Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

19 лютого 2008 року [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суд Одеської області із позовом до Громадської організації об'єднання “Посєйдон” і колективного малого підприємства будівельної фірми “Моноліт” про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.4-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він (позивач), як член Громадської організації об'єднання “Посєйдон”, за договором від 10 червня 2003 року з колективним малим під-приємством будівельною фірмою “Моноліт”, як користувачем земельної ділянки, офіціально отримав для забудови земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], на якій, без належного оформлення дозвільних документів і проекту, збудував двоповерховий дачний будинок загальною площею 107,5, у тому числі житловою - 62,6 кв.м. Так як вказана забудова зроблена без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи можливо лише у судовому порядку. За таких обставин він (позивач) вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні, при попередньому розгляді справи, позивач підтримав позов та просить задовольнити його. Представник відповідача - представник колективного малого підприємства будівельної фірми “Моноліт” в судовому засідан-ні, при попередньому розгляді справи, позов визнав і не заперечує проти його задоволення та надав письмовий відзив із зазначеною заявою. Представник відповідача - представник Громадської організації об'єднання “Посєйдон”, у попереднє судове засідання, не з'явився але надав судові заяву про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи за відсутністю їхнього представника. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм право-відносини. За рішенням виконавчого комітету Іллічівськом міської Ради за №119 від 25 лютого 1999 року колективному малому підприємству будівельній фірмі “Моноліт” в постійне користу-вання надано земельну ділянку площею 2,0595 га. для розміщення спортивно-оздоровчого комплексу Північній Косі в району рибного порту м.Іллічівська (а.с.10). 24 червня 1999 року Іллічівськом міською радою було зареєстровано статут Громадської організації об'єднання “Посєйдон”. За договором від 10 червня 2003 року з колективним малим підприємством будівельною фірмою “Моноліт” позивач отримав для забудови земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Рішення Іллічівськом міської ради від 22 липня 2004 року територія, на якій розташована Громадська організація об'єднання “Посєйдон”, включена до генеральної забудови міста Іллічівська, тобто зазначеним рішенням було офіційно дозволено будівництво. 10 вересня 2004 року рішення №331/139-ІV Іллічівськом міською радою було затверджено містобудівне обґрунтування реконструкції причалів Громадської організації об'єднання “Посєйдон” будівельної фірми “Моноліт”, як обслуговуючих дачно-будівельний кооператив з причалами в береговій лінії. На підставі цих рішень було складено і затверджено план забудови території Громадської організації об'єднання “Посєйдон”. Згідно судової будівельно-технічної експертизи №66 від 22 лютого 2008 року, зробленої експертом Дзінька А.І., самовільно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці за вище вказаною адресою, побудоване без порушення будівельних норм і правил, використовується за цільовим призначенням (а.с.23). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супере-чать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню, так як зведене позивачем нерухоме майно за вище зазначеною адресою збудовано без порушення будівельних норм, використовуються за призначенням та не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відпові-дачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити про проведені попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved