Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

В листопаді 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за наказом № 47 від 23 жовтня 1998 року він був прийнятий на роботу на посаду водія та в члени КСП „Дружнянське”, яке за рішенням загальних зборів від 25 січня 2000 року реорганізоване в СТОВ «Дружнянське». В 2000 році КСП «Дружнянське» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю та проведено розпаювання цих земель, але його \позивача\ до списків громадян, що мають право на земельну частку \пай\ помилково не було включено, хоча свідоцтво на належний йому майновий пай він отримав. Вважав, що має право на отримання земельної частки \паю\, так як на час розпаювання працював в господарстві та внесений до додаткового списку співвласників земельних паїв. Тому просив визнати за ним право на земельну частку \пай\ в КСП „Дружнянське” в розмірі 5791 гривня 08 копійок, 3,92 га в умовних кадастрових гектарах та зобов”язати Бородянську районну державну адміністрацію видати йому сертифікат на вказаний пай за рахунок земель запасу. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали і викладене підтвердили. Представник Дружнянської сільської ради Романенко Г.М. в судовому засіданні позов не визнала, вважала, що позивач не має права на земельний пай, так як він не надав доказів свого членства в КСП, до того ж, рада не має земель для надання позивачу цього паю. Представник Бородянської райдержадміністрації Ніколаєнко А.М. в судовому засіданні позов не визнала з тих же підстав, що і представник Дружнянської сільської ради, а також просила застосувати строк позовної давності. Бородянський районний відділ земельних ресурсів свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника Дружнянської сільської ради Романенко Г.М., представника Бородянської райдержадміністрації Ніколаєнко А.М., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки \а.с.6\ позивач був прийнятий на роботу в КСП „Дружнянське” с.Дружня Бородянського району Київської області з 14 жовтня 1998 року, звільнений по переводу в СТОВ «Дружнянське» в зв»язку з реорганізацією господарства 7 квітня 2000 року, де продовжував працювати до 10 травня 2001 року, коли був звільнений з роботи за власним бажанням. Згідно рішенням дев»ятої сесії двадцять третього скликання Дружнянської сільської Ради від 22 лютого 2000 року КСП «Дружнянське» було видано Державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований за № 12 від 10 квітня 2000 року \а.с.60\. Розпорядженням Бородянської райдержадміністрації від 25 квітня 2000 року №83 затверджено технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП „Дружнянське” с.Дружня Бородянського району та затверджено розрахунок вартості земельної частки \паю\ в розмірі 5791,08 грн. та 3,92 га в умовних кадастрових гектарах \а.с.26\. За рішенням загальних зборів від 25 січня 2000 року та рішенням райдержадміністрації №590 від 7 квітня 2000 року КСП „Дружнянське” реорганізоване в СТОВ „Дружнянське”, яке було його правонаступником, що підтверджується довідками виданими СТОВ „Дружнянське» та Бородянською РДА \а.с.10,25\. Державна реєстрації СТОВ «Дружнянське» припинена 21 грудня 2007 року в зв»язку з визнанням його банкрутом \а.с.48-52\. Відповідно до п.2 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 8 серпня 1995 року право на земельну частку \пай\ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток \паїв\ всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Згідно ст.3.2 Статуту КСП «Дружнянське» прийняття в члени підприємства проводиться головою правління підприємства згідно поданої письмової заяви в присутності особи, що подала заяву з наступним затвердженням загальними зборами підприємства \а.с.21-23\. Як вбачається з довідки виконкому Дружнянської сільської ради від 12 жовтня 2007 року, списку членів КСП «Дружнянське» \а.с.11-20\, позивач був включений до членів КСП «Дружнянське» і як член даного господарства 7 листопада 2005 року отримав майновий пай. Згідно довідки СТОВ „Дружнянське” \а.с.8\ позивач помилково пропущений в списках членів КСП „Дружнянське” на отримання земельного паю та включений в додатковий список \а.с.27\. Враховуючи викладене, так як позивач на момент роздержавлення та передачі земель КСП „Дружнянське” в колективну власність 10 квітня 2000 року був членом даного господарства, то він мав бути включеним до списку, який додавався до акту на право колективної власності на землю та мав право на отримання земельної частки \паю\ при проведенні розпаювання цих земель в розмірі відповідно до затвердженої технічної документації 5 791 грн. 08 копійок та 3,92 га в умовних кадастрових гектарах, а тому позов в цій частині необхідно задовольнити. Відповідно до п.5 зазначеного Указу Президента України від 8 серпня 1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку \пай\ єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Таким чином, суд визнає за необхідне зобов”язати Бородянську районну державну адміністрацію видати позивачу відповідний сертифікат на земельну частку \пай\ в КСП „Дружнянське” у вищевказаному розмірі. Оскільки землі резервного фонду на території Дружнянської сільської Ради відсутні, то сертифікат позивачу необхідно видати за рахунок земель запасу, якими розпоряджається Бородянська райдержадміністрація відповідно до ст.17 ЗК України. При цьому суд вважає, що позов подано в межах строку позовної давності, оскільки, як пояснив в судовому засіданні позивач і це ніким не було спростовано, йому стало відомо про порушення свого права на отримання земельного паю лише в 2007 році.

Outcome: approved