Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності. Вимоги мотивовані тим, що відповідачі за договором оренди надали у користування підприємцю [PERSON]. приміщення протирадіаційного укриття , що розташоване у підвальному приміщенні під квартирою позивачки. Орендатор використовує приміщення під склад спиртних напоїв. З таких підстав цілодобово під вікнами позивачки здійснюється вивантаження товару, шум, стук металевими гратами та шиферним покриттям, які [PERSON]. встановив з потурання відповідачів без згоди з власниками будинку. Зазначеними діями створюються занепокоєння, перешкоди у користуванні квартирою, порушуються умови життя, позивачка не може спокійно засинати, від чого морально страждає . Крім того, шиферне покриття безпосередньо примикає до балкону квартири позивачки, створює загрозу проникнення через балкон. Металеві грати перешкоджатимуть руху у випадку надзвичайної ситуації. Зберігання у підвалі жилого будинку легко возпалимих речовин небезпечно для життя. У своєму позові просила зобов'язати міську Раду, як власника підвального приміщення демонтувати металеву огорожу і шиферне покриття, стягнути із нього моральну шкоду у розмірі 1600гривень. У судовому засіданні позивачка наполягала на тому, щоб саме Черні зобов'язати демонтувати металеву огорожу і шиферне покриття та стягнути з нього моральну шкоду у розмірі 1000гривень, а з відповідачів Алуштинської міської Ради та Комунального підприємства «Управління міського господарства» стягнути моральну шкоду по 300гривень з кожного, оскільки саме вони, даючи дозвіл на встановлення Черні металевих грат, дали йому можливість діяти неправомірно. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позов не визнав, так як вважає, що ніяких порушень закону він допускав. Металеві грати він встановив з дозволу власника приміщення Алуштинської міської Ради, а шиферне покриття поклав за проханням інваліда [PERSON]., яка орендує другу половину зазначеного приміщення. Ні металеві грати, ні шиферне покриття ніяким чином не заважають позивачці, користуватися своєю квартирою, оскільки вони не закріплені за своєю конструкцією до її квартири. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник Комунального підприємства «Управління міського господарства» також позов не визнав з вищенаведених підстав і просив у його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] вважає, що позов являється безпідставним і просила його задоволенні відмовити. Підтвердила, що за її проханням [PERSON]. поклав шиферне покриття на половині підвального приміщення, яке вона орендує, для того, щоб у приміщення не збігала вода. Це ніяким чином не порушує права [PERSON], як власника квартири. Між тим, остання постійно порушує її права як користувача підвального приміщення, не дає змоги ним користуватися, звертається у різноманітні інстанції з безпідставними заявами. Суд, заслухавши сторони, третю особу, свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що позивачці [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 10.12.1996року на праві власності належить квартира [ADDRESS], яка розташована на першому поверсі (а.с.24). Власником підвального приміщення зазначеного житлового будинку являється Алуштинська міська Рада. На підставі розпорядження міського Голови м. Алушти від 01 жовтня 2001 року № 01-3\445р. між виробничим управлінням житлово-комунального господарства м. Алушти та приватним підприємцем [PERSON]. 01 квітня 2002року був укладений договір оперативної оренди підвального приміщення площею 92, 0 кв. метрів , що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Алуштинської міської Ради № 823 від 12.09.2003року «Про продовження терміну дії договору оренди нежилого приміщення по [ADDRESS] підприємцю [PERSON]» було доручено КП «Управління міського господарства» м. Алушти продовжити строк дії договору оренди з підприємця [PERSON]. на 5 років (а.с.25). Згідно із розпорядженням міського Голови за № 01-3/503 від 05.11.2002 року інваліду 1 групи [PERSON]. надане в оренду нежиле підвальне приміщення площею 48 кв. метрів для розміщення майстерні по виготовленню м'якої іграшки строком на 3 роки за адресою [ADDRESS] ( а.с.151). На підставі рішення 25 сесії 4 скликання Алуштинської міської Ради № 25/424 від 21.12.2005 року та у відповідності до додаткового погодження до договору оперативної оренди нерухомого майна від 05.11.2002 року [PERSON]. надане вказане приміщення у повне господарське ведення (а.с. 128). Встановлено і не заперечувалося сторонами, що шиферне покриття та металева огорожа встановлені орендатором Черні і такі конструкції належать саме йому. Позивачка[PERSON] вважає, що встановленням металевих грат, шиферного покриття, а також використанням Черні орендованого приміщення не за призначенням, порушені її права власника квартири та надана моральна шкода, посилаючись на вищевикладені підстави. В підтвердження своїх доводів також посилається на те, що неодноразово зверталася із відповідними заявами на адресу міського Голови м. Алушти, його заступника, у КП «Управління міського господарства», але заходи щодо цього прийняти не були. Суд не може погодитися із такими доводами позивачки, бо вони не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи. Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, встановлено, що посадовими особами КП «Управління міського господарства» перевірялися скарги [PERSON], але будь-яких порушень договору оренди підвального приміщення з боку [PERSON]. встановлено не було. Крім того, встановлено, що[PERSON] зверталася із позовом до [PERSON], Алуштинського КП «Управління міського господарства» про відшкодування моральної шкоди, у якому зазначала, що використання підприємцем [PERSON]. орендованого приміщення не за призначенням, а також незаконне зведення грат, які без її згоди закріплені за конструкцією балкону її квартири, надало їй моральної шкоди. Але згідно до рішення Алуштинського міського суду від 06.10.2003року у задоволенні зазначено позову було відмовлено. Рішення набрало законної чинності і згідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28.12.2007року у цієї частині залишено без зміни, про що позивачка сама сповістила суд і надала для обозрювання у судовому засіданні вказану ухвалу. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У даному судовому засіданні позивачка змінила свій позов і вважає, що відповідач [PERSON]. повинен знести металеві грати та шиферне покриття, оскільки їх наявність порушує її право власності квартири. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Між тим, оглядом встановлено, що зазначене шиферне покриття та металеві грати безпосередньо до квартири [ADDRESS] не приєднуються, що також підтверджується висновками судово-технічної експертизи № 578 від 31.08.2007року (а.с.187-190). Як зазначається у вказаній експертизі, встановлення металевої огорожі та шиферного покриття на рівні підвальних приміщень не регламентується нормативними вимогами. Відносно їх встановлення у даному випадку можуть бути застосовані вимоги п.2.33 ДБН В.2.2-15-2005, приймаючи до уваги, що частина підвальних приміщень, розташованих під квартирою [ADDRESS] знаходиться у користуванні інвалідів. За таких обставин встановлення шиферного покриття перед входом в це приміщення відповідає вимогам п.2.6.2.ВСН 62-91* «Проектування середовища життєвої діяльності з урахуванням потреб інвалідів та мало мобільних груп населення». У ході проведення експертного дослідження встановлено, що металева огорожа та шиферне покриття [PERSON] у користуванні своєю власністю, а саме квартирою [ADDRESS], перешкод не створюють: шиферне покриття виконане під уклоном з боку виступаючого на 1 м бокового торця лоджії квартири № 3 під балконом квартири № 2; металева огорожа встановлена під застекленою лоджією квартири № 3. Вікна квартири № 3 на застелену лоджію не виходять (а.с.190). Щодо шуму, який може бути створений шиферним покриттям та металевими гратами, то оглядом встановлено, що місце торкання металевої рами із калиткою заклеєно звукоізоляційною стрічкою, що сприяє зменшенню шуму при стиканні металевих поверхонь одна із одною при закритті дверей. Рівень шуму при їх використанні повинен відповідати вимогам СНіП II-12-77 «Захист від шуму», п.3.9. ДБН В.2.2-15-2005 і може бути заміряний фахівцями СЄС (а.с.190). У суду не має підстав не довіряти висновкам зазначеної експертизи. Позивачка не надала суду будь-яких доказів тому, що зазначений шум перевищує допустимі норми. Показання свідка [PERSON]. про те, що в той час, коли він буває у своєї доньки [PERSON] у зазначеній квартирі, то чує голосний шум від металевих грат, не можуть являтися безспірним доказом в підтвердження доводів позивачки, оскільки являються не конкретними. Таким чином, суд, проаналізувавши надані докази, відмовляє позивачці у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed