Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить виселити [PERSON] з займаного житлового приміщення за адресою : [ADDRESS]з залежними від нього особами , без надання іншого житла та стягнути борг в сумі 600гр., який виник внаслідок не сплати коштів за фактичне користування житловим приміщенням, а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником [ADDRESS] . З відповідачем було укладено договір на визначений строк, однак в порушення умов договору, [PERSON] у визначений строк житлове приміщення не звільнив, чим заподіяв позивачу збитків. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явились без поважних причин. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача Завгородню Н.С., вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 319,317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє , користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона -власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Під час судового розгляду судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона» набуло право власності на адміністративно-побутовий корпус під [ADDRESS].06.2002р. 10 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення №43 відповідно до заяви відповідача від 10 липня 2006 року. Відповідно до п. 1.1 Договору позивач надав відповідачу у користування терміном на три місяці кімнату №904, загальною площею 11 кв. м. в [ADDRESS] Умовами договору між сторонами , зокрема п. 5.4 було передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання , тобто з 10 липня 2006 року по 10 жовтня 2006 року. Відповідач під час укладення договору зобов'язався попередньо вносити плату за оренду кімнати не менше як за один місяць. П. 3.1.3 договору сторони передбачили право позивача вимагати від відповідача звільнення житлового приміщення після закінчення терміну договору оренди, а також при розірванні договору. Відповідно до п.3.2.3. договору оренди відповідач мав право не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення дії договору звернутись до позивача з пропозицією подовжити договір оренди, або укласти новий. Під час судового розгляду не встановлено, що в установлені договором строки відповідач звернувся до позивача з вищезазначеною пропозицією. Отже строк дії договору закінчився 10 жовтня 2006 року. При цьому відповідач разом з дружиною продовжує займати житлове приміщення без відповідних підстав, порушуючи умови договору, зокрема, п. 2.2.7 відповідно до якого [PERSON] зобов'язався звільнити житлове приміщення , яке орендується, після закінчення обумовленого в цьому договорі терміну оренди, а також при розірванні договору. Крім того, станом на 20.09.2007р. заборгованість відповідача [PERSON] за фактичне користування приміщенням за період серпень і вересень 2007 року, із розрахунку 150гр. за два ліжко-місце , становить 600гр. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором бо законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи встановлені обставини справи та норми діючого законодавства, які їх регулюють, суд приходить до переконання що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору, не виконав взяті на себе зобов'язання , що призводить до порушення прав ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона» як власника житлового приміщення та завдає матеріальних збитків. За таких обставин вимоги про виселення та стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а судові витрати відшкодуванню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved