Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2002 року квартира[ADDRESS]належить їй, відповідачу - її сину та її чоловіку - [PERSON]на праві спільної сумісної власності.[INFO][PERSON]помер. При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їм було запропоновано визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, а оскільки [PERSON]. помер та між ними не було досягнуто згоди про визначення часток, вона вимушена була звернутися до суду із зазначеним позовом та просить визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS]між співвласниками встановлює за [PERSON] (померлим) 1/3 частину, за нею 1/3 частину та за відповідачем 1/3 частину, припинивши право спільної сумісної власності.. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та просив постановити рішення згідно діючого законодавства. Представник третьої особа - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника третьої особи по наявних матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2002 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради, квартира [ADDRESS], загальною площею 45,8 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]та [PERSON].с. 7) Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON]помер[INFO](а.с. 14) і здійснити виділ частки не можливо. Як показав в судовому засіданні позивачка, після смерті чоловіка вона звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після його смерті, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS]зазначено, як спільна сумісна власність. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визначити, що розмір часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] між співвласниками встановлює за [PERSON] (померлим) 1/3 частину, за [PERSON]/3 частину та за [PERSON]/3 частину, припинивши право спільної сумісної власності.

Outcome: approved