Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2106 грн. 23 коп. заборгованості по заробітній платі, 15742 грн. 34 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та просить зобов'язати відповідача провести відрахування в Пенсійний фонд. Позов мотивує тим, що він працював в КП «Теплоелектроцентраль», з 14.04.2006 року звільнився в зв'язку з переводом на ТОВ «Олександрійська енергетична компанія». Але з ним не був проведений розрахунок при звільненні. Вказує, що власником комунального підприємства «Теплоелектроцентраль» є територіальна громада м. Олександрії. Представником власника є орган, до сфери управління якого входить комунальне підприємство, - виконавчий комітет Олександрійської міської ради, що підтверджується рішенням Олександрійської міської ради № 711 від 26.08.2005 року «Про прийняття в комунальну власність міста структурного підрозділу ДХК «Олександріявугілля» Олександрійської «Теплоелектроцентралі». Наказом ДХК «Олександріявугілля» за № 46 від 05.10.2005 року «Про передачу структурного підрозділу Олександрійської теплоелектроцентралі у комунальну власність територіальної громади - Олександрійській міській раді», витяг із статуту КП «Теплоелектроцентраль», затвердженого рішенням виконкому міської ради № 738 від 08.09.2005 року та рішенням виконавчого комітету № 15 від 19.01.2006 року про оформлення територіальній громаді міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради право власності на єдиний майновий комплекс комунального підприємства «Теплоелектроцентраль». Вказує, що відповідач визнає свою відповідальність за невиплату заборгованості по зарплаті, про що свідчить графік погашення заборгованості по заробітній платі колективу КП «Теплоелектроцентраль», яка утворилась за січень - березень 2006 року, затверджений в.о. міського голови, протоколом наради при міському голові з питань заборгованості по зарплаті перед робітниками КП «Теплоелектроцентраль» на вимогу ініціативної групи від колективу підприємства від 13.03.2007 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України йому повинен бути виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Просить зобов'язати відповідача провести відрахування в Пенсійний фонд. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача. В письмових запереченнях представник відповідача не визнав вини виконавчого комітету Олександрійської міської ради в невиплаті позивачу заробітної плати. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч.1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Ст. 21 КЗпП України визначає трудовий договір як угоду між працівником з одного боку і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою з іншого боку. Сторонами трудового договору є працівник (робітник або службовець) та власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа. Заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 1 ЗУ «Про оплату праці»). Відповідно до ч. 1 ст. 115, ст. 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів, при звільненні працівника підприємство повинно провести з ним розрахунок в день його звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з КП «Теплоелектроцентраль» та звільнився з роботи 14.04.2006 року за п. 5 ст. 36 КЗпП України, у передбачені законодавством строки підприємство з ним не розрахувалося. Згідно ст.ст. 94, 116 КЗпП України розрахунок з позивачем при його звільненні повинно було провести КП «Теплоелектроцентраль», так як позивач працював на даному підприємстві і з цим підприємством у нього була укладена трудова угода. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП україни, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин суд вважає, що дані вимоги позивачем можуть бути заявлені до КП «Теплоелектроцентраль» та не вбачає правових підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з виконавчого комітету Олександрійської міської ради. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що правові підстави для застосування ст.ст. 116, 117 КЗпП України відсутні. Дія вище вказаних статей не розповсюджується на правовідносини між позивачем та відповідачем. Також суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги про те, щоб зобов'язати відповідача провести відрахування в Пенсійний фонд. Оскільки позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору (його вимоги виникли з трудових відносин), а в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, то судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed