Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивачка у листопаді 2007 року звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача. У позовній заяві позивачка зазначила, що на праві приватної власності вона має квартиру [ADDRESS], яку вона придбала в 1996 році, та проживає в ній разом із бабусею. 23 липня 2007 року у присутності її бабусі [PERSON], якій 75 років та 2 класи освіти, працівниками РЕМ було проведено перевірку електролічильника та складено акт про порушення ПКЕЕ, оскільки державна пломба не відповідає держстандарту. В акті зазначено, що він складений у її (позивачки) присутності, примусили бабусю підписати акт. За розглядом акту було нараховано збитки у розмірі 1490 грн. Дії відповідача вважає незаконними. Просила визнати акт № 134433 від 23.07.2007 р. та рішення комісії Октябрьського РЕМ про нарахування збитків у розмірі 1490 грн незаконними, стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON]. підтримали позовні вимоги, позивачка пояснила, що вона є власницею квартири[ADDRESS]у смт Красногвардійське АР Крим, в якій проживає її 75-річна бабуся [PERSON]. 23.07.2007 року у її відсутність та у присутності бабусі працівниками Октябрьського РЕМ було проведено перевірку лічильника та складено акт про порушення нею ПКЕЕ, оскільки державна пломба не відповідає вимогам державного стандарту. Лічильник було знято та відправлено на експертизу, а квартиру відключено від електроживлення. Після відключення світла вона та її мати стали дізнаватися про причину відключення та дізналися про акт, днів через 2-3 електроживлення квартири було відновлено. На проведення експертизи електролічильника чи засідання комісії з розгляду актів її не запрошували, лише восени 2007 року повідомили про необхідність сплати нарахованих за актом збитків у розмірі 1478,91 грн. Зазначила, що пломба на лічильнику дійсно не відповідає вимогам стандарту, про це неодноразово, з 2001 року, робилися відмітки контролерами РЕМ при знятті показань лічильника, однак ніяких претензій не було. Представник позивачки також вказав, що при проведенні експертизи лічильника було встановлено порушення державної пломби, але факту втручання у роботу лічильника не встановлено, тому не має підстав для нарахування збитків, як це передбачено п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 року № 562. Вважають дії відповідача щодо складання акту про порушення ПКЕЕ та рішення комісії про нарахування збитків неправомірними та таким, що завдали позивачці моральної шкоди, оскільки вона для вирішення цих питань вимушена була покинути роботу та дуже любить бабусю, яка перенервувала. Крім, того, вона також нервувала, в неї років 4-5 хворе серце, моральну шкоду оцінює у 2 000 грн. Представник відповідача Федоров Ю.О. у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що вважає акт правомірним, оскільки він складений у відповідності до п.53 ПКЕЕ, вказівка на те, що акт складений у присутності [PERSON]. є наслідком того, що про те сказала особа, у присутності якої він складався. При виявленні порушення пломби на лічильнику було складено акт та лічильник відправлено на експертизу, яка підтвердила висновки працівників РЕМ. Заяв про перепломбування лічильника від позивачки до Октябрьського РЕМ не надходило, чим нею порушено п.14 ПКЕЕ. Стосовно вимоги позивачки щодо визнання акту неправомірним зазначив, що ст.16 ЦК України не передбачений такий вид захисту прав особи, як визнання акту неправомірним, оскільки акт є лише своєрідною претензією до споживача, не є обов'язковим для нього, а лише доказом при стягненні збитків. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди зауважив, що доказів завдання позивачці моральної шкоди не надано, крім того, позивачкою не надано доказів відключення її квартири від електроживлення, таких відомостей в Октябрьському РЕМ немає, крім того, за підключення до електромережі позивачка повинна була б сплатити вартість підключення, нею ж ніяких квитанцій не надано, просив у позові відмовити. Суд заслухавши пояснення позивачки, представників позивачки та відповідача, свідків, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що згідно з копією технічного паспорту на приватизовану квартиру квартира[ADDRESS] у смт Красногвардійське зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON](а.с. 11), вказану квартиру позивачка придбала 23.07.1996 року (а.с. 12-13). З копії абонентської книжки вбачається, що з 2001 року контролерами РЕМ робилися відмітки про порушення пломби та необхідність заміни лічильника (а.с. 14), такі ж відомості вказані в персональній картці споживача [PERSON]., наданій представником відповідача (а.с. 47). Згідно копії акту № 134433 від 23.07.2007 р. цей акт був складений у присутності [PERSON], яка також є споживачем та мешкає за адресою: АР Крим, смт Красногвардійське, [ADDRESS] у зв'язку з порушенням ПКЕЕН, оскільки держпломба не відповідає держстандарту (а.с. 9, 19). Як вбачається з копії акту № 10180 проведення експертизи лічильника електроенергії від 30.08.2008 року комісією СП „Енергооблік” у складі Ходос Г.А. в.о. заст. начальника - голови комісії та Паніної Л.Г., Фролова Н.В. - контролерів, Жарікової Т.В. - представника держстандарту Октябрьського РЕМ у відсутність споживача [PERSON]. було проведено експертизу лічильника, знятого при складанні акту від 23.07.2007 року № 134433 та зроблено висновок, що вказаний лічильник не відповідає ДОСТ 8.259-77, способів заниження показань при даному порушенні прибору обліку або інших результатів експертизи не встановлено (а.с. 22). За результатами розгляду акту № 134433 від 23.07.2007 року комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕ (протокол № 290 від 14.09.2007 року) було вирішено провести нарахування розміру збитків у зв'язку з порушенням ПКЕЕ у сумі 1478,91 грн. Вказане нарахування проведено у відповідності до п.3.1 Методики, введеної в дію постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року (а.с. 19 зворіт - 20). З особового рахунку [PERSON]. вбачається, що нею регулярно проводиться оплата спожитої електроенергії, 23.07.2007 року було складено акт за порушення держпломби та нараховано 1478,91 грн (а.с. 18). Допитаний на вимогу представника відповідача свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що при проведенні перевірки квартири відповідачки було встановлено, що пломба державного повірителя не відповідає держстандарту, тому було складено акт та знято електролічильник для проведення експертизи. Під час перевірки позивачки, тобто [PERSON]., в квартирі не було, про що говорили інший монтер [PERSON]. та споживач, йому не відомо, оскільки вже пройшло багато часу та він займався лише зняттям лічильника. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні за клопотанням позивача, показала, що вона є матір'ю позивачки, та пам'ятає, що після купівлі квартири у 1996 році вона зверталася до Октябрьського РЕМ з заявою про заміну лічильника, однак їй усно відповіли, щоб вона зачекала своєї черги. Потім вона ще рази зо 2 зверталася з такими ж проханнями до Октябрьського РЕМ по телефону, однак їй також відповідали, щоб вона зачекала. Про те, що пломба якась не така, їй ніколи не говорили, тільки у 2007 році. Квартиру від електропостачання було відключено з 23.07.2008 року до 27-28 липня 2007 року. Статтею 22 Закону України „Про захист прав споживачів” передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, крім іншого, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд прийшов до наступних висновків. Стосовно вимог що визнання акту про порушення ПКЕЕ № 134433 від 23.07.2007 року недійсним. Як зазначено в ухвалі Верховного Суду України від 07 березня 2007 року, постановленої у справі за позовом фізичних осіб до ВАТ „Електропостачальна компанія „Херсонобленерго” про визнання дій щодо складання акта про порушення Правил користування електроенергією для населення неправомірними, визнання цього акта й розрахунку збитків до нього незаконними та відшкодування моральної шкоди, оскарження дій лише щодо факту складання акта, як і самого акта, який не встановлює для позивачів будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодування шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків від самовільного підключення до електромережі, при вирішенні яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному акту. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що оскільки оскарження позивачкою акту про порушення нею Правил користування електричною енергією від 23.07.2007 року № 143344 не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Стосовно вимог щодо визнання рішення комісії Октябрьського РЕМ від 14.09.2007 року про нарахування збитків за порушення ПКЕЕ незаконним та необґрунтованим. У відповідності до ст.26 Закону України „Про електроенергетику”, п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією та ін. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З копії акту № 134433 про порушення ПКЕЕ від 23.07.2007 року вбачається, що вказаний акт 14.09.2007 року було розглянуто комісією та прийнято рішення про нарахування розміру відшкодування збитків з 26.02.2007 року у відповідності до п.3.1. Методики, введеної в дію постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року (а.с. 19 зворіт - 20). Підпунктом 1 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 року № 562 встановлено, що вказана Методика застосовується в разі виявлення, зокрема, такого порушення ПКЕЕН як пошкодження або зрив пломб Держспоживстандарту України на розрахункових засобах обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, встановленому ПКЕЕН, або іншого документа, якій підтверджує факт пломбування розрахункових засобів обліку) та за умови підтвердження Експертизою факту втручання споживача в роботу засобів обліку. Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні акту про опломбування електролічильника в Октябрьському РЕМ не збереглося; як вбачається з копії акту № 10180 проведення експертизи електролічильника від 30.08.2007 року способів заниження показань при тому, що державна пломба не відповідає державному стандартові, тобто фактів втручання споживача в роботу засобу обліку, не виявлено (а.с. 22). Таким чином, оскільки фактів втручання позивачкою [PERSON]. у роботу електролічильника експертизою не встановлено, суд вважає, що у комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ не було підстав для нарахування розміру відшкодування збитків за порушення ПКЕЕ, передбачених п.3.1 Методики. На підставі зазначеного суд вважає, що вимоги позивачки щодо визнання рішення комісії Октябрьського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 14.09.2007 року стосовно нарахування розміру відшкодування збитків у сумі 1478,91 грн неправомірним та необґрунтованим, є такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення 2000 грн моральної шкоди суд вважає їх необґрунтованими, оскільки позивачкою не надано доказів відключення її квартири від електропостачання, також не надано доказів погіршення стану її здоров'я, крім того, фактично [PERSON]. у вказаній квартирі не проживає, про складання акту узнала від родичів, до Октябрьського РЕМ зверталася не вона, а її мати, тому суд вважає, що вона не понесла будь-яких моральних страждань. Також суд вважає, що визнання рішення комісії щодо нарахування розміру відшкодування збитків неправомірним є достатньою та справедливою сатисфакцією. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача з оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають відшкодуванню з відповідача, інші судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: partial