Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

ДПІ у м.Херсоні звернулася до суду з зазначеним позовом в якому посилається на ті обставини, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб єкта підприємницької діяльності-юридичної особи, ТзОВ „Замок”, розташоване [ADDRESS], зареєстровано Херсонським міськвиконкомом 23.11.2001р. Згідно довідки №10288, ТзОВ „Замок” включено до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. 23.11.2001р. відповідачами засновано та зареєстровано юридичну особу - ТОВ „Замок”. Для забезпечення діяльності Товариства за рахунок внесків учасників утворюється статутний фонд у розмірі 12000 грн. Однак, припинивши підприємницьку діяльність засновники боржника прийняли рішення про припинення /ліквідацію/ боржника, але не здійснили його ліквідації, що є порушенням п.1 ст.51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Таким чином, власник майна боржника ТОВ „Замок” повинен був звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство , чого зроблено ним не було. Вимог до товариства крім ДПІ у м.Херсоні, у встановлений законом строк, ніхто з інших кредиторів не заявив. Господарську діяльність товариства припинено, реалізовано активи товариства та звільнено виконавчі органи товариства без подальшого звернення до господарського суду засновниками товариства з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ „Замок”, згідно вимог вищевказаного Закону. Згідно постанови господарського суду Херсонської області від 20.06.2006р., визнано грошові вимоги ДПІ у м.Херсоні до боржника ТОВ „Замок” в сумі 161332361грн., визнано ТОВ „Замок” - банкрутом та призначено ліквідатора банкрута арбітражного керуючого - [PERSON]. Вказана постанова суду власниками майна боржника не оскаржена, тобто була визнана. Крім того, відповідно до Статуту ТОВ „Замок”, товариство у своїй діяльності керується діючим законодавством України, установчим договором і статутом, який затверджений засновниками /власниками майна/ товариства [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а відповідно до ч.5 ст.56 Господарського кодексу України, Статут /положення/ затверджується власником майна /засновниками/ суб єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб єктами відповідно до закону. П.6 ст.51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, передбачена відповідальність власником майна боржника, керівником боржника, головою ліквідаційної комісії, які допустили порушення вимог ч.1 ст.51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, тобто несуть солідарну відповідальність по незадоволених вимогах за грошовими зобов язаннями та зобов язаннями щодо сплати податків і зборів /обов язкових платежів/боржника. Окремою Ухвалою Господарського суду Херсонської області від18.09.2007р., власники /засновники, учасники/ банкрута, тобто відповідачі за позовом, є боржниками перед ДПІ у м.Херсоні за зобов'язаннями щодо сплати податків і зборів /обов'язкових платежів/ боржника, які не були задоволені при провадженні процедур банкрутства у вказаній справі, тобто на суму 161332361 грн. Зазначене призводить до неотримання бюджетом зазначеної суми по обов'язкових податках та зборах. Просить стягнути солідарно з відповідачів у доход держави 161332361 грн.- суму боргу. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі позов не визнали посилаючись на ті обставини, що Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.09.2007р. ліквідовано юридичну особу ТОВ „Замок” та встановлено, що вимоги всіх кредиторів до ТОВ „Замок” вважаються погашеними. Окрема Ухвала зазначеного суду від 07.09.2007р. присвячена недолікам в роботі ДПІ в м.Херсоні - позивача, і була надіслана лише йому. Оскільки вони не являлись стороною по справі тому не має підстав вважати, що Ухвала та окрема Ухвала Господарського суду Херсонської області від 07.09.2007р. по справі №6/99-Б-06 мають преюдиційне значення, щоб вважати встановленою наявність боргу у відповідачів до позивача. У січні 2005 року загальні збори учасників ТОВ „Замок” прийняли рішення припинення діяльності ТОВ „Замок”, підготовлення документів для ліквідації підприємства, однак зборами учасників не було прийнято рішення про ліквідацію підприємства, тобто фактично відбулось лише обговорення можливої ліквідації та розпочата підготовка до неї. На момент звільнення директора не було заборгованості з податкових або інших обов язкових платежів. Також не надходило ніяких вимог від інших кредиторів. Податкове повідомлення-рішення від №17.05.2005р. №0003512301/0 на загальну суму 1591727грн. Було отримано лише 18.05.2005р. Після 18.05.2005р. ТОВ „Замок” не могло звернутись до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, оскільки на даний час у товариства не було майна, достатнього для покриття судових витрат. Таким чином відсутність рішення зборів учасників про ліквідацію підприємства, відсутність заборгованості з податкових платежів та відсутність вимог від інших кредиторів на момент звільнення директора, а також відсутність у ТОВ „Замок” коштів, достатніх для самостійного звернення до суду для порушення справи про банкрутство, робить заяви позивача про порушення умов п.1 ст.51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом „ безпідставними та необґрунтованими. Крім цього вони не власниками майна ТОВ „Замок”, на що посилається позивач. Ані Статут ТОВ „Замок” , ані Установчий договір не містить ніяких посилань на „власників майна”. Навпаки, згідно з п.4.2. Уставу, майно товариства належить йому на праві власності.. Таким чином, немає підстав визнавати, що відповідачі є 2власниками майна” ТОВ „Замок”. 2. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.09.2007р. ліквідовано юридичну особу ТОВ „Замок” та встановлено, що вимоги всіх кредиторів до ТОВ „Замок” вважаються погашеними. Господарський суд не визначив засновників ТОВ „Замок” як таких, що несуть повну або часткову відповідальність за зобов язаннями ТОВ „Замок”. Таким чтном, у ДПІ м.Херсона є всі підстави вважати податковий борг, що залишився непогашеним після ліквідації платника податків, безнадійним боргом. З зазначених підстав просять в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ДПІ у м.Херсоні обґрунтовані та такі які підлягають задоволенню у повному обсязі з наступного. Судом встановлено, що відповідачі за позовом являлись засновниками ТОВ „Замок”. Внаслідок фінансово-господарської діяльності товариства, несплати узгоджених сум зобов язань за податковими рішеннями-повідомленнями, які прийняті у ДПІ у м.Херсоні, після проведення перевірок з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, донараховано податок на прибуток, податок на додану вартість та штрафні санкції за порушення податкового та іншого законодавства, які боржник не сплатив у встановлені діючим законодавством України строки, виник податковий борг перед бюджетом у розмірі 161332361 грн. Згідно постанови Господарського суду Херсонської області від 20.06.2006р. по справі №6/99-Б-06 визнано банкрутом ТОВ „Замок”, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора. Згідно вищевказаної постанови суду, вимоги кредитора - ДПІ у м.Херсоні до ТОВ „Замок” складають 161332361 грн. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 0709.2007р. затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ „Замок”, ліквідовано юридичну особу - банкрута ТОВ „Замок”, провадження у справі - припинено. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб єкта підприємницької діяльності-юридичної особи, ТзОВ „Замок”, розташоване [ADDRESS], зареєстровано Херсонським міськвиконкомом 23.11.2001р. Згідно довідки №10288, ТзОВ „Замок” включено до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються засновниками юридичної особи ТОВ „Замок”, які за рахунок своїх внесків у розмірі 12000 грн. Створили статутний фонд товариства. В порушення п.1 ст.51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, прийняли рішення про припинення /ліквідацію/ боржника, без здійснення його ліквідації. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦК України, вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у п.2 частини1 вказаної статті, може бити пред явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи. Відповідно до п.1 ст.51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, якщо вартість майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим законодавством. У разі виявлення обставин, зазначених у абзаці першому цієї частини, після прийняття рішення про ліквідацію до створення ліквідаційної комісії заява про порушення про банкрутство подається власником майна боржника. Судом встановлено, що відповідачі - власники майна боржника ТОВ „Замок” з заявою про порушення банкрутства в Господарський суд не звернулися. Вимог до товариства крім ДПІ у м.Херсоні, у встановлений законом строк, ніхто з інших кредиторів не заявив. Крім цього встановлено, що господарську діяльність товариства засновниками було припинено, реалізовано активи товариства та звільнено виконавчі органи товариства без подальшого звернення до Господарського суду засновниками товариства з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ „Замок”, згідно вимог ст..51 вищевказаного Закону. Згідно постанови Господарського суду Херсонської області від 20.06.2006р., визнано грошові вимоги ДПІ у м.Херсоні до боржника ТОВ „Замок” в сумі 161332361грн., визнано ТОВ „Замок”- банкрутом та призначено ліквідатора банкрута арбітражного керуючого- [PERSON]. Вказана постанова суду власниками майна боржника не оскаржена. Посилання відповідачів на ті обставини, що вони не являються власниками майна ТОВ „Замок”безпідставні, оскільки відповідно до ст..56 Господарського кодексу України, суб єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника майна або уповноваженого ним органу. Крім цього, відповідно до Статуту ТОВ „Замок”, товариство у своїй діяльності керується діючим законодавством України, установчим договором і статутом, який затверджений засновниками /власниками майна/ товариства [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а відповідно до ч.5 ст.56 Господарського кодексу України, Статут затверджується власником майна суб єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб єктами відповідно до закону. Відповідно до ст..96 ч.3 ЦК України, учасник юридичної особи не відповідає за зобов язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов язаннями її учасника/засновника/, крім випадків, встановлених установчими договорами та законом. Статею 51 п.6 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, передбачено таку відповідальність. Отже відповідачі несуть солідарну відповідальність по незадоволених вимогах за грошовими зобов язаннями та зобов язаннями щодо сплати податків і зборів боржника. Відповідно до п.12.3 ст.12 Закону України №2181-Ш від 21.12.2000р. „Про порядок погашення зобов язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, вказані зобов язання є додатковим джерелом погашення податкового боргу. За вказаною нормою, у разі, коли внаслідок ліквідації платника податків, як суб єкта підприємницької діяльності частина його податкових зобов язань чи податкового боргу залишається непогашеною у зв язку з недостатністю його активів, така частина погашається за рахунок активів засновників або учасників такого підприємства. Таким чином з вищезазначеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а підстав для звільнення відповідачів від сплати боргу у суду не має.

Outcome: approved