overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

5.02.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.01.1994 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони із відповідачем мають різні характери і погляди на сімейне життя та ведення справ сім'ї, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на її здоров'я та виховання дитини. Однією сім'єю з відповідачем вони не проживають. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини. Миритися з відповідачем не бажає. Не заперечує, щоб рішення по справі було постановлене при проведенні попереднього судового засідання, про що подала суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні заперечень проти позову не мав, миритися не бажає, позов визнає, згоден на розлучення та на те, щоб рішення по справі було постановлене при проведенні попереднього судового засідання, про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.01.1994 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на сімейне життя, через що між ними виникали сварки і непорозуміння, які негативно впливали на стосунки в сім'ї та на виховання дитини. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам дитини і сторін. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.105,110,112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини подружжя, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з05.09. 1992 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO] . [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірах, передбачених законом посилаючись на те, що відповідач з сім"єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнає, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, в розмірах передбачених законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд для наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареестрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач з сім"єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить сім ю в скрутне матеріальне становище. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.180-183 СК України відповідно до яких батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Уразі ухилення батьків від виконання цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави державне мито в сумі 51 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп. для зарахування до спеціального фонду державного бюджету Шаргородського району " Оплата витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справ" (код ЄДРПОУ 34701104 , розрахунковий рахунок : 31212259700687, банк одержувача - ГУ ДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015, КЕКД 22050000).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Сторони перебували у фактичних шлюбних , від яких мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] . [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірах, передбачених законом посилаючись на те, що відповідач з сім"єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, в розмірах передбачених законом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд для наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку, батьком якої є [PERSON] Відповідач з сім"єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить сім ю в скрутне матеріальне становище. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.180-183 СК України відповідно до яких батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Уразі ухилення батьків від виконання цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави державне мито в сумі 51 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн.50 коп. для зарахування до спеціального фонду державного бюджету Шаргородського району " Оплата витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справ " (код ЄДРПОУ 34701104 , розрахунковий рахунок : 31212259700687, банк одержувача - ГУ ДКУ у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015, КЕКД 22050000).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Відповідач у попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], тому що сімейне життя не склалося, через різні погляди на виховання дітей, сварки та зловживання спиртними напоями чоловіка, сімейні відносини носять формальний характер, подружжя втратило між собою почуття поваги, кохання одного до одного. Суперечки про розділ майна придбаного в період шлюбу і з питань виховання неповнолітніх дітей від спільного життя не мають. Відповідач повністю визнав позов, тобто всі обставини, які відповідно до юридичного складу, пердбаченого статтею 112 СК України, є необхідними для задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Згідно з ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, вивчивши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а також обставини, яки визнав відповідач, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. У чинність ст. 109 п.3 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й майнові права, а також права їх дітей. У чинність ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам їх дітей. Судом встановлено, що у юридичний шлюб сторони вступили 25 грудня 1998 року, актовий запис № 541, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономной Республіки Крим (арк.спр.14). Від спільного життя є неповнолітні діти доньки: [PERSON], 1999 року народженя, [PERSON], 2002 року народженя, син [PERSON], 2000 року народженя (арк.спр.7-9). Як слідчить з пояснень сторін, однією родиною чоловік і жінка не живуть з червня 2003 року, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Чоловік і жінка втратили один до одного не тільки почуття любові, але й почуття поваги, сторони на примирення не згодні. Суперечок з питання розподілу майна придбаного в період шлюбу та виховання дитини сторони не мають. Діти зі згоди відповідача проживають з позивачкою. При таких обставинах позов підлягає задоволенню, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й після розірвання шлюбу, права сторін не будуть порушені. Витрати по розірванню шлюбу слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Відповідач у попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], тому що сімейне життя не склалося, через різність характерів, сімейні відносини носять формальний характер, подружжя втратило між собою почуття поваги, кохання одного до одного. Суперечки про розділ майна придбаного в період шлюбу не мають. Спільних дітей не має. Відповідач повністю визнав позов, тобто всі обставини, які відповідно до юридичного складу, передбаченого статтею 112 СК України, є необхідними для задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Згідно з ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, вивчивши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а також обставини, яки визнав відповідач, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. У чинність ст. 109 п.3 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й майнові права, а також права їх дітей. У чинність ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам їх дітей. Судом встановлено, що у юридичний шлюб сторони вступили 13 січня 2007 року, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (арк. спр.7,9). Як свідчить з пояснень сторін, однією родиною чоловік і жінка не живуть з липня 2007 року, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Чоловік і жінка втратили один до одного не тільки почуття любові, але й почуття поваги, сторони на примирення не згодні. Суперечок з питання розподілу майна придбаного в період шлюбу сторони не мають. При таких обставинах позов підлягає задоволенню, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й після розірвання шлюбу, права сторін не будуть порушені. Витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини з [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримала та пояснила, що 10 вересня 2005року відділ РАЦС Тетіївського районного управління юстиції Київської області зареєстрував шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 76. Від спільного проживання вона народила сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на виховання дитини та на її утримання. Спільно не проживають. На даний час позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і має право на утримання від чоловіка, так як не має можливості отримати доход для свого забезпечення хоча б у відповідності до розміру прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством. Відповідач працює в ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут» і має постійний заробіток. [PERSON] просить суд стягнути аліменти з [PERSON]. на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/3 заробітку (доходу). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з”явився, причин неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про одруження, згідно якого [PERSON] 10.09.2005 року зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 76, прізвище дружини змінено на [INFO]; свідоцтво про народження [PERSON]., згідно якого його батьками являються [PERSON], [PERSON]; довідку виконавчого комітету Оратівської селищної ради № 2121 від 19.11.2007 року, згідно якої на утриманні [PERSON] знаходиться її син [PERSON]., 2006 року народження; довідку виконавчого комітету Оратівської селищної ради № 2186 від 28.11.2007 року, згідно якої [PERSON] після звільнення з роботи 01.08.2005 року по даний час ніде не працює в зв»язку з доглядом за дитиною до досягнення 3-х річного віку; довідку про середню заробітну плату [PERSON], вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183, 191 СК України, п.1 ст. 367 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Адміністрація ЧОПЛ № 1 звернулась до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, посилаючись на те, що він обумовлює небезпеку для нього та оточуючих, в зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Прокурор та представник ЧОПЛ №1 підтримують заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Дослідивши надані матеріали, суд вважає що заява про примусову госпіталізацію [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з заяви заступника головного лікаря ЧОПЛ, [PERSON] був госпіталізований до лікарні 13 лютого 2008 року в тяжкому психічному стані з агресивною поведінкою. В подальшому за своїм психічним станом від запропонованої госпіталізації відмовився. Як вбачається з висновку ЛКК ЧОПЛ № 382/02 від 13 лютого 2008 року, [PERSON] госпіталізований в ЧОПЛ №1 в зв'язку з агресивною поведінкою та агресивними діями: перед поступленням жорстоко побив невістку та наніс їй тілесні пошкодження, а тому він виявляє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] відмовився від добровільної госпіталізації, а тому згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» він підлягає госпіталізації до психіатричної лікарні без його згоди. На підставі викладеного ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1989 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем мають різні погляди на подружнє життя і вони втратили взаємоповагу один до одного, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, до його початку надав суду заяву в якій вказує, що позов визнає повністю, справу просить розглядати в його відсутності. Позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з січня 2008 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки сторони не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на позивачку за її клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернувся [PERSON], мотивуючи її тим, що [INFO] в смт. Бабинці Бородянського району Київської області померла його баба ( мати його батька) [PERSON], після смерті якої залишилось будинковолодіння [ADDRESS], яке він фактично прийняв у спадщину, після смерті баби. Заявник не міг вчасно оформити спадщину, так в нього відсутнє свідоцтво про смерть його баби- [PERSON], яка померла [INFO] на яку відділом РАЦС не видавалося свідоцтво про смерть, так як поховання відбулося самовільно. А тому, відповідно до ст. 529 ЦК України редакції 1963 року, ст.ст. 1216-1223, 1266, 1268-1270 ЦК України заявник просить суд:- встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженка смт. Бабинці Бородянського району Київської області померла [INFO] в смт. Бабинці Бородянського району Київської області та встановити факт, що заявник, як спадкоємець за законом прийняв спадщину в шестимісячний строк шляхом вступу в управління та володіння майном. Заявник заявлену заяву підтримав і викладене підтвердив. Зацікавлені особи- Бородянська державна нотаріальна контора, Бабинецька селищна рада та державна податкова інспекція у Бородянському районі в листах до суду просили справу слухати у відсутності їх представників. [PERSON] в своїй заяві до суду просила справу слухати у її відсутності. В судове засідання Бородянський відділ РАЦС свого представника не направив хоча судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в смт. Бабинці, Бородянського району Київської області померла [PERSON], яка похована на кладовищі в смт. Бабинці, що й підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з акту депутата Анкудовича О.А. Бабинецької селищної ради від 29 березня 2007 року ( а.с.5) [PERSON], 22 жовтня 1914 року народження проживала в смт. Бабинці, будинку [ADDRESS], померла [INFO], яка похована на Бабинецькому кладовищі. З довідки виконавчого комітету Бабинецької селищної ради за № 619 від 18 липня 2007 року, вбачається, що [PERSON] після смерті баби [PERSON] фактично прийняв спадщину. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді засвідчили, що [PERSON] внук померлої [PERSON] фактично прийняв в спадщину будинок [ADDRESS], так як в цьому будинку проживав до 2007 року, а на даний час доглядає за ним та обробляє земельну ділянку. Оцінюючи досліджені докази, свідчення свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає встановленим фактом, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Бабинці Бородянського району Київської області та похована на кладовищі в с. Бабинці та встановлено факт, що [PERSON] - як спадкоємець за законом прийняв фактично спадщину після смерті [INFO] [PERSON] в шестимісячний строк шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 09.11.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ямпільського району Вінницької області. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Останнім часом відповідач не надає належної матеріальної допомоги, відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, вчиняє бійки. Сумісне житя і збереження сім»ї стало неможливим. Примирення неможливе, тому просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 09.11.2001 року, шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей. Сторони разом не проживають. Мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та їх неповнолітнім дітям, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

В Ленінський районний суд м. Вінниці 28.01.2008 р. звернулось закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» в особі Вінницької філії з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідно до укладених договорів про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку [PERSON] були надані послуги мобільного зв'язку. Відповідач умови договору в частині оплати послуг не виконав, у зв'язку з чим виник основний борг в сумі 3206 грн., з них 1616,08 грн. - борг по послугах зв'язку, 88,40 грн. - борг по збору на обов'язкове пенсійне страхування, 1501,52 грн. - договірна санкція. Відповідачу був відправлений лист-повідомлення про наявність заборгованості, у разі несплати якої номер телефону буде виключено та претензія, яка була залишена без відповіді та задоволення. В попередньому судовому засіданні представник позивача Покотила В.М. позов підтримав в повному об`ємі та просив стягнути з [PERSON] на користь закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» в особі Вінницької філії борг за надані послуги мобільного зв'язку в сумі 3206 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно ст. 130 п.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. Суд, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, оскільки він не суперечить інтересам осіб.

Outcome: approved