overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач в позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідача [PERSON], який мешкає в квартирі[ADDRESS]. За відповідачем утворилася заборгованість за період з 01.01.2004 року по 1.01.2007 року у сумі 969,44 грн., яку просили стягнути з відповідача разом з витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. та судовим збором у сумі 51 грн. Представник позивача Коваль С.Є. у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву з проханням справу розглянути у їх відсутність, та зазначив що повністю підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Повідомлень про причини неявки відповідача не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе заочно розглянути справу. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідача [PERSON], який мешкає в квартирі[ADDRESS], про що був складений акт прийому-передачі. /а.с.6/ Згідно довідки відповідач зареєстрований та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS]. /а.с.5/ Згідно виписки з особового рахунку заборгованість відповідача за період з 01.01.2004 року по 1.01.2007 року становить 969,44 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с.4) Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., судовий збір у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму в розмірі 24795,21 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди та 10000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що 30 серпня 2007 року близько 23-00 годин на пр.Ілліча у бік вул. М.Мазая м. Маріуполя, він рухався на автомобілі «ВАЗ-21093» держномер [NUMBER]. У попутному напрямі рухався автомобіль «ВАЗ-2107» держномер [NUMBER] під управлінням водія [PERSON]., який знаходився в стані наркотичного сп'яніння. У районі перетину з вул. Ливарною, [PERSON]. не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до зіткнення з автомобілем під управлінням [PERSON]., який зупинився на вказаному перетині на заборонний сигнал світлофора. Працівники ДАІ, що виїхали на місце ДТП, встановили, що винуватцем даного ДТП є відповідач по справжній справі. Постановою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 26.09.2007 року [PERSON]. визнаний винним за ст. ст. 130 ч.1, 124 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права управління транспортними засобами строком на два роки. Даною дорожньо-транспортною подією був технічно пошкоджений автомобіль «ВАЗ-21093», що належить [PERSON]. Згідно з актом експертної оцінки даного транспортного засобу № 646/3-Д від 7.10.2007 року вартість відновного ремонту і втрати товарної вартості даного легкового автомобіля на момент проведення дослідження складає 23904,21 гривень. Вартість експертної оцінки складає 810 гривень, крім того позивач поніс судові витрати за оплату 51 гривні судового збору і 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Загальна сума заподіяного позивачеві матеріального збитку складає 24795,21 гривень. Позивачу також завданий моральний збиток, який він оцінює в 10000 гривень. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі і просив позов задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення у попередньому судовому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оскільки за змістом ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на те, що постановою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 26.09.2007 року [PERSON]. визнаний винним у скоєнні ДТП, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем позову і задовольнити вимоги позивача. У зв'язку з тим, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень і його позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 206 (8,50 + 197) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. З 1959 року по день смерті її батько - [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з її матір'ю - [PERSON]. Так як, її батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, то в її свідоцтві про народження в графі «батько» нічого не зазначено, а в графі «по батькові» зазначено «[PERSON]». 30 травня 1981 року вона вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». Дані про те, що її батьком є [PERSON] їй потрібно для їх подання в управління Пенсійного фонду в Коропському районі для перерахунку їй пенсії в більш високому розмірі. А тому заявниця просить суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO], тобто той факт, що він був її батьком. В судовому засіданні заявниця [PERSON] змінила заявлені вимоги і просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] є її батьком відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні представник управління Пенсійного фонду в Коропському районі Сідько Інна Василівна показала, що при визнанні факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON], остання буде мати відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. В судовому засіданні свідок по справі [PERSON], яка являється матір'ю заявниці показала, що дійсно [PERSON] являється її та [PERSON] дитиною. За час життя [PERSON] визнавав заявницю своєю донькою і весь час, до реєстрації шлюбу заявниці вони проживали однією сім'єю. В судовому засіданні свідок по справі [PERSON] показала, що дійсно [PERSON] являється дитиною [PERSON], який за життя визнавав її своєю донькою. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, покази свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в смт. Сосниця, Сосницького району, Чернігівської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22.12.1974 року, виданого виконкомом Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області. Згідно довідки Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, вбачається, що [PERSON], [INFO] є дитиною [PERSON]. У військовому білеті [NUMBER] [PERSON] вказано, що його дружина [PERSON]- мати заявниці. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] являється батьком [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, так як вона є інвалідом з дитинства. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] у зв'язку з навчанням сина [PERSON], мотивуючи тим , що з 1989 року проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який є студентом 1-го курсу Подільського державного аграрно-технічного унніверситету. Син не може самостійно забезпечувати свої матеріальні потреби, пов'язані з придбанням підручників,оплатою житла, харчування. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання сина. А тому звертається до суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов визнав повністю і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на навчання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що сторони з 1989 року проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки Подільського державного аграрно-технічного унніверситету. видно, що [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання на комерційній основі даного навчального закладу. Позивачка не працює, соціальної допомоги не одержує, сама утримує сина, що підтверджується довідкою Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району. Вона не взмозі сама забезпечувати його матеріальні потреби, пов'язані з з придбанням підручників,оплатою житла та харчування. Відповідно до ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей на період навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. А тому, з відповідача на навачання сина [PERSON] слід стягнути аліменти з врахуванням вимог ст.ст.182, 199 СК України в розмірі 300 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В підтвердження позовних вимог пояснила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка. Позивачка являється спадкоємцем за законом, однак в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що хворіла. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернулася до суду. Представник відповідача Дунаєвецька міська рада подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності з позовом згідний. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно- земельна ділянка. Позивачка являється спадкоємцем за законом. Позивачка пропустила строк, необхідний для прийняття спадщини, оскільки хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ст.ст1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її”. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що з 15 серпня 1992 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, шлюб реєстрували в Рахнівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №8. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач метеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому звертається до суду про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] позов визнав, і згідний платити аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст.180-182 СК України. Судом встановлено, що сторони 15 серпня 1992 року зареєстрували шлюб, шлюб реєстрували в Рахнівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №8. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та народження дітей. Позивачка працює однак зарплата не вилика, сама утримує дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

16 лютого 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені , хоча проживають вони разом. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила його задоволити і розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач позов визнав і проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18.08.1990 року. У позивачки шлюб другий, у відповідача - перший. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [INFO]. Проживають разом, але фактично стосунки не підтримують. Спільне життя між ними не склалося. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини. Від строку для примирення відмовилися. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін по справі, сторони втратили почуття кохання і взаємоповаги, а тому відповідно до ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 20.09.2007 р. КРВ у Бродівському районі проводилась перевірка дотримання вимог законодавства при використанні наданих з державного бюджету місцевих бюджетних субвенцій, зокрема, житлових субсидій населенню за період з 01.07.2005 р. по 01.07.2007 р. Перевіркою встановлено що [PERSON]. незаконно отримала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1442.08 грн. На вимогу повернути незаконно отримані кошти відповідач не відреагувала. Тому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 1442.08 грн. в користь управління праці та соціального захисту населення Бродівської РДА. В судовому засіданні представник позивача - представник управілння праці та соціального захисту населення позов підтримала просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечує щодо стягнення 1442.08 грн. про що подала письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до акту КРВ у Бродівському районі від 20.09.2007 р. №24-04/18 (а.с.5-7) [PERSON]. в порушення п.п.3 п.5 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, природного скрапленого газу, твердого та рідкого пічного палива, затвердженого ПКМУ від 21.10.1995 р. №848 зайво надана субсидія в сумі 1442.08 грн. Начальником управління праці та соціального захисту населення було направлено повідомлення відповідачу по справі від 23.10.2007 р. (а.с.28) про повернення коштів в сумі 1442.08 грн. Однак відповідач не повернула вищезазначені кошти. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача зайво отримані кошти по наданню субсидії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом посилаючись на те що згідно із Законами України “Про житлово - комунальні послуги”, “Про питну воду та водопостачання”, Правилами надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води та водовідведення Ясинуватське ВУВКГ надає послуги по водопостачанню і водовідведенню населенню м. Ясинувата. Відповідачі користуються цими послугами і зобов'язані своєчасно і в повному обсязі їх оплачувати. Однак, свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого в період з 1 січня 2003 року по 1 січня 2008 року утворилася заборгованість в сумі 1195,23 грн. і яку позивач просить стягнути примусово. У судовому засіданні представник позивача Кобзар Т.В. позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]., яка також представляла інтереси інших членів сім'ї, що в суд не з'явилися, позовні вимоги визнала і пояснила, що борг утворився внаслідок тяжкого матеріального стану, бо її син [PERSON] сидить у в'язниці, а інший син - тривалий час хворіє. Просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг споживач повинен щомісячно і своєчасно вносити плату за отримані послуги. Згідно із ст. 257, ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом установлено, що відповідачі мешкають за адресою: м. Ясинувата, [ADDRESS] складом сім'ї 3 ос. (а.с. 4); згідно із наданим позивачем розрахунком їх заборгованість в період з 1 січня 2003 року по 1 січня 2008 року складає 1195,23 грн., а в період з 1 січня 2003 року по 1 січня 2005 року вона складала 225,74 грн. (а.с. 3). Таким чином, стягненню з відповідачів підлягає заборгованість в розмірі 969,49 грн. (1195,23 - 225,74=969,49), тобто за останні три роки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає можливим звільнити відповідачів від сплати судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом посилаючись на те що згідно із Законами України “Про житлово - комунальні послуги”, “Про питну воду та водопостачання”, Правилами надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води та водовідведення Ясинуватське ВУВКГ надає послуги по водопостачанню і водовідведенню населенню м. Ясинувата. Відповідачі користуються цими послугами і зобов'язані своєчасно і в повному обсязі їх оплачувати. Однак, свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого в період з 1 січня 2003 року по 1 січня 2008 року утворилася заборгованість в сумі 1251,67 грн. і яку позивач просить стягнути примусово. У судовому засіданні представник позивача Кобзар Т.В. позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнала, просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Відповідач [PERSON]. в суд не з'явилася, до суду надійшла її заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, просить застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг споживач повинен щомісячно і своєчасно вносити плату за отримані послуги. Згідно із ст. 257, ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом установлено, що відповідачі мешкають за адресою: м. Ясинувата,[ADDRESS] складом сім'ї 2 ос. (а.с. 4); згідно із наданим позивачем розрахунком їх заборгованість в період з 1 січня 2003 року по 1 січня 2008 року складає 1251,67 грн., а в період з 1 січня 2003 року по 1 січня 2005 року вона складала 375,63 грн. (а.с. 3). Таким чином, стягненню з відповідачів підлягає заборгованість у розмірі 876,04 грн. (1251,67 - 375,63=876,04), тобто за останні три роки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає можливим звільнити відповідачів від сплати судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом посилаючись на те що згідно із Законами України “Про житлово - комунальні послуги”, “Про питну воду та водопостачання”, Правилами надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води та водовідведення Ясинуватське ВУВКГ надає послуги по водопостачанню і водовідведенню населенню м. Ясинувата. Відповідачі користуються цими послугами і зобов'язані своєчасно і в повному обсязі їх оплачувати. Однак, свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого в період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2008 року утворилася заборгованість в сумі 816,81 грн. і яку позивач просить стягнути примусово. У судовому засіданні представник позивача Кобзар Т.В. позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]., який також представляв інтереси [PERSON], свого батька, що не з'явився до суд, позовні вимоги визнав і зобов'язався сплатити борг. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України і договору між сторонами про надання послуг споживач повинен щомісячно і своєчасно вносити плату за отримані послуги. Судом установлено, що відповідачі мешкають за адресою: м. Ясинувата, [ADDRESS] складом сім'ї 2 ос. (а.с. 4); згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованість в період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2008 року складає 816,81 грн. (а.с. 3). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає можливим звільнити відповідачів від сплати судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved