Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, в якій зазначає, що з 01.10.05 р. по 01.10.07 р. вона працювала бухгалтером в [PERSON] та звільнилась із роботи через порушення її трудових прав. Після звільнення із нею не був проведений повний розрахунок, та заборгованість по зарплаті за чотири місяці складає 2240 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку - 550 грн. Крім того, через порушення її права на отримання заробітної плати вона зазнає моральних страждань, і розмір такої шкоди визначає у сумі 2550 грн. - на рівні п'яти прожиткових мінімумів на одну особу. В судовому засіданні позивач частково підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 2226,91 грн., та моральну шкоду у розмірі 100 грн., від інших позовних вимог відмовилась. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм обставини. Позивач дійсно перебувала в трудових правовідносинах з [PERSON] з 01.10.2005 р. по 01.10.2007 р., що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. а.с. 5). В судовому засіданні оглянуто відомості нарахування заробітної плати по [PERSON], згідно яких по товариству значиться заборгованість по заробітній платі перед працівниками, серед них перед [PERSON] - станом як на жовтень так і на грудень 2007 року - 2226,91 грн. Остання заробітна плата [PERSON] нарахована у вересні 2007 року - 530 грн. Як передбачено ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівника регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Приймаючи рішення щодо відшкодування моральної шкоди, суд керується ст. 237-1 КЗпП України, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушені трудові права позивача [PERSON] на своєчасне отримання заробітної плати, порушено строки розрахунку при звільненні. Вказане призвело до моральних страждань позивача, яка була вимушена шукати судовий захист своїх порушених трудових прав. За таких обставин суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] про стягнення із відповідача 100 грн. у відшкодування моральної шкоди повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню, як такі, що відповідають вимогам розумності та справедливості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання стягнення всієї суми заборгованості по заробітній платі.

Outcome: approved