Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить визнати за нею право власності на самочинно прибудовану до жилого будинку літ.»А-1» за адресою [ADDRESS], жилу кімнату 1-6 площею 8.5 кв.м. , сарай літ.»Г-1» та зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні її земельною ділянкою по [ADDRESS] і дотримуватись межі , яка визначена у державних актах на право власності на земельні ділянки , що перебувають у власності. Позовні вимоги обгрунтовуються тим , що вона самочинно прибудувала до своєї частини жилого будинку кімнату 1-6 площею 8.5 кв.м. і збудувала сарай літ.»Г-1» розміром 3.2 х 2.7 м.. Згідно архітектурно-будівельного висновку КП БТІ та містобудування Полтавського району будинок можливо визнати придатним для постійного проживання з технічними показниками , вказаними в технічному паспорті. Вважає , що хоча будівля і розташована від земельної ділянки [PERSON] з порушенням норми але ніяким чином не порушує її права. В частині зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою позовні вимоги обґрунтовуються тим , що [PERSON] заважає їй користуватися земельною ділянкою згідно державних актів і не визнає межу , визначену в них. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , Кротенківської сільської ради Полтавського району , Полтавського районного відділу земельних ресурсів в якому просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 681146 виданий на ім»я [PERSON] від 26.09.2006 року та скасувати його , зобов»язати [PERSON] знести самочинно збудовані споруди та стягнути з неї 1500 грн. заподіяної моральної шкоди і судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим , що виданий державний акт не містить її згоду (підпису) , на визначення межі її земельної ділянки , а отже є недійсним і підлягає скасуванню. Споруди підлягають знесенню оскільки не відповідають нормам забудови , негативно впливають на дотримання екологічних правил , а також на стан її здоров»я та членів її сім»ї. Крім того такий стан речей спричиняє їй та членам її сім»ї моральну шкоду . Вона не може спокійно працювати , зустрічатися з клієнтами та партнерами по підприємницькій діяльності , що шкодить її матеріальному забезпеченню. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала , просила задовольнити і дала свідчення аналогічні тим , що викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити за безпідставністю. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала і просила відмовити в їх задоволенні . Свої зустрічні позовні вимоги підтримала , просила задовольнити і дала свідчення аналогічні тим , що викладені у позовній заяві. Представники Кротенківської сільської ради , Полтавської РДА , відділу земельних ресурсів та третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явились надавши суду заяви в яких просили слухати справу без їх участі. Заслухавши пояснення сторін , міркування адвокатів , вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню , а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити за недоведеністю з наступних підстав: Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно вчинену прибудову до жилого будинку позивачка як на підставу його задоволення посилається на архітектурно-будівельний висновок КП БТІ та містобудування Полтавського району і ту обставину , що вказані приміщення не порушують права [PERSON] у користуванні земельною ділянкою. [PERSON] звертаючись до суду в цій частині із зустрічним позовом про знесення самочинно побудованих приміщень посилається на те , що вони не відповідають нормам забудови. Проте суд вважає , що вимоги [PERSON] не грунтуються на вимогах закону і суперечать фактичним обставинам по справі , в той час як вимоги [PERSON] підтверджені належними доказами. Як вбачається із архітектурно-будівельного висновку КП БТІ та містобудування Полтавського району та висновку експерта , що був отриманий під час судового розгляду , спірні будівлі можливо визнати придатними , але вони розташовані на земельній ділянці з порушенням відстані до межі та протипожежних норм. Відповідно до частини 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою , яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці , що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до частини 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту , що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб , істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення , яким зобов»язати особу , яка здійснила (здійснює) будівництво , провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа , яка здійснила (здійснює) будівництво , відмовляється від її проведення , таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи , яка здійснила (здійснює) будівництво. Отже виходячи із змісту зазначених норм підставою для знесення самочинного будівництва є: істотне відхилення від проекту , що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб , істотне порушення будівельних норм і правил. Проте архітектурно-будівельний висновок та висновок експерта не містять висновків про саме істотне відхилення від проекту і порушення будівельних норм і правил. Самою [PERSON] не було надано суду жодного переконливого доказу , що розташування будівлі негативно впливає на дотримання екологічних правил та на стан здоров»я її та членів її сім»ї. Крім того відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] про знесення самочинного будівництва та задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на вказані споруди суд виходить із положень знову ж таки частини 7 статті 376 ЦК України згідно якої суб»єктом звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва є орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Між тим жодний із зазначених органів із таким позовом до суду не звертався. Сама [PERSON] не є суб»єктом такого звернення в розумінні статті 376 частині 7 ЦК України. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним Державного акта на землю виданого на ім»я [PERSON] , [PERSON] як на підставу його задоволення посилається на те , що вона не узгоджувала меж земельної ділянки. Між тим ці її посилання не є такими , що впливають на правомірність володіння земельною ділянкою [PERSON] і відповідно самою [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи Державний Акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] був виданий 26.09.2006 року , а [PERSON] 22.12.2005 року тобто значно раніше. Під час оформлення технічної документації для отримання Державного акта на своє ім»я [PERSON] погоджувалась із розташуванням межі про , що свідчить вже сам по собі факт її користування земельною ділянкою на протязі тривалого часу. Схема , що додається до Державного акта на ім»я [PERSON] повністю співпадає із схемою , що додається до Державного акта на ім»я [PERSON]. За таких обставин , враховуючи , що [PERSON] першою був отриманий Державний акт на право приватної власності на землю і відповідна була погоджена межа між нею та [PERSON] , відсутність походження [PERSON] (підпису) не тягне за собою правових наслідків які були б підставою для визнання недійсним Державного акта на ім»я [PERSON]. У зв»язку із відмовою в задоволенню позову [PERSON] про визнання недійсним Державного акта та про знесення самочинного будівництва , не підлягають задоволенню відповідно і вимоги щодо стягнення моральної шкоди у зв»язку з їх недоведеністю. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою суд вважає , що нею не наведено суду жодної обставини яка б свідчила про наявність з боку [PERSON] таких перешкод. Як вбачається з матеріалів справи , пояснень [PERSON] , паркан між ділянками [PERSON] та [PERSON] був збудований саме [PERSON]. Ніяких дій по спробі перенести паркан з боку [PERSON] вчинено не було . Сам по собі факт непогодження з розташуванням межі ніяким чином не свідчить про наявність перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Outcome: partial