Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь збитки в розмірі 774 467,00гр. та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 1/80, умови якого зі свого боку позивач виконала в повному обсязі. Відповідач зі свого боку договір не виконав, своїми діями та бездіяльністю грубо порушував законодавства України та умови договору, не виявив при управлінні майном належної турботливості про інтереси установника управління майном та допустив невиконання обов'язки забудовником, в результаті чого були завдані матеріальні збитки. Позивач вказує на те, що саме в зв'язку порушенням відповідачем умов договору було розірвано укладений договір, при цьому відповідач виплатив не повну суму. Крім того, за кошти які були повернуті під час розірвання договору в сумі 244 533,00гр. позивач не матиме змоги купити квартиру, аналогічну тій яку мала отримати за договором, оскільки за час дії договору ціни на житло в Києві зросли в декілька разів. Відповідно до консультаційного висновку, складеного 26.10.2007р. спеціалізованою компанією «СВАН КОНСАЛТІНГ» на момент укладення угоди про дострокове розірвання договору , вартість двокімнатної квартири в Оболонському районі м. Києва , площею 71,7 кв. м. склала 1 020 000 до 1 025 000гривень. Представник відповідача Дмитрієва О.О. позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх безпідставність. Так, представник зазначала про те, що відповідач вживав всіх відповідних заходів для виконання укладеного з позивачем договору, однак не з вини відповідача терміни закінчення будівництва були перенесені і договір про участь у Фонді фінансування будівництва №1/80 з ініціативи позивача було розірвано. Представник звертала увагу суду на тому, що вартість житла визначеного 26.10.2007р. спеціалізованою компанією «СВАН КОНСАЛТІНГ» не може братись до уваги, внаслідок різниці їх характеристик. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON]., її представника [PERSON], заперечення представник відповідача Дмитрієвої О.О., дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками в даному випадку визнаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особі зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) .Збитки відшкодовуються у повному обсязі , якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання , відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці , де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 03 березня 2006 року між позивачем [PERSON]. та Закритим акціонерним товариством «Город-Сад» був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва №1/80, відповідно до умов якого позивач у встановлені строки передала кошти в сумі 242 346,00гр., що становило 100% від вартості об'єкту інвестування відповідачу в довірче управління з метою отримання у власність двокімнатної квартири площею 71,7 кв. м. в будинку , який повинен бути збудований за адресою м. Київ [ADDRESS]. 06 березня 2006 року відповідач видав позивачу свідоцтво про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», відповідно до якого позивачем було внесено 242 346,00гр. - 100% оплаченої площі 71,7 кв. м. об'єкта інвестування -квартири [ADDRESS] в м. Києві. Відповідно до п.1.3 Договору та свідоцтва про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», будинок по [ADDRESS] повинен бути введений в експлуатацію в 1У кварталі 2007 року. 21 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про розірвання договору №1/80 від 03 березня 2006 року . Зазначена угода розірвана між сторонами на підставі заяви позивача від 07.05.2007р. Відповідно до розрахунку складеного позивачем позивачу було виплачено 244 533,36гр. , тобто з відрахуванням 23% які управитель відповідач по справі, утримав на підставі правил ФФБ та умов договору за виплату коштів довірителю. Згідно заяви позивача від 07.05.2007р. , позивач [PERSON]. звернулась до відповідача з пропозицією повернути кошти без сплати винагороди, враховуючи порушення строків будівництва. Як вбачається з листа Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 12.07.2007р. в результаті перевірки було виявлені порушення ЗАТ «Город-Сад» вимог статей 12,13,15,17,18 Закону України «Про фінансов0-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 19 Закону України «Про звернення громадян». Під час судового розгляду було встановлено, що 21.04.2005р. Київська міська рада прийняла рішення №312/2887 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЛОНЖ» земельної ділянки для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на [ADDRESS] м. Києва» . 15.03.2007р. Київська міська рада прийняла рішення №286/947 «Про відміну рішення Київської міської ради від 21.04.2005р. №312/2887 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЛОНЖ» земельної ділянки для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на [ADDRESS] м. Києва» . Позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на [ADDRESS] м. Києва було видано замовнику ТОВ «Аллонж» 28 грудня 2007 року. Договір оренди земельної ділянки , що розташована в м. Києві по [ADDRESS] м. Києва укладений між Київською міською радою та ТОВ «Аллонж» 19 вересня 2005 року строком на п'ять років . Запланованою датою вводу об'єкту інвестування в експлуатацію договором між позивачем та відповідачем було визначено 1У квартал 2007 року. Листом від 30 серпня 2007 року відповідач поставив до відома довірителів про перенесення терміну вводу об'єкту будівництва , спорудження якого планується за адресою : [ADDRESS] м. Києва на 1У квартал 2008 рік. Вищевказане свідчить , що станом на заплановану дату вводу об'єкта інвестування в експлуатацію будівництво розпочато не було. Відповідно до ст. 1043 ЦК України управитель який не виявив при управлінні майном належної турботливості про інтереси установника управління або вигодонабувача , зобов'язаний відшкодувати установникові управління завдані збитки, а вигодонабувачеві -упущену вигоду. Відповідно до ст. 18 «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником виконання умов та зобов'язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до збільшення строків будівництва більш ніж на 90 днів. У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору з забудовником, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об'єкту коштів, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до умов ст. 17 цього закону , що входять із ФФБ у зв'язку із розірванням договору , а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов'язань за договором. Відповідно до ст.17 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» сума коштів , що підлягає поверненню довірителю, визначається управителем виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об'єкта інвестування на день подання заяви про вихід із ФФБ. Відповідно до частини п'ятої ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Суд вважає, що відповідач не в повному обсязі виплатив позивачу грошові кошти , оскільки безпідставно відрахував винагороду за надання послуг в розмірі 73 042,00гр., оскільки в даному випадку розірвання договору відбулось в наслідок порушення відповідачем умов укладеного договору №1/80 від 03.03.2006р.З чим відповідач погодився уклавши угоду про розірвання договору на підставі заяви позивача від 07.05.2007р. Отже відповідач повинен був сплатити позивачу суму коштів виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування та почтової ціни вимірної одиниці цього об'єкта інвестування на день розірвання договору. За таких обставини з відповідача необхідно стягнути 73 042,00гр. та відшкодувати судові витрати з урахуванням цієї частини задоволених вимог. Суд не приймає до уваги консультаційний висновок, складений ТОВ «СВАН КОНСАЛТИНГ» станом на 20.09.2007р. щодо можливого діапазону ринкової вартості двокімнатних квартир, загальною площею 71,7 кв. м., що розташовані в Оболонському районі м. Києва на проспекті Героїв Сталінграда та прилеглих вулицях, де вартість вказаної квартири може знаходитись у діапазоні від 1 020 000 до 1 025 000гривень. Вищезазначеним дослідженням визначалась ринкова вартість , за яку можливе відчуження об'єкту нерухомості. При цьому предметом договору укладеного між сторонами була передача коштів відповідачу у довірче управління з метою отримання у власність об'єкта інвестування - квартира в об'єкті будівництва за адресою [ADDRESS] м. Києва з визначеними характеристиками. Отже вимоги позивача про відшкодування різниці ринкової вартості збудованого житла в порівняні з передачею грошових коштів для фінансування будівництва об'єкту , спорудження якого планується з різними характеристиками є безпідставними. В даному випадку відсутні підстави вважати, що зазначена різниця є тими збитками які позивач зазнала внаслідок передачі у довірче управління коштів та їх поверненням управителем внаслідок розірвання договору . Позовні вимоги в цій частині підлягають відхиленню. На підставі викладеного та

Outcome: partial