Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач відповідно до договору оренди землі від 1 серпня 2002 року він не отримав від відповідача плату за оренду землі в сумі 1167 гривень 47 копійок, своєчасно після закінчення договору оренди не звільнив займану земельну ділянку засіявши її озимою пшеницею в зв'язку з чим вимагає визнати право власності за нею на озиму пшеницю, при посіві озимої пшениці пошкодив відповідач межові знаки земельної ділянки, що належать позивачу, в зв'язку з чим вимагає щоб відповідач відновив межові знаки на земельній ділянці № 538, що знаходяться на території Верблюжської сільської ради. Просить суд розірвати договір оренди майнового паю укладеного з відповідачем 03.02.2004 року № 206, стягнути з відповідача на користь позивача вартість майнового паю у розмірі 6029 гривень, та стягнути з відповідача орендну плату за майновий пай у розмірі 60 гривень 29 копійок. У содовому засіданні позивач [PERSON]. позов свій підтримала просила суд задовольнити його, просила суд стягнути на її користь 1167 гривень 47 копійок орендної плати за землю за 2007 рік, визнати за нею право на посіви озимої пшениці на земельній ділянці № 538, зобов'язати відповідача відновити межові знаки на земельній ділянці № 538, розірвати договір оренди майнового паю, № 206, стягнути з відповідача на її користь вартість майнового паю в сумі 6029 гривень, заборгованість за оренду майнового паю за 2007 рік в сумі 60 гривень 29 копійок та судові витрати в сумі 181 гривня. Представник відповідача позов визнав частково суду пояснив, що дійсно між ПА ”МЮННТ” і позивачем [PERSON]. 1 серпня 2002 року був укладений договір оренди земельного паю терміном на 5 років. За 2007 рік позивачка дійсно не отримала орендної плати так як за її виплатою не зверталась до ПА “МЮННТ”, борг по орендній платі становить 992 гривні 35 копійок, а не 1167 гривень 47 копійок так як ПА “МЮННТ” відповідно до п. 9.11. Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” з вказаної суми був сплачений прибутковий податок. На земельній ділянці № 538 яка належить позивачу ПА “МЮННТ” було посіяно озиму пшеницю тому власником посівів є ПА “МЮННТ”, позивач не ставить вимоги про повернення зайнятої ділянки та стягненні збитків. При виконанні польових робіт на вказаній земельній ділянці дійсно був знищений межовий знак у вигляді дерев'яного копільця, але його знищив [PERSON]. який не перебував у трудових відносинах з ПА “МЮННТ”. ПА “МЮННТ” належним чином виконує умови договору щодо оренди майнового паю і за 2007 рік є дійсно борг в сумі 60 гривень 29 копійок - орендної плати, але позивачка відповідно до договору не зверталась до ПА “ МЮННТ” для отримання вказаної суми орендної плати. ПА “МЮННТ” є орендарем і не бажає укладати з позивачем договір купівлі-продажу майнового паю на суму 6029 гривень. В зв'язку з тим, що позивачка не надала суду достатніх доказів про те, що вона зверталась до ПА “МЮННТ” з вказаними вимогами не підлягає задоволенню і вимога про стягнення з відповідача судових витрат. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенні зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що між позивачем і відповідачем укладені договори оренди земельної ділянки № 538, майнового паю а.с. № 5 договір оренди земельної ділянки від 1 серпня 2002 року укладений між сторонами, а.с. № 12 договір оренди майнового паю від 03.02.2004 року № 206. Крім цього між відповідачем і співвласниками майнових паїв укладений договір про спільне володіння, оренди майнових паїв а.с. № 19-27-договір оренди від 05.04.2004 року (додаток) а.с. № 28-36 договір оренди № 290 від 15.03.2004 року. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 1 серпня 2002 року орендар зобов'язаний сплатити орендарю орендну плату в розмірі 1/5% від вартості землі, що складає 1167 гривень 47 копійок, але за вирахуванням плати прибуткового податку відповідно до п. 9.1.1. Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” сплатив відповідач сума орендної плати складає 992 гривні 35 копійок яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання права власності на посів озимої пшениці, так як продовжує користуватися земельною ділянкою ПА ”МЮННТ”, позивачка в своїй позовній заяві не ставить вимогу про повернення із сумою подальшого володіння земельної ділянки, а тому власником посівів озимої пшениці на ділянці № 538, що належить позивачу відповідно до ст. 95 ч.1 п. б - є ПА “МЮННТ”, а позивач відповідно до ст. 90 Земельного кодексу має право на відшкодування завданих збитків, але в даній позовній заяві така вимога позивачем не ставиться. Відповідно до ст. 90 ч. 2 Земельного кодексу України відповідач зобов'язаний відновити межовий знак на земельній ділянці № 538, що належить позивачу так як в судовому засіданні встановлено, що при виконанні польових робіт, ПА “МЮННТ” на вказаній ділянці був знищений межовий знак у вигляді дерев'яного копільця. Відповідач має в оренді майновий пай позивача на суму 6029 гривень, і орендна плата за 2007 рік складає 60 гривень 29 копійок, яка не виплачена позивачу з тих підстав, що позивач не звертається за її виплатою відповідно до договору оренди. Позивачка не надала суду жодних доказів які б свідчили про небажання відповідача виплатити вказану орендну плату з цих підстав суд вважає, що відповідачем не допущено суттєвих порушень договору оренди майнового паю на підставі яких договір оренди підлягає розірванню, тому в цій частині вимога позивача не підлягає задоволенню, а вимога щодо сплати орендної плати за 2007 рік підлягає задоволенню. Вимога позивача стягнути з відповідача вартість майнового паю в сумі 6029 гривень не підлягає задоволенню так як фактично позивач просить суд зобов'язати відповідача укласти з ним договір купівлі-продажу частки майнового паю який перебуває у нього на правах оренди відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст.. 626, 627 ЦК України договір є домовленість сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав, обов'язків; сторони відповідно до ст. 6 цього кодексу є вільними в укладенні договору-а відповідач ПА “МЮННТ” не бажає укладати вказаний договір. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає частковому задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат так як позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial