overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

26 лютого 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги, уточнила, просила стягнути аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що і без рішення суду буде надавати гроші на утримання сина. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1659 ( а.с. 5), від шлюбу, згідно наданої копії свідоцтва про народження мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с 6). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і відповідач, як батько повинен утримувати неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань. Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і негайно виконати рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 2002 р. по серпень 2007 року вона проживала однією сімєю з [PERSON], і має з відповідачем спільну дитину [PERSON], [INFO], який на даний час поживає з позивачем, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина у розмірі &frac14; частина із всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі не заперечував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню і стягненню на її користь підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з 10.08.1996 р. по 08.12.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка поживає з позивачем, у зв'язку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі &frac14; частина із всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі не заперечував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню і стягненню на її користь підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12.04.2002 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але більше півроку шлюбні стосунки між сторонами припинені. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що сім'я розвалилась остаточно та відновленню не підлягає. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, вважає неможливим збереження шлюбу. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2002 р. про що відділом РАГС Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя зроблено актовий запис № 130. Для сторін шлюб є повторним. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені більше ніж рік тому, з того часу спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо, відповідач фактично створив іншу сімю. Відновляти шлюбні стосунки сторони не мають наміру та вважають неможливим збереження шлюбу, оскільки це буде суперечити їх інтересам. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки сторони припинили спільне життя, відповідач фактично створив іншу сімю, тривалий час проживають окремо один від одного, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати щодо оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 350 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку, а також аліментів на її утримання в розмірі 350 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, але відповідач не допомагає матеріально. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої вимоги просить стягнути з відповідача [PERSON]. аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки у розмірі 300 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку, а також аліментів на її утримання в розмірі 300 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку Відповідач з уточненими позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку та на утримання дружини в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку згоден. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що уточненні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 3 5.08.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за рішенням суду, кошти на утримання дитини, якщо відповідач не працює, присуджуються у твердій сумі з батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина. Крім того, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини аліментів до досягнення дитиною трьох років. Оскільки сторони господарюють окремо, батько працездатний, тому суд вважає, що він має можливість і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дитини та дружини. Виходячи з вимог позивача, розміру прожиткового мінімуму, встановленому державою на утримання дітей, з засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини та 350 гривень щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

26.02.2008 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - частину квартири [ADDRESS]. У позові зазначив, що Ѕ частина квартири належала на праві власності його батькові [PERSON], який помер [INFO]. Крім позивача, у [PERSON] є і інші спадкоємці - дружина [PERSON] і дочка [PERSON] Посилаючись на норми ст. ст. 1261, 1268 ЦК, просить визнати за ним право власності на 1/6 частину спірної квартири. 26.02.2008 р. з аналогічним позовом до суду звернулася і [PERSON] Ухвалою суду від 05.03.2008 р. позови [PERSON] і [PERSON] об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні як позивач [PERSON], так і відповідачі [PERSON], [PERSON] погодилися з тим, що спадкове майно - Ѕ частина спірної квартири - повинно бути розподілене між ними в рівних частках, тобто по 1/6 частині квартири кожному. Представник 3-ої особи - 8-ої Запорізької державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явився. Суд вважає позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовами такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК України (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно чч. 1, 2 ст. 549 ЦК (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, і такі дії були вчинені спадкоємцем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 529 ЦК (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Встановлено, що [PERSON], народження, який помер [INFO]., є рідним батьком позивача [PERSON] і відповідачки [PERSON], а також чоловіком відповідачки [PERSON] [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина цієї квартири належить на праві власності [PERSON] Спадкоємцями 1-ої черги за законом, крім позивача [PERSON], є відповідачі [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Заповіту [PERSON] не складав. Враховуючи згоду позивача і відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) на спільне і рівне спадкування, суд вважає можливим задовольнити обидва позови. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

У січні 2008р. [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на реконструйований жилий будинок . У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги й пояснила, що 16 квітня 2007 за договором купівлі-продажу придбала у приватну власність жилий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS]. Загальна площа якого складала 28,2 кв.м, а жила площа 12,4 кв.м. Після цього вона самочинно перебудувала приміщення будинку з метою збільшення корисної площі, тобто добудувала прибудову, в результаті чого змінилась загальна площа будинку, та зараз становить 51,1 кв.м., а жила стала 30,1 кв.м. Зроблене нею перепланування відповідає всім нормам і стандартам, тому що КП «ГрадАРпроект» виданий паспорт технічного стану. Тому, просила визнати право власності на переобладнаний житловий будинок, для його подальшої реєстрації. Представник відповідача Макіївської міської Ради, до судового засідання не з'явився представив суду заяву з проханням справу розглянути у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2007 року [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що з моменту виникнення у позивача права власності на цей будинок, він почав його експлуатацію, зробив реконструкцію, у ході якої змінилася загальна площа з 28,2 кв.м. на 51,1 кв.м., та житлова з 12,4 кв.м. на 30,1 кв.м., тому, що вона добудувала прибудову під літерою «А1-1». Компетентними органами в процесі дослідження житлового будинку встановлений задовільний стан конструкцій, житловий будинок придатний для подальшої експлуатації за умови дотримання діючих норм і правил, а також регулярному проведенню ремонту. Крім того, відповідно листа відділу з регулювання земельних відносин Макіївської міської Ради, документи які подала [PERSON], для оформлення земельної ділянки знаходяться в процесі розробки технічної документації щодо приватизації земельної ділянки. Таким, чином суд вважає за можливим визнати за позивачем право власності на самочинну побудовану прибудову, так як у подальшому він має намір отримати у встановленому порядку земельну ділянку, саме під збудований нерухомий об'єкт.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як відповідачка не поважає його як чоловіка, ображає, влаштовує сварки. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечила. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 06 листопада 1993 року, який був зареєстрований Подорожненською сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 14. Від шлюбу народилося двоє дітей : син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які на даний час проживають і надалі залишаться проживати з відповідачкою. Відповідачка не поважала позивача як чоловіка, між сторонами постійно виникали сварки і непорозуміння, в ході яких відповідачка ображала та принижувала позивача в присутності дітей, в результаті чого сторони припинили подружні відносини і з серпня місяця 2007 року разом не проживають. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивача та малолітніх дітей, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 1746 грн. 41 коп. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідачка не здійснювала оплату за отримані комунальні послуги з постачання теплової енергії, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію, яка станом на 01.03.2008 року складає 1746 грн. 41 коп. Добровільно сплатити вказану суму відповідачка відмовляється. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.06.2005 року з відповідачки стягнуто заборгованість з оплати послуг з теплопостачання в сумі 1397,52 грн. за період з 01.01.2001 року по 01.03.2005 року. В судовому засіданні представник позивача Пак О.В. підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, на виклик суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила, тому суд відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що розгляд справи можливий за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS], що стверджується довідкою Стрийського МБТІ за № 290 від 14.02.2008 року. В це житло надаються послуги з постачання теплової енергії, і за такі послуги відповідачка протягом тривалого часу не вносить платежі, сума яких становить суму позову, що стверджується довідкою про оплату. Відповідно до ст., ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідачки підлягає заборгованість за надані послуги з теплопостачання в період з 01.04.2005 року по 01.03.2008 року в розмірі 1746 грн. 41 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2976 грн. 22 коп. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідачка не здійснювала оплату за отримані комунальні послуги з постачання теплової енергії, в результаті чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію, яка станом на 01.03.2008 року складає 2976 грн. 22 коп. Добровільно сплатити вказану суму відповідачка відмовляється. В судовому засіданні представник позивача Пак О.В. підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, на виклик суду не з'явилася, про причини неявки не повідомила, тому суд відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що розгляд справи можливий за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в квартирі [ADDRESS], що стверджується довідкою будинкоуправління № 1 за № 234 від 22.01.2008 року. В це житло надаються послуги з постачання теплової енергії, і за такі послуги відповідачка протягом тривалого часу не вносить платежі, сума яких становить суму позову, що стверджується довідкою про оплату. Відповідно до ст., ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. З наявної в матеріалах справи довідки про оплату, представленої позивачем, вбачається, що відповідачка періодично здійснювала оплату існуючої заборгованості, що свідчить про визнання нею свого боргу і перериває строк позовної давності. Крім того, відповідачка користувалася наданими їй позивачем послугами з теплопостачання, не відмовлялася від їх надання, а тому визнавала спірні правовідносини. Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідачки підлягає заборгованість за надані послуги з теплопостачання в період з 01.04.2002 року по 01.03.2008 року в розмірі 2976 грн. 22 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в котрій вказано, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Райківщинської сільської ради Яготинського району Київської області та майнового паю, в пайовому фонді КСП “Супоївське”. 24 липня 2002 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого вона заповідала все своє майно позивачці по справі. Крім того, спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є сторони по справі. До державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в передбачений законодавством шестимісячний термін сторони не звернулися. На даний час відповідачі не бажають приймати спадщину. Позивачка вважає, що своїми діями, що виразились в користуванні речами померлої, в тому, що вона продовжувала проживати в житловому будинку, який належав її матері, оброблянні земельну ділянку біля будинку, розпорядилась майном померлої фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Крім того, документ, який посвідчував право [PERSON] на земельну ділянку, а саме держаний акт про право власності на земельну ділянку був виготовлений вже після смерті [PERSON] та не був нею отриманий при житті. Таким чином, на момент смерті [PERSON] мала право на земельну ділянку, але не встигла отримати державний акт на земельну ділянку, який б посвідчив це її право. Враховуючи вище викладене, позивач просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті своєї матері, та визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, звернулися з заявою про розгляд справи у їх відсутність та про визнання ними позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачі позов визнали, та визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачами позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved