Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду внаслідок зіткнення у м. Лисичанську 24.12.06. належного йому мікроавтобуса 17 "Рута" СПГ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автобусом ЛАЗ-695 Н д.н.з. [NUMBER], що належить відповідачу, під керуванням [PERSON]. Шкода складається з 10095, 46 грн. невідшкодованої страховою кампанією пошкодженням транспортного засобу, 320 грн. штрафних санкцій, накладених на позивача за зриви рейсу, 200 грн. сплачених водію заробітної плати за простій, а всього 10615, 46 грн.. Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн., нанесену пошкодженням його майна, застосуванням штрафних санкцій, поведінкою відповідача, який не відшкодовував шкоду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Доповнив, що матеріальна шкода складається з різниці між визначеним експертами розміром шкоди та сплаченою страховою кампанією сумою. 3 200 грн. збитків внаслідок простою мікроавтобусу він довести не може, тому просить стягнути тільки ту шкоду, що вказана у заяві про уточнення вимог. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині відшкодування за накладені штрафні санкції, зарплату водію. Шкоду, нараховану експертами вважає завищеною, бо деякі роботи так коштувати не можуть - розібрання двигуна, демонтаж колеса тощо. Також не визнає наявність моральної шкоди. 3-і особи у судове засідання не з'явилися, просили справу слухати за їх відсутності. Представник 3-ї особи, страхової кампанії, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав. У судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази: постанова Сєвєродонецького міського суду від 26.02.07.; схема ДТП; перелік встановлених працівниками ДАІ пошкоджень; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів сторін; висновок товарознавчого дослідження від 02.02.07.; квитанція про сплату за дослідження; довідки про ДТП; довідка страхової кампанії про розмір страхової виплати; договір на перевезення; претензія та квитанція про сплату штрафу; відомості про порушення подачі автобусів; розклад руху автобусів; трудовий договір з водієм; податковий розрахунок; свідоцтво реєстрації СПД; ліцензійна картка; дозвіл; довідки про трудові відносини з платником податків; рішення Сєвєродонецького міського суду від 25.05.07.; відгук на позовну заяву; висновок автотоварознавчої експертизи №33/27 від 29.02.08.. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2006 року на перехресті вул. Красногвардійської-Гарібальді внаслідок порушення [PERSON], який перебував у трудових відносинах з відповідачем (а.с.47,49), п.п. Правил дорожнього руху, що встановлено постановою судді Сєвєродонецького міського суду від 26 лютого 2007 року, сталося зіткнення належного відповідачу автобусу ЛАЗ-695 Н д.н.з. [NUMBER] (а.с.48) з мікроавтобусом позивача 17 "Рута" СПГ д.н.з. [NUMBER] (а.с.24) під керуванням [PERSON]. В результаті зіткнення позивачу була нанесена матеріальна шкода в розмірі 30141 грн. (а.с.67), з якої 20146, 46 грн. було відшкодовано страховою кампанією (а.с.26). Залишок у розмірі 10095, 46 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також за період вимушеного простою не з вини робітника позивачем водію пошкодженого транспортного засобу було сплачено 200 грн. заробітної плати (а.с.33,38). Підлягають стягненню і сплачені позивачем у якості штрафних санкцій за зрив рейсу 320 грн., оскільки зрив стався внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача (а.с.29-30). Оскільки 3-я особа на час ДТП знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, то шкода, заподіяна позивачу, підлягає стягненню на його користь з роботодавця, тобто відповідача у справі. Розмір такого стягнення складає 4546,06 грн.. Також стягненню підлягає і моральна шкода в розмірі 2000 грн. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного: 1.Відповідно до ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна підтвердити ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень; постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно із ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст.1188 п.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Згідно із ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче двох третин...встановленого працівникові окладу. Суд вважає, що майнова шкода, яка була нанесена позивачу внаслідок пошкодження його майна працівником відповідача під час виконання ним своїх трудових обов'язків підлягає стягненню з відповідача у невідшкодованій страховою кампанією частині, а наявні у матеріалах справи докази - постанова суду, висновки експертизи щодо розміру шкоди, квитанція про сплату штрафних санкцій тощо є достатніми та обґрунтованими в частині підтвердження вини відповідача у нанесенні матеріальної шкоди та його розміру. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову в тій частині, що оцінка вартості відновлювальних робіт пошкодженого мікроавтобусу є завищеною, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів можливості виконання таких робіт за меншу вартість чи іншої необ'єктивності проведеної експертизи. Зважає суд і на ту обставину, що страхова кампанія також не мала заперечень проти встановленого розміру шкоди. Суд приймає до уваги висновки саме експертизи, оскільки вона виконана двома експертами, попередженими про кримінальну відповідальність, профільного науково-дослідного інституту. 2.Згідно із ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням належного їй майна. Визначаючи розмір підлягаючої стягненню моральної шкоди, суд виходить з характеру і об'єму психічних страждань позивача, у якого був пошкоджений новий транспортний засіб, який позивач використовував для заняття підприємницькою діяльністю, необхідність додаткових витрат у зв'язку зі зривами рейсу тощо. Разом з тим, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди надмірним, і підлягає зменшенню до 2000 грн. 3. 3. Згідно із п.9 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.92. зі змінами та доповненнями, постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання передачі цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З висновку автотоварознавчої експертизи вбачається, що підлягає заміні (тобто не може використовуватися за призначенням) і тому повинні бути передані відповідачу після відшкодування ним шкоди крило переднє, бризговик крила з лонжероном лівий, панель рамки радіатора, рамку двері, двері передні ліві, рамку вітрового скла, подушки передньої та задньої опори двигуна, диск передніх гальм. Інші вказані у експертизі деталі, які підлягають заміні, не мають матеріальної цінності, тому суд не зобов'язує передавати їх відповідачу. 4.Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті держмита за позовні вимоги зі стягнення матеріальної шкоди у розмірі 106,15 грн. та 8,5 грн. за позовні вимоги щодо моральної шкоди, 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 144,65 грн.. Інші витрати стягненню не підлягають, бо не віднесені до судових витрат ст.79 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: partial