Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить зобов”язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні дитини. Також позивач просить визначити йому способи участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав , суду пояснив, що в 2004 році він одружився з відповідачем. [INFO] у них народилася донька. У червні 2006 року він улаштувався на роботу в виправну колонію в м. Сімферополь, де працює і в даний час. Йому надали для проживання кімнату. Він пропонував відповідачу неодноразово переїхати до нього, жити однією сімє»ю та спільно виховувати доньку, але відповідач відмовилася. Позивач хоче приймати участь у виховання дитини, забирати доньку до дому своїх батьків тоді коли він приїжджає в смт. Олександрівку. Але відповідач дозволяє бачитися з донькою лише у її присутності і у її домі. Позивач просить суд визначити дні та час коли він може спілкуватися з донькою, забирати дитину з дому відповідача, зобов»язати відповідача, щоб вона не перешкоджала у спілкуванні з донькою в її відсутність. Представник позивача підтримав позовні вимоги, також просить зобов»язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, дозволяти забирати дитину і спілкуватися з нею у її відсутності, за місцем їх проживання. Просить визначити дні та години спілкування з дитиною. Відповідач, допитана в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вони дійсно одружилися 18 вересня 2004 року, коли вона навчалася в інституті. [INFO] у них народилася донька. Спочатку вони жили в м. Кіровограді, а потім переїхали в смт. Олександрівку. Весною 2006 року у позивача виникла можливість влаштуватися на роботу у виправну колонію в м. Сімферополі. Позивач влаштувавшись на службу, став дуже рідко приїжджати до дому. Вона влаштувалася на роботу в м. Кіровограді. Переїжджати до позивача відмовилась, так як там не було умов для проживання. Він дуже рідко спілкується з донькою, хоча вона не перешкоджає йому приходити до них і спілкуватися з дитиною. Представник третьої особи, позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що в жовтні 2007 року позивач та його представник звернулися до них з завою, в якій вказували, що відповідач не дає йому можливості спілкуватися з донькою. При розмові з відповідачем вони встановили, що остання не перешкоджала позивачеві у спілкуванні з донькою. В січні 2008 року відповідач звернулася до них з заявою, в якій просила зобов»язати позивача брати участь у вихованні дитини та регулярно спілкуватися з нею. Представник третьої особи вважає , що позивач по мірі можливості якомога частіше повинен спілкуватися з донькою і брати участь у її вихованні, у забезпеченні її всім необхідним для її нормального розвитку. Завчасно попереджати відповідача про свій приїзд та намір поспілкуватися з дитиною. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З довідки відділу РАЦС Олександрівського районного управління юстиції видно, що позивач та відповідач одружилися 18 вересня 2004 року (а.с.5). З копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками записані позивач та відповідач (а.с.34). З довідки Сімферопольської виправної колонії видно, що позивач проходить службу в органах Державного департаменту України по питанням виконання покарань з серпня 2006 року по даний час, перебуваючи на посаді начальника відділення по соціально-виховній і психологічній роботі Сімферопольської виправної колонії №102(а.с.42). Згідно ч.1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» : «Виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.» Згідно вимог ст. 157 СК України «1.Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. 2.Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 3.Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини…» Доводи представника відповідача про те, що позивач не мав права звертатися з таким позовом до суду, не вирішивши спір спочатку через органи опіки та піклування суд до уваги взяти не може. Дійсно, відповідно до вимог ст.. 158 СК України та ст.. 15 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування вирішують спори щодо участі у вихованні того з батьків, хто проживає окремо від неї. Але згідно ст.. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом, а згідно ст.. 124 Конституції України - юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 159 СК України той з батьків, який проживає окремо від дитини має право звернутися до суду з позовом, якщо вважає, що той батько з яким проживає дитина перешкоджає у спілкуванні з дитиною. Таким чином суд вважає, що позивач вправі був звертатися до суду з даним позовом. Як видно з матеріалів справи позивач та відповідач не дійшли згоди у способах участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Згідно вимог ст.. 159 СК України суд з урахуванням віку, стану здоров»я дитини, поведінки батьків, а також інших обстави, що мають істотне значення визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини. В судовому засіданні не було встановлено, що зустрічі позивача з донькою негативно впливають на психіку та стан здоров»я дитини. Органи опіки та піклування обстежили умови проживання як у позивача так і у відповідача та встановили, що у них створенні всі необхідні нормальні умови для дитини (а.с.17,18). Також Органи опіки та піклування у своїх висновках вказали на доцільність участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини (а.с.41,73). Визначаючи способи участі у спілкуванні та вихованні дитини суд бере також до уваги те, що позивач постійно проживає в іншій місцевості, а також враховує специфіку його служби. Так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач рідко зустрічався з дитиною та враховуючи вік дитини, тому суд вважає, що перші пів року позивач зобов»язаний спілкуватися з дитиною в присутності відповідача. Оскільки в судовому засідання не знайшло свого підтвердження те, що відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з донькою, що підтверджено як показами самого позивача так і показами відповідача, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Outcome: approved