Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] народження. [PERSON] навчається на 1-му курсі денного відділення факультету міського господарства за спеціальністю „Автоматизація та комп'ютерно-інтегровані технології” в Академії муніципального управління в м. Київ. Навчання є платним, а саме 3600 гривень за рік. За проживання в гуртожитку - 250 гривень на місяць. Стипендію не отримує. Тобто син продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивачка працює вчителем Бесідського НВО (ЗОШ І - ІІІ ст.-дитячому садку) і не в змозі сама надавати належне утримання сину, оскільки крім внесення вказаної плати, несе витрати на одяг, харчування сина, проїзд до м. Київ, забезпечення підручниками та ін. Відповідач працює майстром виробничого навчання Красилівського МНВК і має змогу надавати матеріальне утримання сину. Проживає в будинку матері, має у власності земельну ділянку, за оренду якої отримує орендну плату. Просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до припинення навчання в Академії муніципального управління, посилаючись на те, що відповідач допомогу на утримання сина не надає. Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від 2 квітня 2008 року до припинення навчання в Академії муніципального управління або досягнення 23 років, починаючи з 2 квітня 2008 року. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ на користь територіального управління державної судової адміністрації в Київській області. Відповідача слід звільнити від сплати судового збору у відповідності з п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved