своїх обов”язків по утриманню сина, крім того, позивачка по справі на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним 3-х років , отримує лише державну допомогу на дитину в розмірі 100 гривень щомісяця , інших джерел доходів сім»я не має , а відповідач в добровільному порядку відмовляється утримувати неповнолітнього сина та дружину на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною, що й змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з»явилася , вона надала суду заяву , де просить суд справу слухати в її відсутності та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина щомісяця та аліменти в розмірі &frac14; частини заробітку відповідача щомісяця на своє утримання . Відповідач в судове засідання також не з»явивився, в справі є заява від нього, де він не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів в тому розмірі , що просить позивачка в своєму позові. Тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та винесння заочного рішення суду , за наявними в матеріалах справи доказами. Отже, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відповідач може надавати утримання своєму неповнолітньому синові та дружині на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, оскільки являється працездатним, має постійне місце роботи, задовільний стан здоров”я, утримання за виконавчими листами з нього не проводяться , інші особи не перебувають на його утриманні, а саме: на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина щомісяця та аліменти в розмірі &frac14; частини заробітку відповідача щомісяця на утримання дружини на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітнього сина та утримання дружини, то суд приходить до висновку, що аліменти на їхнє утримання підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку : на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина щомісяця та аліменти в розмірі &frac14; частини заробітку відповідача щомісяця на утримання дружини на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Outcome: approved