Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача борг по розписці у розмірі 1880грн. Зазначав, що 19.02.2006року уклав усний договір на рік з [PERSON] про оренду металевого контейнера типу „ракушка”, який знаходився на „Критому ринку” з подальшим його викупом. Відповідно до розписки, позивач зобов'язався виплачувати відповідачу 359грн. щомісячно, з яких по усній домовленості 100грн. за оренду, а 259грн. за викуп „ракушки”. Також, сплатив одноразово 500грн. завдатку та протягом двох місяців 1380грн. поточних платежів про що в розписці є відповідні записи. Кошти передавав, як безпосередньо відповідачу так і продавцям [PERSON], що торгували на ринку. По сплину двох місяців оренди, позивач відлучався у справах, а коли повернувся то [PERSON] повідомила про продаж контейнера іншій особі. Добровільно повертати кошти не хоче, навіть після звернення [PERSON] до органів внутрішніх справ. Оскільки, договір не було укладено в письмовій формі вважає його недійсним, що є підставою для стягнення всіх коштів сплачених відповідачу, незважаючи, що він користувався майном [PERSON] протягом двох місяців. Тому, просив задовольнити позов в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомлена не з'явилась про причини неявки суд не повідомила, тому за згодою позивача суд провів заочний розгляд справи. Суд заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами було укладено усний договір, за яким позивач на протязі року з моменту оренди, зобов'язувався оплачувати, як саму оренду так і вартість „ракушки”, яку за домовленістю між сторонами було оцінено в 3000грн. Відповідно до розписки, відповідач [PERSON], зобов'язався за оренду „ракушки” сплачувати 359грн. щомісячно (а.с.5). З розписки вбачається, що з 19.02.2006р. по 22.04.2006р., відповідач отримала завдаток 500грн., 500грн. за оренду, а інші кошти в якості оплати за придбання „ракушки”. З пояснень [PERSON], що е в оглянутому судом відмовному матеріалі від 20.02.2007р. за наслідками перевірки заяви [PERSON], Кіровським ВМ УМВС, вбачається, що з відповідачем уклала усний договір оренди „ракушки”, яка знаходилась на Колгоспному (Критому) ринку, але оскільки [PERSON] несвоєчасно сплачував кошти за оренду, то по сплину трьох місяців продала її іншій особі. Таким чином, сторони по суті уклали договір найму-продажу. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Згідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність. Відповідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На підставі викладеного суд вважає, що сторони між собою уклали договір найму-продажу, відповідно до якого [PERSON] отримував у [PERSON] в оренду металевий контейнера типу „ракушка”, за який щомісячно сплачував обумовлену вартість разом з орендною платою. На підтвердження виконання договірних зобов'язань сплатив відповідачу 500грн. завдатку . [PERSON] в односторонньому порядку укладений договір розірвала, що є підставою до задоволення вимог [PERSON] про повернення сплачених ним коштів, але з врахуванням тієї частини договору, яка була виконана - користування „ракушкою” позивачем на протязі двох місяців. Відповідно до ст.88 суд розподіляє судові витрати між сторонами.

Outcome: approved