Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач КС „Добродія” звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2006 р. між позивачем і відповідачем було укладено договір № 63 про надання кредиту на суму 3.600 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 46 % річних. Після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконала своїх зобов'язань перед кредитною спілкою, яка надала їй кредит, - не сплатила кредит та відсотки за його користування, у наслідок чого відповідно до умов кредитного договору утворилась заборгованість станом на 17.01.2008 р., яка складається з непогашеного основного боргу по кредиту у сумі 3.300 грн., з відсотків за користування кредитом у сумі 1.515,35 грн. та по підвищеним відсоткам за прострочення виконання зобов'язання у сумі 738,15 грн., а всього 5.556,25 грн., які просив стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути з відповідача витрати, пов'язані із розглядом цивільної справи. Представник позивача - Славова Н.О., що діє за довіреністю, у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву за проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 5.556,25 грн. визнає. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Відповідно до кредитного договору № 63 від 26.12.2006 р. встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання кредиту, відповідно до якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: кредитор надав позичальникові кредит на суму 3.600 грн. строком на 12 місяців, а останній був зобов'язаний повернути наданий кредит та сплатити відсотки по ньому /а.с. 7-8/. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача по кредиту складає: за основним боргом - 3.300 грн., по відсоткам - 1.515,35 грн. та підвищеним відсоткам за прострочення виконання зобов'язання - 738,15 грн. /а.с. 18/. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу, суму нарахованих відсотків та підвищених відсотків за прострочення виконання зобов'язання, а всього 5.556,25 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи, до яких також належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 % від суми позову, але не менше трьох неоподаткованих податком мінімумів доходів громадян, що становить 55,57 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., сплачених позивачем при зверненні до суду із позовом, а всього 512,68 грн.

Outcome: approved