Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

14 січня 2008 року [PERSON] звернулася до Іллі-чівського міського суд Одеської області із позовом до Іллі-чівської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.2-3). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй (позивачці) на підставі приватної власності належить будинок та земельна ділянка за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, [ADDRESS]. У 2007 році вона (позивачка), через свою необізна-ність без належного дозволу та належно затвердженого проекту зробила самовільну реконструкцію та забудову двоповерхового будинку з господарчими будівлями та спорудами за вказаною адресою, у зв'язку з чим, у технічному паспорті, виготовленому комунальним підприємством “Бюро технічної інвентаризації” м.Іллічівська станом на 14 вересня 2007 року (інвентарний №2353) вказане нерухоме майно позначено як самовільно збудоване, а саме: двоповерховий житловий будинок під літерою “Е”, веранда під літерою “а1”, літня кухня під літерою “Д”. Так як зазначене нерухоме майно збудовано без належного дозволу та належно затвердженого проекту, отримати правовстановлюючі документи тепер можливо лише у судовому порядку. За таких обставин вона (позивачка) вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні, при попередньому розгляді справи, підтримала позовні вимоги та просить задовольнити їх. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився але надав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі і про розгляд за відсутністю представника Іллічівської міської ради Одеської області (а.с.25). Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідно-сини. Будинок з господарчими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,058 га за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, [ADDRESS] на підставі приватної власності належить позивачці, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 вересня 1998 року, виданим державним нотаріусом Щукіною Л.С. (а.с.17), реєстраційним посвідченням, виданим комунальним підприємством Бюро техніч-ної інвентаризації” м.Іллічівська 23 жовтня 2007 року (а.с.16) та державним актом на право власності на земельну ділянку від 08 серпня 2006 року, виданим на підставі рішення Іллічівської міської ради Одеської області №472/122-ІV від 11 жовтня 2005 року (а.с.18). На земельній ділянці за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, [ADDRESS] є самочинно реконструйоване і збудоване нерухоме майно, а саме: двоповерховий житловий будинок під літерою “Е”, веранда під літерою “а1”, літня кухня під літерою “Д”, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 14 вересня 2007 року, інвентарний №2353 (а.с.6-15). Згідно висновку судової будівельно - технічної експер-тизи №36 від 24 січня 2007 року, зробленого експертом Дзінька А.І., самовільно зведене нерухоме майно за вищевказаною адресою, побудоване без порушення будівельних та інших норм і правил, та використовується за цільовим призначенням, без порушення прав інших осіб (а.с.33). У відповідності до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не супере-чать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавле-ний цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважаться набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встанов-лена судом. Нормою ст.376 ЦК України передбачено, що житловий буди-нок, споруди, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню повному обсязі. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відпові-дачем вимог позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved