overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

31 січня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні через ненадання будь-якої допомоги матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання дитини у розмірі 1\ 4 частини заробітку відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила про їх задоволення у заявленому розмірі, пояснивши, що опікується сином самостійно, допомога на його утримання від відповідача після припинення з останнім спільного проживання влітку 2007 року надходить не регулярно і у мізерному розмірі, хоча він має постійний дохід. Відповідач позов визнав і пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів у заявленому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. - сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується наданим свідоцтвом про одруження за актовим записом №10 від 07.02.2007 року, вчиненим у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.2) та є батьками малолітнього сина [PERSON] - [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 07 вересня 2007 року за актовим записом №125 у книзі записів актів громадянського стану про народження ВРАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.3). - позивачка стверджувала, а відповідач не заперечував, що подружжя припинили спільне проживання, малолітній син проживає з матір»ю згідно довідки з місця проживання позивачки про склад сім»ї. - відповідач має тимчасові, але регулярні заробітки і в змозі надавати позивачці допомогу у утриманні дитини у заявленому останньою розмірі. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов”язків батьків утримання дітей до досягнення ними повноліття. Суд приймає встановленою наявність фактів на обгрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Справу вирішено на підставі ст.180, ч.3 ст.181,182,183 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що вона з 25 травня 1991 року перебуває в шлюбних відносинах з відповідачем, від якого має сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на протязі останніх трьох років в сім'ї не проживає, матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працевлаштованим, має постійний заробіток. В зв'язку з цим просить стягнути з нього аліменти на утримання його дитини в розмірі &frac14; частини усіх видів його заробітку. Відповідач з позовом згоден, просить справу слухати у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено і підтверджується наявними в справі доказами, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини працевлаштований і отримує постійний заробіток (а.с. 5). Поскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги своїй дитині не надає, хоча має таку можливість, то на утримання його дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача і судові витрати. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Представник відповідача Присакар В.М. визнав позов повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що підтримує позовні вимоги повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 25 грудня 2007 року позивачка [PERSON] уклала з Ленковецькою сільською радою договір оренди земельної ділянки розміром 0,59 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, збудованих на ній, яка розташована в [ADDRESS] строком на один рік. Таким чином позивачка згідно ст. 93 Земельного кодексу України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, які зазначені в зведеному акті інвентарної справи, доданої до позовної заяви літерою “А”, житловою площею 56,30 кв.м., загальною площею 84,60 кв.м., прибудова під літерами «Аі», підвал під жилим будинком - «Пд», гараж - «Б», сараї - «В», «Д», «Є», літня кухня - «Г», убиральня під літерою «Е», ґанки під літерами «а», «аі», вхід до підвалів - «Вх», ворота - № 1, № 2 , хвіртка - № 3, огорожа -№ 4 загальною вартістю 34462 (тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят дві) гривні, які були побудовані без належного дозволу, та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права, свободи інших осіб, санітарні, протипожежні та екологічні норми та правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в с. Ленківці Кельменецького району Чернівецької області по вул. Шкільній №3.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Представник відповідача сільський голова с. Вартиківці Кельменецького району Чернівецької області Дрогобецькі В.А. позов визнав повністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 29 грудня 2007 року позивачка [PERSON] уклала з Вартиковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані в [ADDRESS], строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме житловий будинок, позначений в зведеному акті інвентарної справи доданої до позовної заяви літерою „А-І”, житловою площею 13,60 кв. м, загальною 30,80 кв. м., сарай - „Б”, сарай - „В”, убиральня - „Г”, ганок - „а”, ганок - „б”, ворота позначені №1, огорожа - № 2, загальна вартість яких становить 8558 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, протипожежні та екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]на утримання двох неповнолітніх дітей вказуючи, що після розлучення відповідач самоусунувся від батьківського обов'язку та участі в утриманні дітей: [PERSON],[INFO]народження, [PERSON][INFO]народження в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття доньки [PERSON], а далі в розмірі &frac14; частини - до досягнення повноліття доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та попросила суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти стягнення аліментів не заперечив. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]виданого відділом РАЦС Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області від 17.08.2006 року шлюб між [PERSON]та [PERSON]було розірвано, про що зроблено актовий запис №57. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок, [PERSON], [INFO]народження, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Чарівненською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області від 13 квітня 1999 року та доньку - [PERSON][INFO]народження, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]виданого Чарівненською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області від 08.11.2004 року, які на даний час проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 39 від 04.02.2008 року виданої Червонодолинською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. В судовому засіданні було встановлено, що після розлучення відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню та вихованню неповнолітніх дітей, не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач по справі [PERSON].. не сплачує у добровільному порядку аліменти. Згідно п.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. підлягає повному задоволенню так як в судовому засіданні було доведено факт невиконання своїх аліментних обов'язків [PERSON].який позов визнав повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 17.07.2001 р. вони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. За час подружнього життя зрозуміли, що не підходять один одному, оскільки мають різні характери та погляди на життя. Постійні непорозуміння, сварки зробили неможливим подальше спільне проживання, вони не можуть знайти спільної мови і дійти взаєморозуміння у всіх життєвих питаннях. Третій місяць вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, ніяких стосунків не підтримують і миритись не мають наміру. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково пояснив, що з відповідачкою вони разом не проживають три місяці, на примирення не погоджується. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, уточнила, що разом з позивачем не проживають з 01.12.2007 р., вважає, що сім”ю зберегти неможливо. Сторони просять розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні, що суд вважає можливим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбні стосунки з 01.12.2007 р., на примирення не погоджуються, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

31.05.1986 року сторони зареєстрували свій шлюб у Наквашанській сільській раді Бродівського району Львівської області, актовий запис № 8 (а.с.4) Від даного шлюбу у подружжя народилося четверо дітей, двоє в даний час є неповнолітніми: син [PERSON],[INFO].н., син [PERSON],[INFO].н(а.с.5-6). Позивач звернулася з даною позовною заявою до суду, де в своїх позовних вимогах покликається на те, що чоловік зловживає алкоголем, перебуваючи в стані сп'яніння вчиняє сварки та бійки, матеріальної допомоги сім'ї не надає, між подружжям немає жодних спільних інтересів, відсутнє взаємопорозуміння. З таких підстав прийшла до висновку, що подружнє життя в подальшому неможливе. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала дала пояснення аналогічні позовній заяві та доповнила, що примириння результатів не дало, проживати разом з чоловіком не хоче. В даний час в неї є інший чоловік. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в позивачки є інший чоловік, однак він хоче зберегти сім'ю заради дітей. Просить шлюб не розривати. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини по справі приходить до висновку, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Сторони не мають бажання проживати однією сім'єю, перебувають у ворожих стосунках, примиритися сторони не бажають. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що [INFO]померла її баба [PERSON], яка все належне майно заповіла позивачці. В склад майна входять грошові вклади в філії №6323 Ощадбанку України, рахунки [NUMBER]та [NUMBER]. Строк прийняття спадщини позивачка пропустила, оскільки погано орієнтується в діючому законодавстві, вважала, що оскільки є заповіт, то вона є власником спадку. Після звернення в нотаріальну контору їй було роз'яснено, що вона пропустив строк на прийняття спадщини. А тому просить продовжити строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримала тільки до [PERSON]., оскільки [PERSON]. помер, про що подала суду копію свідоцтва про смерть. Пояснення дала аналогічні позовній заяві, просить позов задовольнити, продовжити строк на прийняття спадщини. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить розписка про отримання повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи,судом встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON](а.с.5). [PERSON]. склала заповіт, яким своє майно заповіла [PERSON](а.с.6). Померлій [PERSON]. належали грошові вклади в філії №6323 Ощадбанку України, рахунки [NUMBER]та [NUMBER] (а.с.8,9). Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що слід продовжити строк на прийняття спадщини, оскільки причини пропуску є поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності за набувальною давністю в рівних частках на квартиру [ADDRESS] посилаючись на те, що згідно рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради від 31.01.1989 року № 6 їм було надано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], яка перебуває на балансі ЗАТ «Сквирський цегельний завод «Промінь» м. Сквира. У березні 1989 року вони прописалися до квартири та стали проживати. З дня прописки по даний час позивачі проживають у квартирі, проводять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги, встановили автономне опалення. Просили справу слухати в попередньому судовому засіданні без них, позов підтримують. Представник відповідача просить справу слухати в попередньому судовому засіданні без нього, позов визнає, заперечень немає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради від 31.01.1989 року № 6 позивачам надано трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], яка перебуває на балансі ЗАТ «Сквирський цегельний завод «Промінь» м. Сквира. У березні 1989 року позивачі прописалися до квартири та стали проживати. З дня прописки по даний час вони проживають у квартирі, проводять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги, встановили автономне опалення. У відповідності до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивачів при вселенні в квартиру [ADDRESS] була добросовісність, що є обов'язковою умовою та юридично значимим фактором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на те, що 5 червня 1998 року вони зареєстрували шлюб у Гожулівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис за №3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинили з 26 серпня 2006 року по причині сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, на даний час проживають окремо в різних кімнатах. Неповнолітня дитина проживає з позивачем, спір про майно відсутній. Згода про утримання та місце проживання дитини досягнута. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити, поклавши всі витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, обставини викладені частково визнав, однак зазначив. що він намагається зберегти сім'ю, втім позивач цього не розуміє. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив, що 5 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Гожулівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис №3 (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбно-сімейні відносини припинили з 26 серпня 2006 року по причині сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, несумісності характерів, відсутності взаємодовіри, що породжує в сім'ї конфлікти. Проживають в одному будинку, але окремо один від одного, в різних кімнатах. На даний час спір про майно відсутній. Враховуючи, що спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, тому позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2000 р.. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] р. народження. Шлюбно-сімейні відносини припинені, тому що вони не зійшлися характерами, просить шлюб розірвати. 25.02.2008 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з»явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про одержання нею судових повісток.. Причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність відповідачки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2002 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] р. народження. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 р.. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] р. народження. Шлюбно-сімейні відносини припинені в липні 2007 р., тому що вони не зійшлися характерами, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява, в якій він підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала, просить розглянути справу у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] р. народження. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Звенигородського комунального підприємства водопровідно-каналізіційного господарства заборгованість в сумі 1112 грн.91 коп. та 30-00грн. витрат пов'язаних з інформаційно технічним розглядом цивільних справ в суді. Представник позивача мотивує свої позовні вимоги тим, що між Звенигородським КП водопровідно-каналізіційного господарства та відповідачем було заключено договір від 30 січня 2006р. за № 935. Спожиті комунальні послуги відповідачем всупереч умов договору сплачувались частково , що і призвело до виникнення заборгованості в сумі 1112 грн.91 коп. Представник відповідача [PERSON] позов визнала повністю. Суд заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає до задоволення по наступних мотивах. 30.01.2006р. між Звенигородським КП ВКГ та [PERSON] було заключено договір № 935 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення . В судовому засіданні встановлено, що Звенигородське КП ВКГ умови договору від 30.01.2006 р. № 935 по наданню послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення виконало в повному об'ємі. Відповідачем умови договору в розділі оплати за спожиті комунальні послуги не виконав, що і призвело до виникнення заборгованості. Станом на 1 січня 2008 року заборгованість відповідача перед Звенигородським КП ВКГ становить 1112 грн. 91 коп., дана сума підлягає до стягнення. Відповідача [PERSON] звільнити від сплати державного мита на підставі п.18 ст.4 ДКМ «Про державне мито». На підставі ст.ст. 67,68 ЖК України,

Outcome: approved