Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості м”якої меблі та моральної шкоди. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що у червні 2007 року вона продавала свої бувши у використанні м”які меблі, а саме диван, журнальний столик та два крісла. Відповідачка погодилася придбати ці меблі за ціною 2500 грн., оплатила 100 грн. зразу, а решту грошей пообіцяла сплатити протягом місяця і вивезла меблі додому. Однак в домовлений строк гроші не були сплачені, а у жовтні 2007 року відповідачка повернула назад меблі у непригодному стані. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача по справі вартість меблів в сумі 2400 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. В судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та пояснила суду, що вартість меблів за домовленістю складала 2000 грн. Крім того, меблі їх вже не потрібні, і вона повернула їх позивачці в тому ж самому стані, що і придбала. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі також заперечив проти позовних вимог, та пояснив суду, що між сторонами по справі не було укладено жодних договорів, оскільки не дотримана форма правочину, встановлена законом. Крім того, позивачка не надала достатніх доказів того, що меблі було пошкоджено, в зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Заслухав пояснення сторін, свідків, дослідив матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] на підставі усної домовленості передала [PERSON] м”які меблі, а саме стіл, диван та два крісла (надалі меблі), за які відповідачка повинна була сплатити 2500 грн. Точний строк виплати сторони між собою не визначали, а у жовтні 2007 року відповідачка повернула меблі позивачу. Ці обставини не заперечували сторони в суді. В судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що зазначена вище усна домовленість між нею та [PERSON] є договором купівлі-продажу і суттєвими умовами договору були ціна меблів та їх якість. Згідно ст.655 цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно( товар) і сплатити за нього певну грошову суму. - 2 - Однак судом не було встановлено, що між сторонами по справі укладався будь-який договір. Згідно ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі. В судовому засіданні ні позивач ні його представник не надали суду письмового договору купівлі-продажу меблів, укладеного між сторонами по справі. Крім того, згідно цивільного законодавства однією із істотних умов договору є ціна і якість товару. Доказів обумовленої якості меблів позивач суду не надала. Не було добуто їх і судом. Також судом не було встановлено, яким чином повинна була проводитися оплата за меблі, тобто чи продавалися меблі в кредит чи оплата проводилася з розстроченням платежу. Жодних доказів щодо форми оплати позивач суду не надала. Суд не може погодитися з доводами позивача по справі, що якість товару за час знаходження його у відповідачки значно погіршився, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Пояснення свідків щодо того, що стан меблів за час знаходження їх у відповідача значно погіршився суд не може вважати належним доказом, оскільки такі пояснення свідків є лише їх суб'єктивними припущеннями. Крім того, згідно ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Для з'ясування стану пошкодження меблів необхідні спеціальні знання, однак всупереч ст.143 ЦПК України позивач або її представник з заявами про призначення експертизи до суду не зверталися. Інших доказів пошкодження меблів позивач суду не надала. Згідно ст.60 ЦПК України кожна із сторін по справі доводить ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Укладення між сторонами по справі договору купівлі-продажу, а також щодо оплати та якості меблів є припущенням позивача. Доказів того, що між сторонами по справі було укладено будь-який договір (в тому числі і договір купівлі-продажу), а також для обґрунтування своїх позовних вимог позивач суду не надав. Не було добуто їх і судом. Суд не може погодитися з доводами позивача що відповідачка в судовому засіданні визнала факт укладення договору, оскільки судом не було встановлено істотні умови договору. Крім того, згідно ст.215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог закону є підставою для визнання правочину недійсним. За таких обставин, а також враховуючи те, що позивач погодилася розірвати угоду з [PERSON] прийняла назад меблі, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення вартості меблів не має. Також відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON]не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed