Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

В січні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати, що [PERSON], [PERSON], померлому [INFO]року, та [PERSON]належить по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру № [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що з 1960 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [PERSON]. доводиться їй онуком. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1999 року, виданого на підставі розпорядження № 8/238-99 від 25.11.1999 року виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів, її чоловіку [PERSON]., їй [PERSON]. та її онуку [PERSON]. на праві спільної сумісної власності належить квартира № [ADDRESS]. [INFO]року чоловік позивачки помер і після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку квартири. Позивачка у 6-и місячний строк звернулася до 3-ї державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого чоловіка [PERSON]. на його частку квартири. Однак, державний нотаріус в оформлені спадщини відмовила та пояснила що відповідно до п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. У зв'язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність у зв'язку із виробничою завантаженістю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження № 8/238-99 від 25.11.1999 року виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів квартира № [ADDRESS] була приватизована на трьох членів сім'ї, про що було видане свідоцтво про право власності на житло від 25.11.1999 року. Згідно даного свідоцтва квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. [INFO]року [PERSON]. помер і після його смерті відкрилася спадщина на його частку майна. Спадкоємцями за законом є [PERSON]та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач в своїй заяві позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Таким чином, суд вважає за можливе визнати, що [PERSON], [PERSON], померлому [INFO]року, та [PERSON]належить по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру № [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved