Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У вересні 2006 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], шлюб з яким було зареєстровано 14.09.2002 р.. За час перебування у шлюбі ними було нажито слідуюче майно: домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]; автомобіль ОРЕL OMEGA; автомобіль OPEL RECORD; будівля перукарні, &frac34; частки, розташована: в [ADDRESS]. В належний по закону 6-місячний строк вона звернулася в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Вважає, що як дружина, вона має право на 2/3 частини будинку та перукарні. Що стосується розподілу автомобілів, то їх вартість повинна бути розділена на неї і відповідачів порівну. Вирішити питання добровільно немає можливості. Посилаючись на ці обставини, позивачка просила суд розділити спадкове майно, виділивши їй жилий будинок, &frac34; частки приміщення перукарні, а відповідачам автомобілі, зобов'язавши її сплатити відповідачам 3000 грн. 05.12.2007 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області до участі у справі залучено Гуляйпільську державну нотаріальну контору в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. 21.12.2006 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області була призначена судова будівельно-технічна експертиза на предмет визначення дійсної вартості жилого будинку розташованого в [ADDRESS], який зареєстроавний на ім'я [PERSON]., померлого [INFO], та судову автотоварознавчу експертизу автомобілів зареєстроавних на ім'я померлого [PERSON]. 19.11.2007 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області була призначена додаткова судово-будівельно-технічна експертиза житлового будинку [ADDRESS] для встановлення можливих варіантів розподілу будинку і виділення учасникам процесу в натурі їх частин. 17.12.2007 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області була призначена судова будівельно-технічна експертиза нежилого приміщення - будівлі [ADDRESS] для встановлення дійсної вартості та встановлення можливих варіантів розподілу в натурі нежилого приміщення і виділення учасникам процесу їх частин. 23.01.2007 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області провадження по справі відновлено в зв`язку з проведенням 21.01.2008 року судової будівельно-технічної експертизи нежилого приміщення [ADDRESS]. 2. В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнювала, змінювала та доповнювала позовні вимоги, що не суперечать вимогам ст. 31 ЦПК України, так 24.01.2008 р., в судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позові від 05.09.2006 р. та на ст.ст. 69, 70, 71 СК України прохає суд розділити між нею і відповідачами спадкове майно після смерті [PERSON]., померлого [INFO], виділивши їй домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] вартістю 106428 грн., перукарню розташовану в [ADDRESS] вартістю 31469, 59 грн., визнавши за нею право власності на будинок і перукарню. Відповідачам виділити автомобілі, зобов'язавши її виплатити користувачу автомобілем «ОРЕL OMEGA» - 8741,6 грн., а користувачу «OPEL RECORD» - 20462 грн. В судовому засіданні 21.03.2008 року позивач уточнила позовні вимоги, в уточненій позовній заяві зазначила, що 07.05.2005 р. помер її чоловік [PERSON], шлюб з яким зареєструвала 14.09.2002 року. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, частину якого вони спільно з чоловіком придбали до шлюбу, а частину - у шлюбі. Співмешкати з покійним чоловіком почала з вересня 2000 року по [ADDRESS]. В той час чоловік був приватним підприємцем, вона касиром, вони мали спільний сімейний бюджет, разом харчувалися, збирали гроші для придбання спільного житла. Позичали 1000 грн для придбання плану для будівництва будинку, який віддали на початку 2001 року з тих грошей, що давали батьки позивача. Будинок для знесення був придбаний 28.02.2002 р. Кошти на будівництво давали їм батьки позивача, які тримали велике господарство, постачали продукти харчування, свої кошти з чоловіком теж вкладали в будівництво. Перед реєстрацією шлюбу будівництво будинку було майже закінчене, залишились незначні роботи. Вартість спільного збудованого будинку становить 106428 грн. Заповіт покійним не складався. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач і відповідачі, його діти. В уточненому позові зазначила, що &frac12; частина будинку, спільно побудованого з покійним, належить їй, що в грошовому виразі становить 53219 грн., а на &frac12; частину зазначеного будинку відкрилась спадщина, спадкоємцями якої є позивач і відповідачі. Її частина в спадковому будинку становить: 1/2+ 1/6 = 2/3 частини (в грошовому виразі - 70652). Далі в уточненому позові зазначила, що в шлюбі з чоловіком побудували за адресою: [ADDRESS], нежиле приміщення, яке застосували під перукарню, вартістю 31469,59 грн., в якому їй належить &frac12; частина, в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, що у грошовому виразі становить 15734,8 грн. На &frac12; частину відкрилась спадщина, спадкоємцями якої є позивач і відповідачі. ЇЇ частка в цьому приміщенні становить 1/2+ 1/6 = 2/3 частини, що в грошовому виразі становить 26224,66 грн. Крім того у шлюбі було придбано автомобіль «ОРЕL OMEGA», державний номер [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON]., вартістю 18029,2 грн., &frac12; частина якого, як пережившій дружині належить їй, що в грошовому виразі становить 9014,6 грн., а на &frac12; частину відкрилась спадщина, спадкоємцями якої є позивач і відповідачі. ЇЇ частка в цьому автомобілі становить: 1/2 + 1/6 = 2/3 частини , в грошовому виразі: 9014,6 + 3004,86 = 12019,46 грн. Померлому [PERSON] також належав автомобіль «OPEL RECORD» державний номер [NUMBER], вартістю 6308,57 грн., 1/3 частина якого належить їй, що в грошовому виразі становить 2102,83 грн. Автомобілями після смерті [PERSON] користуються відповідачі по цей час. В належний 6-місячний строк позивач подала в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Згідно висновків судових технічних експертиз ні будинок, ні нежиле приміщення не 3. підлягають розділу. Всього залишилось майна після смерті [PERSON] на суму 162235,36 грн. (106428 + 18029,2 + 6308,57 + 31469,59). Частка позивача складає 110998,95 (70652 грн. (будинок) + 26224,66 грн. (нежиле приміщення) + 12019,46 грн. (автомобіль «ОРЕL OMEGA») + 2102,8 грн. (автомобіль «OPEL RECORD»). Частка відповідачів в грошовому виразі становить: 162235,36 - 110998,95 грн. = 51236,41 грн., по 25618,2 грн кожному. Поскільки спадкове майно після смерті [PERSON] неподільне, в уточненому позові зазначила, що бажає, щоб за нею залишився будинок і нежиле приміщення (пристосоване під перукарню), а грошову компенсацію в розмірі 7589,4 грн. (25618,2 - 18029,3 вартість автомобіля) вона не заперечує сплатити відповідачу [PERSON]; грошову компенсацію в розмірі 19310,63 грн (25618,2 - 6308,57) не заперечує виплатити відповідачу [PERSON]. Прохає суд розділити між нею та відповідачами спадкове майно після смерті [PERSON]., померлого [INFO], виділивши їй домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], вартістю 106428 грн., нежиле приміщення в [ADDRESS], вартістю 31469,59 грн., визнавши за нею право власності на будинок і перукарню. Відповідачам [PERSON] і [PERSON] виділити автомобілі, зобов'язавши її виплатити: користувачу автомобілем «ОРЕL OMEGA» - 7589,4 грн., а користувачу автомобілем «OPEL RECORD» - 19310,63 грн. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, що не суперечить вимогам ст. 31 ЦПК України і приймається судом до розгляду. Відповідачі в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали у повному обсязі, представник відповідачів суду пояснив, що позовні вимоги не обгрунтовані, не відповідають закону, посилаючись на ст. 25, 26 ЦК України, які передбачають цивільну правоздатність і її обсяг, що у випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов'язки може пов'язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті [INFO] помер [PERSON] і немає ніякої цивільної правоздатності. Крім того свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане [PERSON] на нежиле приміщення, де не вказано, що це перукарня, яка оформлена незаконно, має ознаки кримінально діяння і не входить до спадкового майна. Пропонувалась мирова угода, про залишення відповідачам нежилого приміщення і автомобілів, а позивачу жилого будинку,на що позивач не згодна. Доповнивши, що в задоволенні позову необхідно відмовити, автомобіль і будинок не є сумісною власністю подружжя. Будинок під знос придбаний 28.02.2002 року, до укладення позивачем і [PERSON] шлюбу і був побудований до шлюбу. Не отримано доказів джерел отримання грошей на будівництво. СК України діє з 01.01.2004 року і норма ст. 74 СК України не розповсюджується на ці правовідношення, всі 4 предмета неділимі, але при бажанні можливо було б розділити майно. Представник Гуляйпільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, справа розглягута без їх участі на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечують учасники процесу. Судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (а.с.9) перебував у шлюбі з [PERSON] з 14.09.2002 року (а.с.8). За час шлюбу ними було набуто:  нежиле приміщення (а.с.21,22, 152, 153), розташоване за адресою:[ADDRESS], зареєстроване на [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.02.2006 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 23.02.2006 р. № 27 ринковою 4. вартістю 31469,59 грн. (а.с.117-131); рухоме майно:  автомобіль «ОРЕL OMEGA» , рік випуску 1992, червоний, державний номер [NUMBER], зареєстроавний на [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 15 вересня 2005 року (а.с. 38), ринковою вартістю 18029,2 грн. (а.с.46-48). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства...) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі... Ст. 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором... Із матеріалів справи вбачається, що нежиле приміщення і автомобіль «ОРЕL OMEGA» придбані в період шлюбу. Згідно листа № 443 від 28.10.2005 року державного нотаріуса (а.с.139) на подану заяву позивача про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається тому з подружжя, що є живим, повідомлено, що позивач, як дружина померлого [PERSON]., на підставі ст. 70 СК України має право на &frac12; частку майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Інший розмір часток не визначено домовленістю подружжя [PERSON], шлюбний договір між ними не укладався, що слідує з пояснень позивача в судовому засіданні. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на &frac12; частину нежилого приміщення та автомобіля «ОРЕL OMEGA». Відносно жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в справі достовірно встановлено і не заперечувалось відповідачами, що позивачка в 2000 році створила сім'ю без реєстрації шлюбу з [PERSON]., що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON].,[PERSON], [PERSON]., проти чого також не заперечували відповідачі. В період спільного життя вони проживали в [ADDRESS], будували жилий будинок в [ADDRESS]. 09.12.2002 року квартиру подаровано (а.с.174). 09.01.2002 року рішенням виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради №2 Запорізької області дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку на місці старого знесеного. 14.09.2002 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] і прийняла прізвище [PERSON](а.с.8). Згідно акту прийому в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарчих споруд, затвердженого рішенням виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 03.11.2005 року № 298 (а.с.140-141) забудову почато 2002 р., закінчено 2005 р., як пояснили свідки [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON].,[PERSON], [PERSON] і [PERSON]. будували спірний будинок за спільні кошти, спільною працею, що не суперечить поданими відповідачами накладними на будівельні матеріали (а.с.177-181). [INFO] [PERSON] помер, заповіту не залишив, що слідує з пояснень сторін. Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення цих правовідносин майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спільна сумісна власність - це власність подружжя, майно, нажите за рахунок спільної праці членів сім'ї або осіб, що ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою 5. відповідно між членами сім'ї чи членами селянського господарства не передбачене інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону «Про власність»), квартира приватизована у порядку передбаченому ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду». В усіх інших випадках спільна власність є частковою. Якщо розмір часток в такій власності не був визначений і учасники спільної власності не виходили з рівності часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі, працею і коштами у створенні спільної власності. Визначаючи правила поділу майна осіб, що живуть сім'єю, але не перебувають у шлюбі, Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови № 6 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», роз'яснив, що до таких спорів не застосовуються правила статтей 22,28,29 КпШС, такі спори мають вирішуватися згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», відповідних норм Цивільного кодексу України і з урахуванням роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України в п. 5 постанови від 22 грудня 1995 року № 20. Наведене свідчить про те, що хоча спірний будинок розташований на земельній ділянці, яка виділена [PERSON]., сплата ним коштів за будматеріали не є підставою для відмови визнання за позивачкою права власності на &frac12; частину спірного будинку, придбаного за рахунок спільної праці з [PERSON]. (а.с.175,176). Виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що під час сумісного проживання [PERSON] та позивач придбали майна на загальну суму 106428 грн. Відповідно до ст. 115 ЦК України (в редакції 1963р.) доля позивачки складає &frac12; частки у грошовому виразі 53219 грн. Крім того суд враховує, що згідно наданої копії спадкової справи № 414 спадкодавця [PERSON]., спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину (а.с.146-148) на спадкове майно і їх доля складає 1/3 частину кожному, а у відповідності до висновків судового експерта (а.с. 101,131) з технічної точки зору жилий будинок і нежиле приміщення розділити не можливо. При визначенні грошової компенсації, яку позивачка повинна сплатити відповідачам за різницю у вартості частин суд враховує вартість майна, встановлену проведеними експертизами. Зустрічний позов відповідачами не подавався. Та обставина, що правоустановлюючі документи на жилий будинок і на нежиле приміщення видані після смерті [PERSON]., не є підставою, що він не набув цивільної правоздатності, оскільки з пояснень свідка [PERSON] слідує, що порушень при видачі свідоцтв на нерухоме майно не було. Отже посилання представника відповідачів, що нерухоме майно незаконно оформлене не знайшло підтвердження матеріалами справи. Крім того відповідачі не надали суду доказів, які б свідчили про те, що житловий будинок, нежиле приміщення та автомобіль є особистою власністю [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину за законом сторонам в нотаріальній конторі не видавалися, як і свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, що слідує з пояснень сторін, та відмовою державного нотаріуса (а.с.139).

Outcome: approved