Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь 40 000 грн. моральної шкоди мотивуючи тим, що 19.05.2007 року біля приміщення районного будинку культури по вул.Леніна в смт Ємільчине відповідач скоїв хуліганство, в процесі якого наніс її неповнолітньому сину [PERSON], 1993 р.н. 3 удари в обличчя, від яких син впав. Відповідач продовжив почергово наносити удари, нанісши удар ногою в область голови, удар ногою в область грудної клітини, душив сина в результаті чого син знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ємільчинської районної лікарні з 20.05.2007 року по 1.06.2007 року з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні садна на обличчі, підшкірні гематоми на обличчі, грудній клітині та шиї, які відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я. Відносно [PERSON] була порушена кримінальна справа за ст.296 ч.1 КК України, яка закрита постановою судді Ємільчинського районного суду від 11 липня 2007 року на підставі Закону України «Про амністію» за заявою відповідача. Перенесений сином внаслідок хуліганських, насильницьких дій [PERSON] фізичний біль, пережитий страх, особливо під час того, як відповідач душив його, наслідком якого стало безсоння, боязнь вийти на вулицю, викликали у мене моральні страждання. На думку позивачки ступінь моральних страждань посилена тим, що психоемоційна сфера сина знаходиться у постійному депресивному стані, стресові нервові перевантаження продовжують давати свою негативну психотравмуючу дію і на сьогоднішній день, оскільки заподіяні сину відповідачем тілесні ушкодження з часом викликали у нього постравматичний церебральний арахноідит, симптоматичну епілепсію, в результаті чого здоровий син, який нічим серйозним не хворів перетворився в напівінваліда з непередбачуваним прогнозом розвитку цих постравматичних захворювань. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково в сумі 5000 грн. пояснивши, що своїми діями причинив сину позивачки тілесні ушкодження, але на його думку моральна шкода може бути визначена саме в такому розмірі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 30.05.2007 року він знаючи, що син позивачки перебуває на стаціонарному лікуванні, бачив як він із позивачкою залишав лікувальний заклад. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 1п-9 від 5.07.2007 року суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. 19.05.2007 року відповідач біля приміщення районного будинку культури по вул.Леніна в 2 смт Ємільчине із хуліганських мотивів наніс неповнолітньому сину позивачки удари кулаками, ногами в область голови, тулуба, душив його, в результаті чого причинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. З врахуванням обставин причинення тілесних ушкоджень [PERSON] суд вважає, що йому з врахуванням характеру злочину, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я, ступеня вини відповідача, який завдав шкоди, необхідності для відновлення попереднього стану, завдана моральна шкода, яку суд відповідно до вимог розумності і справедливості оцінює в сумі 8000 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.23, 1167 ЦК України. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial