Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення по іпотечному договору від 25.06.2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] 25.06.2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 2107, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], житловою площею - 39,0 кв.м., загальною площею - 85,20 кв.м. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просить їх задовільнити.Виклала мотиви зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши осіб які беруть участь по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Як встановлено в судовому засіданні, що 22.06.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNBTGA00000052, згідно якого позивач взяв на себе зобов”язання надати позичальнику кредит в грошовій формі в розмірі 30 000 грн. зі сплатою 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості, а [PERSON] погасити кредит в строк до 21.06.2017 року. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст.1048,1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов”язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов”язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав взяті на себе зобов”язання та надав позичальнику кредит в сумі 30 000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 254 від 26 серпня 2007 року. Як свідчать матеріали справи позичальник взяті на себе зобов”язання виконав частково. Станом на 12.02.2008 року заборгованість відповідача становить: основний борг - 32365,60 грн, 2703,89 грн - відсотки, 60,00 грн - комісія, 151,71 грн - пеня. В забезпечення виконання позичальником зобов”язань по кредитному договору № CNBTGA00000052 від 22.06.2007 року, між позивачем та [PERSON] було укладено 25.06.2007 року іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2107. Відповідно до п.35.3 іпотечного договору від 25.06.2007 року, відповідач передав в іпотеку житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], житловою площею - 39,0 кв.м., загальною площею - 85,20 кв.м., за домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 37500,00 грн. Також п.35.3 договору зазначено, що предмет іпотеки належить Іпотекодавцю - відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №113 від 21 серпня 1990 року. В п.2 іпотечного договору, сторони передбачили, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов”язань Іпотекодавця за кредитним договором, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати платежів, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту визначаються цим Договором. Статтею 33 ч.1 ЗУ “Про іпотеку” передбачено, що Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов”язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі невиконання боржником основного зобов”язання. У відповідності зі ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов”язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Також ст.33 ЗУ “Про іпотеку” встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов”язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов”язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст.7 ЗУ “Про іпотеку” визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов”язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов”язання. Пунктом 1 іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання Іпотекодавцем зобов”язань, забезпечених іпотекою, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Відповідно до ст. 39 ч.2 ЗУ “Про іпотеку” одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Таким чином, [PERSON] підлягає виселенню з будинку розташованого в [ADDRESS] з усіма членами сім”ї, у тому числі неповнолітніми. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 323,66 грн. судового збору, 30 гривень в рахунок відшкодування понесених витрат з інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Outcome: approved