overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у вересні 2007 року через непорозуміння в сім'ї, просила суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не явилася, просила суд позов розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав повністю. На підтвердження позовних вимог позивачем надані докази - свідоцтво про одруження, копія свідоцтво про народження сина [PERSON]. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. Подружні стосунки між сторонами припинені у вересні 2007 року через відсутність взаєморозуміння в сім'ї. Подальше збереження сім'ї неможливо та буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, тому на підставі ст.ст.104, 105 СК України шлюб повинен бути розірваний. Суд вважає докази, надані сторонами, достатніми та переконливими. На підставі викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, виданої 11 вересня 1972 року колгоспом „Олексіївський” Первомайського району на ім'я „[PERSON] [INFO]”. Свої вимоги мотивує тим, що 07 вересня 1972 року була прийнята в колгосп „Олексіївський” Первомайського району Кримської області у якості різноробочої, де 11 вересня 1972 року їй була виписана трудова книжка, у якої її дата народження вказана „[INFO]” замість „[INFO]”. 30 серпня 1975 року вона вступила у шлюб і змінила своє прізвище „[PERSON]” на „[PERSON]”. У теперішній час вона не може оформити документи для отримання пенсії, у зв'язку с даними розходженнями. Внести зміни за місцем видачі трудової книжки вона не має можливості, тому що вказаного підприємства вже не існує. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересовану особу, яка не заперечує проти вимог заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] 07 вересня 1972 року була прийнята у якості різноробочої в колгосп „Олексіївський” Первомайського району Кримської області, де 11 вересня 1972 року їй була виписана трудова книжка, у якої її дата народження помилково вказано „[INFO]” замість „[INFO]”. 30 серпня 1975 року вона вступила у шлюб і змінила своє прізвище „[PERSON]” на „[PERSON]”, про що в трудовій книжці була зроблена запис. Доводи заявника підтверджуються копіями: паспорту, свідоцтва про народження, свідоцтва про реєстрацію шлюбу, у яких її дата народження вказано вірно. Встановлення даного факту, який породжує правові наслідки, іншим шляхом не представляється можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до Островської сільської ради та Первомайської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON] право власності на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що після смерті [INFO] її матері [PERSON], залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності АТ колгоспу „Путь Леніна” Первомайського району. Свідоцтво про право на спадщину за законом у Первомайської нотаріальній конторі вона не може отримати, тому що заяву при прийняття спадщини до нотаріальної контори вона у 6-місячний строк не подала, однак вона фактично прийняла спадщину, тому що на момент смерті матері та до теперішнього часу має на руках сертифікат на право на вказану земельну частку (пай), що виданий на ім”я її матері 25 листопаду 1996 року Первомайською районною державною адміністрацією. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], нема. Відповідачі проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач як донька [PERSON], яка померла [INFO] 1999 року, є на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], у якому її матір”ю вказана [PERSON], свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до сертифікату серія КМ № 0028042 на право на земельну частку (пай), що виданий 25 листопаду 1996 року Первомайською районною державною адміністрацією, право на земельну частку (пай) розміром 4,78 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності АТ колгоспу „Путь Леніна” Первомайського району АР Крим належить на праві власності [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично прийняла спадщину, тому що на протязі шести місяців з дня смерті її матері має на руках вказаний сертифікат, цей факт ніхто не оспорює, інших спадкоємців, яки б прийняла спадщину, не має, тому суд вважає можливим визнати за позивачем, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну частку (пай) її померлої матері [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 20.08.2005 року відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції, актовий запис №339 . Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Сімейні стосунки сторони припинили підтримувати з 17.04.2006 року у зв'зку з тим, що між ними постійно виникали сімейні сварки і скандали, сторони мають різні погляди на сімейне життя, непорозуміння, що призвело до неможливості проживання однією родиною, позивач знаходиться у цивільному шлюбі, від якого має сина [PERSON], [INFO]. Спор про спільне сумісне майно відсутній. У зв'язку з викладеним, позивач просить розірвати його шлюб з [PERSON], на примирення не згоден. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, оскільки знаходиться за межами м.Свердловська Луганської області. Відповідачка також згідна на розірвання шлюбу , вважає, що примирення та збереження їх родини неможливе. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, миритися не бажають. Можливість збереження родини відсутня , оскільки сторони не бажають підтримувати подружні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка повідомила, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2005 року. Подружні відносини між сторонами припинені з січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -доньку [PERSON], [INFO]народження, яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, не приймає участі у вихованні доньки. В судовому засіданні позивачка підтвердила вищезазначені обставини та просила суд стягнути з відповідача аліменти утримання неповнолітньої дитини. Відповідач заперечень проти позову суду не надав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як батьки повинні матеріально утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Територіальна громада м. Пирятина в особі Пирятинської міської ради в січні 2008 року звернулась до суду з заявою про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в заяві, підтримав, пояснив, що [INFO] року померла [PERSON],[INFO] року народження, яка проживала в [ADDRESS]і після смерті якої залишилося майно у вигляді квартири, що знаходиться в [ADDRESS].Спадкоємців ні законом, ні за заповітом у померлої немає. Просить визнати спадщину [PERSON]відумерлою. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено: [INFO] року померла [PERSON],[INFO] року народження, яка проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON]залишилося належне їй на підставі свідоцтва про право власності на житло майно у вигляді квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON]спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Викладене також підтверджується: довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Пирятинського РУЮ(а.с.3), згідно якої [PERSON], [INFO] року народження померла [INFO] року в м.Пирятині Полтавської області; копією свідоцтва на право власності на житло(а.с.5), згідно якого квартира, яка розташована [ADDRESS] належить на праві приватної власності[PERSON].; витягом зі Спадкового реєстру (а.с.19-21) про те, що інформація про[PERSON] як спадкодавця відсутня; іншими матеріалами справи. Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обгрунтовані і заява підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. На підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказав, що 28 вересня 1991 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як між ними не має взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з червня місяця 2007 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл спільного сумісного майна та утримання дитини не виникає, син буде проживати разом з відповідачкою. Три місяці тому він створив нову сім”ю, а тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачкою, так як він суперечить його інтересам, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на нього. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що пів року як їх сім”я розпалась, позивач створив нову сім”ю, на примирення не згодна, також настоює на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження сторони 28 вересня 1991 року уклали шлюб, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. В силу ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони подружньо-сімейні стосунки не підтримують з червня місяця 2007 року, тобто шлюб існує формально, сторони проживають окремо, на примирення не згодні, позивач настоює на розірванні шлюбу, так як створив нову сім”ю і вказує, що шлюб суперечить його інтересам. Витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після чого відкрилась спадщина на належний йому на праві особистої власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 серпня 1968 року Свердловською державною конторою, житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що у договорі купівлі-продажу не вірно зазначений розмір житлової площі, та не перелічені господарські будівлі і споруди. У зв'язку з чим, заявниця просить суд постановити рішення яким встановити факт, що куплений [PERSON] по договору купівлі-продажу, посвідченому 28 серпня 1968 року Свердловською державною конторою житловий будинок [ADDRESS] має житлову площу 41,8 кв.м., загальну 77,9 кв.м., до якого належать господарські будівлі та споруди під літерами: «В» погріб, «Ж» вбиральня, «Б» сарай, «1-2» огорожа, «1» замощення. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, наполягає на її задоволенні. Представник зацікавленої особи - МБТІ м. Свердловська, з заявою згодна, не заперечує проти задоволення заяви, та пояснила, що неточності щодо розміру житлової площі виникли внаслідок невірного підрахунку техніком МБТІ. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, а також матеріали архівної справи № 5159, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, діюче законодавствоРазом з тим, діюч передбачає, що самочинне будівництво не підлягає судовому захисту. Як свідчать з правовстановлюючих документів, в них дійсно не вказаний розмір загальної за житлової площі будинку, а також не вказаний розмір загальної площі будинку і належні до нього господарські будівлі та споруди, але їх наявність, на момент складання договору купівлі-продажу підтверджується матеріалами архівної справи МБТИ №5 159 м. Свердловська та технічною документацією на будівлю, відповідно до яких житлова площа будинку складала 41.8 м.кв. загальна площа 77.9 м.кв., та до нього належали погріб під літерою «В», вбиральня під літерою «Ж», сарай під літерою «Б», огорожа № 1-2 та замощення № 1, в зв'язку з чим, суд вважає заяву доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, обгрунтованість заяви, підтверджується матеріалами архівної справи, технічним паспортом на будівлю, копією договору купівлі-продажу, та іншими матеріалами справи. На підставі ст. 256, 259, 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Відповідач[PERSON] позов визнає, проти вчиненого правопорушення не заперечує. Представник позивача Одесадержрибоохорони в особі Ізмаїльського територіального відділу, свої позовні вимоги підтримує, просив розглянути справу без його участі. Судом в ході судового розгляду були досліджені: · розрахунок матеріальної шкоди, завданої незаконним виловом риби; · копія протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2007 р., · копія акту прийому-передачі вилученої риби № 005 від 21.11.2007 р., · копія постанови Ренійського райсуду про притягнення[PERSON] до адміністративної відповідальності від 15.01.2008 р. Дослідивши надані докази, судом були встановлені наступні обставини: позивач просить стягнути з відповідача[PERSON] суму заподіяної шкоди у розмірі 35 грн. 70 коп. на користь держави, зазначивши, що 21.11.2007 р. відповідач, знаходячись на оз. Картал в районі бази УТМР, незаконно ловив рибу забороненим знаряддям лову - однією ставною сіткою, чим завдав шкоду рибному господарству України. За вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у грубому порушенні правил рибальства, відповідачу постановою Ренійського райсуду від 15.01.2008 р. було оголошено усне попередження із конфіскацією знаряддя лову та риби. На момент затримання на місці правопорушення у відповідача було вилучено 7 штук цінного виду риби - карася. Згідно постанови КМУ №32 від 19.01.1998 р. позивачем був нарахований розмір заподіяної шкоди, який склав 35 грн. 70 коп. і оскільки відповідач його в добровільному порядку не погасив, позивач просить його стягнути в судовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В даному випадку, шкода рибному господарству заподіяна відповідачем, тобто його незаконними діями щодо вилову риби, вина його встановлена постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності, судом призначено відповідне адміністративне стягнення, п.п. 8.17. Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря передбачена можливість звернення із позовом про відшкодування збитків і втрат, заподіяних рибгосподарству порушенням законодавства про охорону та використовування водних живих ресурсів. Таким чином, є всі правові підстави для задоволення позову позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON]. просить суд стягнути з[PERSON] 22725 гривень боргу за договором позики, посилаючись на те, що 10 січня 2007 року він позичив відповідачу зазначену суму, яку відповідач зобов'язався повернути йому до 1 січня 2008 року, що підтверджується договором позики, який був укладений між позивачем та відповідачем 10 січня 2007 року, однак дотепер відповідач свої зобов'язання не виконав. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 227 гривень 25 копійок сплаченого ним при зверненні до суду судового збору. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач[PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) кошти або інші речі, з певними родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів (суму позики) або така ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до договору позики від 10 січня 2007 року (а.с.5),[PERSON], що є відповідачем по справі, позичив у[PERSON]. 22725 гривень (в еквіваленті 4500 доларів США за курсом Національного Банку України), які повинен був повернути позивачу до 1 січня 2008 року. В судовому засіданні відповідач підтвердив доводи позивача, про те, що на час розгляду справи він не повернув позичені кошти у зв'язку з відсутністю коштів. У відповідності зі ст. 1049 ГК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві суму позики в строк і в порядку, установленими в договорі, однак у цьому випадку позичальник цього не зробив. Відповідно до квитанції про сплату державного мита (а.с.1) позивач оплатив держмито в розмірі 227 гривень 25 копійок. Таким чином, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу за договором позики та витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі ст. ст. 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

В серпні 2007 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт прийняття спадщини та визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій вимоги позову підтримав та просив слухати справу у його відсутність. Представник позивача [PERSON]вимоги позову підтримала. Відповідач Миколаївська міська Рада в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій вимоги позову визнав та просили слухати справу у відсутність представника. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій вимоги позову визнала та просила слухати справу у відсутність представника. За ухвалою суду справа слухалася у відсутність сторін за правилами ст..174 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та правовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON]., показання свідків [PERSON], [PERSON]., вивчивши доводи позову та письмові докази судом встановлене наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO]року померла [PERSON], мати позивача, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді цілого житлового будинку[ADDRESS]. Спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]року, в встановлений законом строк до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звернулися. Але, [PERSON] до та після смерті спадкодавця фактично проживала в спадковому будинку, несла витрати по похованню як матері так і сестри, доглядала за будинком, здійснювала управління спадковим майном, чим фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] Крім того, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності з тих підстав, що спадкодавцем за життя не був отриманий правовстановлюючий документ на спадковий будинок, який згідно технічного паспорту є самочинною забудовою. Відповідно висновкам управління архітектури міста, санепідемстанції та відділу державного пожежного нагляду Корабельного району м.Миколаєва всі самочинно забудовані будівлі й споруди відповідають вимогам й пригодні до експлуатації. На підставі ст. 549, ч. 1 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) ст. 376 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт прийняття спадщини та факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] виділеному у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати оплачені при подачі позову.

Outcome: approved