Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітній дітей. Позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 11 січня 1990 року уклали шлюб, який був зареєстрований в Бережанському РАЦС Тернопільської області, в подальшому, вони розлучилися. В шлюбі у них народилося двоє дітей - донька [PERSON][INFO]народження та син [PERSON], [INFO]народження. В своїй позовній заяві, позивачка посилається на те, що неповнолітні діти проживають із нею, перебувають на її утриманні, відповідач не надає дітям належної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти в добровільному порядку. У зв”язку з чим, вона просить суд зобов”язати відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей і твердій грошовій сумі в розмірі по 150 гривень щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також пояснила, що в даний час відповідач проживає окремо від сім”ї, ухиляється від належного утримання їхніх спільних дітей. Також, як зазначила позивачка, вона змушена нести витрати на забезпечення нормального харчування та умов життя дітей. На той час, як утримання з боку відповідача не є достатнім для забезпечення належного рівня життя, розвитку дітей, у яких є потреби в належному харчуванні та побуті. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечує. Визнав ті обставини, на які посилається позивачка. Окрім цього пояснив, що має постійне місце роботи і його заробіток носить сталий та постійний характер. Стан його здоров”я є нормальним, нерухомого майна він немає, інших осіб у нього на утриманні немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч.3 ст. 181, ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком [PERSON][INFO]народження та [PERSON], [INFO] народження, які проживають разом із матір'ю - позивачкою [PERSON] і перебувають на її утриманні. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження і визнаний відповідачем той факт, що він належним чином добровільно не виконує свій обов'язок про утриманню своїх неповнолітніх дітей, не надає матеріальної допомоги, яка б мала сталий розмір та характер і була достатньою для задоволення першочергових витрат на дітей - харчування, забезпечення одягом, предметами побуту та інших розумних потреб дітей у їх розвитку. При вирішенні даного спору, судом враховується матеріальний стан та стан здоров”я дитини, також матеріальний стан позивачки та відповідача. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON]. щодо стягнення в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліментів в твердій грошовій сумі - в розмірі 150 гривень щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття, підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved