Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

В січні 2008 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначено, що з 13 лютого 1998 р. позивачка[PERSON]та відповідач [PERSON]перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] року народження, яка на даний час проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно приймає участь у вихованні та матеріальному утримані дитини, але не постійно. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні позивачка[PERSON]позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2008 р. та до досягнення повноліття доньки. Відповідач [PERSON]в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 1998 p., що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області 13 лютого 1998 р. (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області 26 січня 1999 р. (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Прибужанівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області від 10 грудня 2007 p., малолітня [PERSON], [INFO] року народження, на даний час проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та окремо від батька і знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 6). Згідно із ч.3 ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб. Згідно ст. 183 СК України, за загальним правилом, частка заробітку (доходу) матері чи батька, яка підлягає стягненню, як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки від 24 грудня 2007 p., доданої до позовної заяви, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює у ВАТ „Миколаївський гранітний кар'єр" на посаді охоронця, має дохід, який у період з вересня 2007 р. по листопад 2007 р. становить 2 763 грн. 24 коп. (а.с. 7), тобто має постійний заробіток, тому відповідно до вищезазначеної норми розмір аліментів слід визначити у частці від доходу. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітній [PERSON], [INFO] року народження, зобов'язаний до утримання дитини та має можливість сплачувати аліменти. Згідно зі ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на утримання дитини, в якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що такий договір між сторонами не укладався. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову -21 січня 2008 р. та до досягнення нею повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн. 50 коп. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved