Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

В жовтні 2007 року позивач пред'явив в суд позов до відповідача [PERSON] про звернення стягнення у рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р. на предмет застави, яким є автомобіль марки „HUNDAI”, модель: SONATA, 1997 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER], що належить на праві власності відповідачеві [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ЗАТ КБ „ПриватБанк” з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям цього автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ЗАТ КБ „ПриватБанк” всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. При цьому позивач обґрунтовує вказаний свій позов до [PERSON] тим, що за укладеним між ними кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р. позивач надав відповідачеві кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 7 424,00 доларів США на термін до 13.09.2010р., а відповідач зобов'язався сплачувати в період з 09 по 13 число кожного місяця : відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1,33% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом ; комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,12% від суми виданого кредиту; та 143,44 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат банку відповідно до п.п.2.2.9.,4.3. кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором, між ЗАТ КБ „ПриватБанк” і відповідачем був також укладений договір застави рухомого майна № ОDН0АЕ00003544/А від 15.09.2005р., згідно умов якого відповідач надав в заставу належний йому на праві приватної власності вказаний вище автомобіль. 16.09.2005р. відомості про забезпечувальне обтяження цього рухомого майна внесені в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Однак, отримавши кредит за кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р., відповідач виконував свої зобов'язання за цим договором неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 03.08.2007р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 5 064,94 доларів США, що за курсом НБУ складає 25 577,95 грн., з яких : 4 603,49 доларів США, відповідно до курсу НБУ 23 247,62 грн., - заборгованість за кредитом ; 333,16 доларів США, відповідно до курсу НБУ 1 682,46 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; 101,41 доларів США, відповідно до курсу НБУ 512,12 грн. - пеня; 26,88 доларів США, відповідно до курсу НБУ 135,74 грн., - комісія. Таким чином, відповідно до вимог п.15.7. укладеного між позивачем і відповідачем договору застави і ст.20 Закону України „Про заставу”, позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави, оскільки в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених вказаним вище кредитним договором, ці зобов'язання відповідачем не були виконані. У судовому засіданні представник позивача - Васильєва К.В. підтримала позов, підтвердила вказані вище обставини та пояснила, що відповідач дотепер не здійснив будь-яких платежів за кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р., і наполягала на задоволені позову. Відповідач про дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1 і 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором ; боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом установлено, що за укладеним між сторонами кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р. позивач надав відповідачеві кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 7 424,00 доларів США на термін до 13.09.2010р., а відповідач зобов'язався сплачувати в період з 09 по 13 число кожного місяця : відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1,33% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом ; комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,12% від суми виданого кредиту; та 143,44 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат банку відповідно до п.п.2.2.9.,4.3. кредитного договору. Проте, отримавши кредит, відповідач виконував свої зобов'язання неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 03.08.2007 року заборгованість відповідача за кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р. склала 5 064,94 доларів США, що за курсом НБУ складає 25 577,95 грн., з яких : 4 603,49 доларів США, відповідно до курсу НБУ 23 247,62 грн., - заборгованість за кредитом ; 333,16 доларів США, відповідно до курсу НБУ 1 682,46 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; 101,41 доларів США, відповідно до курсу НБУ 512,12 грн. - пеня; 26,88 доларів США, відповідно до курсу НБУ 135,74 грн., - комісія. Пунктом 3.2. цього кредитного договору визначено, що у випадку порушення зобов'язань за договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 36,32% річних, нарахованих від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом, а пунктом 4.1. договору передбачено, що відповідач за порушення термінів оплати відсотків зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. У відповідності з п/п а) п.2.3.3. кредитного договору та ст.ст.611,651 ЦК України позивач направив відповідачеві повідомлення від 03.09.2007р. за № 12862 про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором протягом трьох днів з дня отримання цього повідомлення. При цьому, згідно зі статтями 212,611,651 ЦК України щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні дату. Але відповідач досі не погасив заборгованість за кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним договором, між сторонами також був укладений договір застави рухомого майна № ОDН0АЕ00003544/А від 15.09.2005р., згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль марки „HUNDAI”, модель: SONATA, 1997 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER], що належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 09.09.2005р. МРЕВ-1 ДАІ УМВС України в Одеській області. 16.09.2005р. відомості про забезпечувальне обтяження вказаного рухомого майна внесені в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Пунктом 15.7. укладеного між сторонами договору застави визначено, що ЗАТ КБ „ПриватБанк” має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, що, у свою чергу, повністю відповідає положенням ст.20 Закону України „Про заставу”. Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 15 укладеного між сторонами договору застави визначено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ст.25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно зі ст.24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, ЗАТ КБ „ПриватБанк” 14.09.2007р. зареєстрував в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Інших обтяжувачів на предмет застави в цьому реєстрі не зареєстровано. Виходячи з викладеного, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави за укладеним між сторонами договором застави № ОDН0АЕ00003544/А від 15.09.2005р. в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № ОDН0АЕ00003544 від 13.09.2005р. шляхом продажу ЗАТ „ПриватБанк” автомобіля, який є предметом застави за вказаним вище договором застави, з укладанням ЗАТ КБ „ПриватБанк” від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям цього автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ЗАТ КБ „ПриватБанк” всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Задовольняючи позов позивача, суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати в сумі 285,78 грн., пов'язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 255,78 грн. і витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 30,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved