Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

Відповідачка у попередньому судовому засіданні визнала позовні вимоги. Позивач [PERSON] під час виступу у попереньому судовому засіданні пояснив, що просить суд розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Вимоги мотивовані тим, що сімейне життя подружжя не склалося, сімейні відносини носять формальний характер, сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Починаючи з середини 2006 року сторони мешкають окремо один від одного за різними адресами, спільного господарства не ведуть, фактичні сімейні стосунки не підтримують, кожен з них має фактично нову сім'ю. Суперечок про розподіл майна придбаного в період шлюбу або з питань виховання неповнолітньої дитини, яка є від спільного життя - не мають, оскільки дитина залишається проживати із відповідачкою, матеріальну допомогу на утримання дитини позивач надає. Відповідачка повністю визнала позов, тобто всі обставини, які відповідно до юридичного складу, пердбаченого статтею 112 СК України, є необхідними для задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 ЦПК України. Згідно з ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, вивчивши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а також обставини, яки визнала відповідачка, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. У чинність ст. 109 п.3 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й майнові права, а також права їх дітей. У чинність ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам їх дітей. Судом встановлено, що у юридичний шлюб сторони вступили 04 жовтня 2003 року, актовий запис № 384, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (арк.спр.9). Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.спр.8). Оригінал оглянутий в судовому засіданні. Як слідчить з пояснень сторін, однією родиною чоловік і жінка не живуть починаючи з середини 2006 року, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Чоловік і жінка втратили друг до друга не тільки почуття любові, але й почуття поваги, сторони на примирення не згодні. Суперечок по питанню розподілу майна придбаного в період шлюбу та виховання дитини сторони не мають. При таких обставинах позов підлягає задоволенню, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й після розірвання шлюбу, права сторін не будуть порушені. Витрати по розірванню шлюбу покласти на позивача [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved