overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

КС “Кредит-Чорнобиль” звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу по кредитному договору, посилаючись на те, що 15 червня 2007 року з [PERSON] був укладений кредитний договір № 498, згідно з умовами якого відповідачу було надано споживчий кредит у національній валюті України в сумі 6000 грн., терміном на дванадцять місяців, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 4 % в місяць. Поручителем [PERSON] виступила [PERSON] На протязі всього терміну користування кредитом [PERSON] не виконував свої обов'язки за договором. Вже тривалий час ухиляється від погашення заборгованості за договором, ігноруючи неодноразові звернення Спілки з пропозиціями погасити існуючу заборгованість, що привело до виникнення простроченої заборгованості станом на 18 грудня 2007 року у розмірі 7167,65 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 6000 грн.; заборгованість за відсотками - 1167 грн. 65 коп. Тому КС “Кредит-Чорнобиль” вимушена звернутись з даним позовом до суду, оскільки відповідачка уникає зустрічей з представниками Спілки, переховується і не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості. В судовому засіданні представник КС “Кредит-Чорнобиль” Семенчик Г.Я. підтримала позов та просила його задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Із слів відповідачки [PERSON] - [PERSON] з сім'єю тимчасово виїхав в іншу область. Відповідачка [PERSON] позов визнала в повному об'ємі і пояснила, що дійсно виступила поручителем при отриманні кредиту [PERSON], який не виконує умови кредитного договору і кредит та відсотки не погашає. Оскільки, отримані кошти необхідно повертати, то вона не заперечує проти задоволення позову і згодна погашати кредит та відсотки за нього. Вислухавши пояснення представника КС “Кредит-Чорнобиль”, відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] згідно кредитного договору від 15 червня 2007 року № 498 отримав кредит в сумі 6000 грн. строком на дванадцять місяців. На даний час заборгованість [PERSON] по даному кредитному договору становить 7167,65 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 6000 грн.; заборгованість за відсотками - 1167 грн. 65 коп. У відповідності з умовами кредитного договору п.5.4.4 Спілка має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків якщо позичальник порушує строки платежів, зокрема затримання сплати позичальником частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць та інше. Згідно з порукою від 15 червня 2007 року [PERSON] зобов'язалась у випадку невиконання [PERSON] свого зобов'язання по поверненню кредиту, на вимогу КС “Кредит-Чорнобиль”, погашати платежі по кредиту та відсоткам у відповідності до договору № 498 від 15 червня 2007 року. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила своє зобов'язання і не заперечує проти задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліменти на її утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 1921 року народження, хвора, страждає рядом важких захворювань, потребує сторонньої допомоги. Вона мешкає з другим сином , який також є інвалідом другої групи по захворюванню. Джерелом їх існування є їх пенсії невеликого розміру. Відповідач - другий син , має можливість матеріально допомагати матері, тому що працює, має високий стабільний заробіток. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та уточнив, просив стягнути з відповідача на користь матері аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач позов в частині розміру аліментів визнав в повному обсязі. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків , які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Судовим розглядом встановлено , що [PERSON] , 1921 року народження, є пенсіонеркою, має пенсію 572 грн. , проживає разом із старшим сином [PERSON] , 1944 року народження , пенсіонером по інвалідності другої групи, розмір пенсії 451 грн. Тобто очевидно, що позивачка потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач її другий син має матеріальну можливість надавати матері допомогу. Він працює заступником головного лікаря КУ “Сакського ТМУ”, його заробітна плата складає, 2311 , 54 грн. згідно до довідки від 31.12.2007року . Відповідач визнав позовні вимоги в повному об'ємі. У відповідності до ч 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, ст. 202, 205 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим що вона з відповідачем полягає в зареєстрованому шлюбі з 01.12.2006 року. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. Відповідач не надає ні якої матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково, згоден платити аліменти, але в розмірі 300 грн.. Позивачка погодилася з цим, просила також стягнути з відповідача аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.. 174 ЦПК України, а саме у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі полягають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 01.12.2006 року виданим Чістеньською сільською радою Сімферопольського району, актовий запис № 36. Від сумісного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі слів відповідача, він згодний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. ,на погодилася позивачка. На підставі ст. ст. 199,200 Сімейного Кодексу України, ст.. ст..130, 174, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви вказує, що в її свідоцтві про народження по батькові її матері вказано як [PERSON] , але в паспорті останньої її по батькові вказано як [PERSON]. На сьогодні заявниця звернулася до ВГІРФО Сімферопольського РВ СГУ ГУ МВС України в АР Крим для оформлення реєстрації на території України її матері, однак , в оформлені документів було відмовлено у зв'язку з різницею в написання по батькові [PERSON]. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник зацікавленої особи - ВГІРФО Сімферопольського РВ СГУ ГУ МВС України в АР Крим в судове засідання не з'явився, представив заяву з проханням розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ст.. 169 ЦПК України справа розглянута у відсутності представника зацікавленої особи по доказах, що є в справі , шляхом винесення заочного рішення Вислухавши заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що з 2004 року [PERSON] мешкає в Україні у своєї дочки [PERSON] за адресою [ADDRESS], де тимчасово зареєстрована. На сьогодні [PERSON] звернулася до ВГІРФО Сімферопольського РВ СГУ ГУ МВС України в АР Крим для отримання постійної реєстрації на території України, однак, в оформленні документів їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження її дочки - заявниці по справі по батькові матері вказано як [PERSON], замість належного [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засідання підтвердила той факт , що [PERSON] є її дочкою, як придбала для неї будинок в с. Шафранне, де вона тимчасово зареєстрована. Але у зв'язку з розбіжностями в написанні її по батькові в паспорті та в свідоцтві про народження дочки вона не може оформити постійну реєстрацію на території України. Встановлення даного юридичного факту має для заявниці правове значення, можливість оформлення правовстановлюючих документів. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст. ст. 169, 234 ч.2 п.5, 256, 259, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви вказує, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя, їй було відмовлено в прийомі документів у зв'язку з тим, що в Архівній довідці від 22.06.2007 року № М-67 про заробітну плату, яку вона отримувала в період часу з 1987 по 1991 рік в Орендному підприємстві “Лаванда” її ім'я вказано не повністю - [PERSON]. Оскільки зазначене підприємство на сьогодні ліквідовано вирішити питання в позасудовому порядку не надається можливим. Ця обставина не дає їй можливості скористатися своїм правом на отримання пенсії. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутність. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно до паспорта виданого [INFO] , ідентифікаційного коду виданого ДПІ м. Сімферополя від 26.01.2001 року та трудової книжки від 07.08.1970 року виданих на ім'я заявниці, повне ім'я останньої - [PERSON]. Проте у Архівній довідці від 22.06.2007 року № М-67 про заробітну плату, яку заявниця отримувала в період часу з 1987 по 1991 рік в Орендному підприємстві “Лаванда” її ім'я вказано не повністю, а саме - [PERSON]. Враховуючи , що на сьогодні ОП “Лаванда” ліквідовано, вирішити питання позасудовим порядком не надається можливим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення - можливість скористуватися своїм правом на отримання пенсії. На підставі викладеного, ст. ст. 256,259, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся [PERSON], мотивуючи її тим, що йому на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS], яку він придбав 27 травня 2003 року. З 09 листопада 2002 року по 18 липня 2005 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON], яка проживала спільно з ним у його квартирі до якої була зареєстрована на проживання. На початку 2005 року відповідачка спільно з своїм сином [PERSON] в з”язку з погіршенням взаємовідносин виїхала на постійне місце проживання до своїх батьків [ADDRESS]. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] до теперішнього часу в належній йому квартирі для нього створює незручності і зайві витрати, так як покладає на позивача обов”язок по сплаті комунальних платежів за двох осіб, які в квартирі не проживають. А тому, відповідно до ст. 391 ЦК України, ст. 48,50 Закону України „ Про власність”, позивач просить суд скасувати реєстрацію [PERSON] і [PERSON] в квартирі [ADDRESS] забов”язавши Бородянське житлово-комунальне підприємство виписати [PERSON] і [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позивач заявлений позов підтримав і викладене підтвердив. Представник відповідача- Бородянського житлового підприємства Носік В.П. заявлений позов визнав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з”явилися, хоча судом були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, а тому суд вирішив справу слухати у їх відсутності. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані на проживання, позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON], що вбачається з довідки з місця проживання про склад сім”ї і прописку ( а.с.17) З акта депутата від 13 листопада 2007 року про обстеження квартири [ADDRESS] вбачається , що [PERSON] та [PERSON] з червня 2005 року не проживають в квартирі [ADDRESS]. Як вбачається з договору купівлі- продажу від 27 травня 2003 року , витягу про реєстраціє права власності на нерухоме майно Бородянського бюро технічної інвентаризації, власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] ( а.с.9,10) Відповідно до ст. 391 ЦПК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі більше шести місяців створюють зайві незручності щодо плати за комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають, що порушує право власності позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 07 жовтня 2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] виконкомом Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 9. Данний шлюб для них обох первинний. Від сумісного мешкання мають неповнолітню дитину відносно якої відповідач встановив батьківство. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери, вони вступили в шлюб не пізнавши належним чином один одного, крім того відповідач покинув її і в цей час мешкає з іншою жінкою. Примирення між ними не можливе. Їхній шлюб носить формальний характер. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження видно, що 07 жовтня 2001 року був укладений шлюб між [PERSON]та [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 9(а.с. ). Суд вважає, що спільне життя сторін не склалося із-за того, що вони уклали шлюб не пізнавши належним чином один одного. В період шлюбу виявилась різниця в поглядах на життя. На цьому ґрунті між ними постійно виникали сварки, що в кінці-кінців привело до розпаду сім'ї. Подальше спільне життя сторін неможливе, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.1989 року, який зареєстрували в Жмеринському міськвідділі РАЦС, за актовим записом № 375. Позивач звернувся до суду з цим позовом і просив їх шлюб з відповідачкою розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні взаємовідносини через що в сім'ї постійно виникали суперечки та конфлікти. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав заявлені вимоги і пояснив, що збереження сім'ї стало неможливим, спільне проживання та ведення господарства припинили більше трьох місяців тому назад, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Спільне проживання та ведення господарства припинили більше трьох місяців тому назад. А також не заперечує проти розгляду справи в попередньому засіданні. Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст. 174 Цього кодексу. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.1 ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони спільне проживання та ведення господарства припинили більше трьох місяців тому назад. Збереження сім'ї стало неможливим. Сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірванні шлюбу. Спору про виховання дітей немає. Спір про майно вирішено в добровільному порядку. Судові витрати стягнути з позивача, який проти цього не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення з них 1203 грн. 66 коп. боргу за теплозабезпечення та гаряче водопостачання, а також стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. та 51 грн. 00 коп. державного мита. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала частково і пояснила, що ТОВ “НіжинТеплоМережі” надає послуги по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню відповідачам, які мешкають в квартирі [ADDRESS]. За період з 01.03.2006 року по 01.11.2007 року відповідачі не регулярно оплачують послуги по наданню теплової енергії та гарячому водопостачанню.В наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1203 грн. 66 коп. Добровільно вони заборгованість не погашали, а тому товариство змушене було звернутися до суду з зазначеними вимогами. Після звернення до суду відповідачі частково, в сумі 600 грн., погасили борг. Непогашена суму боргшу залишилася в розмірі 603 грн.66 коп, а тому ТОВ зменшує свої позовні вимоги і просить стягнути суму непогашену. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, заперечень проти позовних вимог не надали. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення суми 603 грн. 66 коп. боргу за період з 01.03.2006 року по 01 листопада 2007 року за таких підстав. Факт реєстрації проживаючими у квартирі [ADDRESS] квартиронаймача [PERSON], з дружиною, дочкою та сином, відповідачами по справі, підтверджується довідкою КП “СЄЗ” від 28 жовтня 2007 року. Таким чином суд вважає, що нарахування плати за споживання теплоенергії має бути виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб, тобто 4-х. Суд вважає, що розрахунок нарахування плати, зроблений позивачем, є вірним і відповідачами розмір заборгованості ніяким чином не оскаржується і не спростовується Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов”язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги в які входить і забезпечення теплом та теплою водою Вирішуючи питання задоволення вимог позивача про відшкодування судових витрат по сплаті мита та витрат на ІТЗ, то суд вважаж, що їх слід стягнути повністю в сумі відповідно 30 та 51 грн., оскільки заявлені витрати позивачем підтверджені документально

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення аліментів на дитину -[PERSON] [INFO] з кожного в розмірі по &frac14; частині всіх їх доходів. Представник дитячого будинку підтримала позовні вимоги в суді і пояснила, що за рішенням суду від 10 липня 2006 року відповідачі позбавлені батьківських прав щодо іх дочки [PERSON]. Дитина знаходиться на вихованні і утриманні у дитячому будинку. Її опікуном призначена директор будинку. Батьки зобов”язані утримувати дитину, але свої обов”язки не виконують і зовсім не цікавляться нею. Тому представник просить стягнути з відповідачів аліменти в розмірі по &frac14; частині їх доходів, але не менше встановленого мінімуму до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідачі в судове засідання не з”явилися, заперечень проти позову не надали. Третя особа, служба у справах дітей позовні вимоги позивача підтримала. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача оскільки вважає їх законними і обґрунтованими. Згідно зі ст. 166 Сімейного Кодексу України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов”язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Як встановлено в суді відповідачі позбавлені батьківських прав на свою дочку і не утримують її. Про те, що відповідачі є батьками дитини [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.6/. Факт перебування неповнолітньої дитини на вихованні та утриманні дитячого будинку підтверджується довідкою позивача від 26 листопада 2007 року /а.с.11/. . Позивач просить стягнути аліменти в частковому відношенні до доходів відповідачів. Законодавством не визначено чіткого розміру часток, але встановлено мінімальний розмір, який не повинен буди нижчим ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Оскільки відповідачі не оспорюють в суду розмір аліментів який вимагає позивач, суд вважає необхідним задовільнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з неї 1080 грн. 42 коп. боргу за теплозабезпечення та гаряче водопостачання, а також стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. та 51 грн. 00 коп. державного мита. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що ТОВ “НіжинТеплоМережі” надає послуги по теплозабезпеченню та гарячому водопостачанню відповідачу, який мешкає в квартирі [ADDRESS]. За період з 01.12.2005 року по 01.11.2007 року відповідачка не оплачувала взагалі послуги по наданню теплової енергії та гарячому водопостачанню.В наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1080грн. 42 коп Добровільно вона заборгованість не погашає, а тому позивач змушений звернутися до суду з зазначеними вимогами. Відповідач в судове засідання не з”явився і заперечень проти позовних вимог не надав. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення суми 1080грн. 42 коп. боргу за період з 01.02.2005 року по 01 листопада 2007 року за таких підстав. Факт реєстрації відповідачки проживаючою у квартирі [ADDRESS] квартиронаймача підтверджується довідкою КП “СЄЗ” від 08 жовтня 2007 року. Таким чином суд вважає, що нарахування плати за споживання теплоенергії має бути виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб, тобто однієї. Суд вважає, що розрахунок нарахування плати, зроблений позивачем, є вірним і відповідачем розмір заборгованості ніяким чином не оскаржується і не спростовується Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України відповідач зобов”язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги в які входить і забезпечення теплом та теплою водою Вирішуючи питання задоволення вимог позивача про відшкодування судових витрат по сплаті мита та витрат на ІТЗ, то суд вважаж, що їх слід стягнути повністю в сумі відповідно 30 та 51 грн., оскільки заявлені витрати позивачем підтверджені документально

Outcome: approved