Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті [INFO] їх матері - [PERSON], відкрилася спадщина на земельну частку (пай), майновий пай та грошовий внесок, яка прийнята відповідачкою за заповітом, а також на вимоги ст. 1241 ЦК України, відповідно до якої позивачі, як непрацездатні діти спадкодавця, мають право на обов'язкову частку у спадщині, що є підставою до визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання за кожним з них права власності на 1/6 частину спадкового майна. У судовому засіданні позивачі уточнювали позовні вимоги й просили правочин про прийняття спадщини, під яким розуміли одержане відповідачкою свідоцтво про право на спадщину за заповітом, визнати частково недійсним, зокрема в частині не врахування їх обов'язкових часток у спадщині. Крім того, просили встановити перебіг строку позовної давності, який вважали не пропущеним, та визнати їх право на обов'язкову частку у спадщині за законом після смерті матері в розмірі 1/6 частини від спадкового майна до якого просили включити майновий пай в розмірі 649 грн., земельні ділянки, отримані відповідачкою із земельної частки (паю) та житловий будинок [ADDRESS]. З підстав наведених в уточненому позові, позивачі та їх представники просили про його задоволення. Більш конкретні позовні вимоги за пропозицією суду стороною позивачів не висунуто, які наполягали на розгляді зазначених ними вимог. Представник відповідачки проти позову заперечував і стверджував про відсутність у позивачів прав на здійснення спадкування, які спадщину не прийняли. В тому числі посилався на те, що на підставі успадкованого відповідачкою земельного паю, вона отримала земельні ділянки в порядку приватизації, а ті до складу спадщини не входять. Третя особа в судове засіданні не прибула, будучи повідомленою про розгляд справи. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина за заповітом на земельну частку (пай) в колективній власності СВК ім. Шолуденка с. Лебедівки Вишгородського району розміром 3,53 га, майновий пай члена КСП ім. Шолуденка в розмірі 649 грн. та грошовий внесок в ощадному банку с. Хотянівки на рахунку [NUMBER]. Дані обставини вбачаються з матеріалів спадкової справи № 410. Згідно заповіту посвідченого 13 травня 1993 року секретарем виконавчого комітету Хотянівської сільської ради (реєстровий запис № 20), померла [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] - відповідачці по справі. Про прийняття спадщини відповідачка подала заяву до нотаріальної контори й успадкувала майно померлої, в зв'язку з чим їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 січня 2005 року. При вирішенні цієї справи суд застосовує норми чинного ЦК України, виходячи з положень п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, оскільки спадщина до набрання чинності ЦК України 2004 року ніким із спадкоємців не приймалася. Судом установлено і те, що до кола спадкоємців належать також позивачі - [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця і спадкоємці першої черги за законом, які на час відкриття спадщини були непрацездатними, що вбачається із свідоцтв про народження та пенсійних посвідчень останніх. Зокрема, [PERSON] та [PERSON] отримали право на пенсію з 23 лютого 1993 року та 7 травня 1996 року відповідно. З цих підстав і згідно ст. 1241 ЦК України, позивачі мають право на обов'язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту і спадкують половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, тобто 1/6 частину спадкового майна. Хоча судом і встановлено дані обставини, однак достатні підстави для здійснення позивачами права спадкування в судовому засіданні не доведено й судом такі не виявлено. Так, спадкування згідно ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті фізичної особи, а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, відповідно до вимог статей 1220 і 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, для здійснення права спадкування, спадкоємці за заповітом чи законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Отже з часу відкриття спадщини - [INFO], в позивачів виникло право на обов'язкову частку в спадщині, для здійснення якого і придбання спадщини, її належало прийняти у встановленому законом порядку. Як установлено в судовому засіданні і як ствердили самі позивачі, заяви про прийняття спадщини в порядку передбаченому статтями 1269 і 1270 ЦК України і ст. 549 ЦК України 1963 року до нотаріальної контори вони не подавали. Не подано суду й доказів того, що позивачі прийняли спадщину, відповідно до вимог статей 548 і 549 ЦК України 1963 року, шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном. Слід урахувати також і те, що позов [PERSON] та [PERSON] про продовження строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON], за їх заявою ухвалою цього ж суду від 4 липня 2007 року залишено без розгляду. Таким чином, факт прийняття спадщини позивачами в судовому засіданні не доведено. Виходячи з наведеного, позивачі не вправі придбати спадщину й здійснити заявлене ними право на спадкування, без прийняття її в установленому законом порядку. Передбачених ст. 1301 ЦК України підстав до визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у частині успадкування відповідачкою обов'язкової частки спадщини позивачів, у цій справі суд не вбачає. За таких обставин суд вважає, що пред'явлений позов на вимогах закону не ґрунтується і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed