Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсною інформації , захист ділової репутації і відшкодування моральної шкоди , просить постановити рішення , яким визнати такою , що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію Промінвестбанку інформацію , розміщену в газеті „Комерсанть” в рубриці „Деловые новости» на сторінці №[NUMBER] в статті під назвою „ПИБ раскручивает скандал. Чтобы отстоять счета энергорынка» в частині , що стосується Промивестбанку, а саме : „...До появления наших предложений ПИБ кредитовал рынок под 17-18 процентов годовых, - заявил господин [PERSON] , а сейчас снизил ставки на 3-4 процента»; «Так по словам директора департамента финансовой политики [PERSON] , за четыре года работы с энергорынком ПИБ выдал кредитов на 61 млрд. грн. , на чем ежегодно зарабатывал более 2 млрд. грн. , Три четверти этой суммы - потери госбюджета»; «с целью дополнительного воздействия на суд и Кабмин ПИБ подготовил план широкой пиар-компании»; «Зампредправления ПИБ [PERSON]»; «Заявила зампредправления ПИБ [PERSON]»; «По словам предправления Ощадбанка [PERSON] , госбанки предложили рынку кредиты под 12-14 % годовых в гривне , что существенно дешевле кредитов ПИБ»; «В Минэкономике заявили «Ъ» , что кредитование в ПИБ не выгодно рынку и ведет к потерям госбюджета .» Крім того , позивач просить зобов”язати відповідачів спростувати на сторінках газети „Комерсанть” інформацію , яка викладена в статті розміщеній 28.02.2006 року в рубриці „Деловые новости» на сторінці №7 під назвою „ПИБ раскручивает скандал. Чтобы отстоять счета энергорынка» вищезазначеного змісту та стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в сумі 60 000 грн. 00 коп. . В судовому засіданні представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги , просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини , викладені в позові . Представник відповідачів [PERSON]. , ТОВ „Комерсанть-Україна” позов визнав частково , просив задовольнити позов в частині зазначення правильної посади [PERSON] та ім”я [PERSON] , в іншій частині просив в задоволенні позову відмовити , посилаючись на те , що позовні вимоги безпідставні та необгрунтовані , та на те , що в статті не була поширена недостовірна інформація відносно позивача , яка б могли завдати моральної шкоди позивачу та підлягала б спростуванню, тому відсутні підстави для задоволення позову. Представник відповідача ЗАТ „Державний ощадний банк України” в судовому засіданні позов не визнав , посилаючись на те , що відсутні будь які підстави для визнання інформації , викладеної в спірній статті недійсною та такою , що принижує ділову репутацію позивача та завдає моральної шкоди , просив відмовити в задоволенні позову . Відповідач [PERSON]. в судове засідання неодноразово не з”явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином , причини неявки суду не повідомив , суд визнав можливим слухати справу у відсутність безпосередньо відповідача . Представник відповідача [PERSON] в письмових запереченнях проти позову заперечував , посилаючись на безпідставність позовних вимог та їх необгрунтованість ( а.с. 82-85). Суд , вислухавши пояснення сторін , представників сторін, вивчивши письмові докази , приходить до наступних висновків . В судовому засіданні встановлено , що в в газеті „Комерсанть” в рубриці „Деловые новости» на сторінці №[NUMBER] в статті під назвою „ПИБ раскручивает скандал. Чтобы отстоять счета энергорынка» була надрукована стаття за підрубрикою - конкуренція , в якій надана інформація щодо судових спорів , спорів між банками відповідачами між собою , в якій приводяться вислови осіб , причетних до діяльності банків та надана критична оцінка ситуації . Як вбачається з наданих позивачем копій наказів , судом встановлено , що дійсно в спірній статті зроблено помилку при написанні імені [PERSON] , яка є [INFO] , а не [INFO] та невірно зазначена посада [PERSON] , яка з 23.11.2004 року була призначена на посаду директора Департаменту паливно-енергетичного комплексу ( а.с. 127-128) . Зазначені обставини не заперечувались сторонами в судовому засіданні , тому суд вважає вимоги позивача в частині спростування інформації з метою виправлення посилки та зазначення правильного ім”я [PERSON] та дійсної посади [PERSON] , підлягають задоволенню . При цьому , відсутні правові підстави вважати , що саме вищезазначені помилки вплинули на ділову репутацію позивача АКБ „Промінвестбанку” , фізичні особи пані [PERSON], [PERSON]. за захистом до суду не звертались . Як вбачається зі спірної статті , уривків цієї статті , які зазначені позивачем , стаття містить інформацію щодо судових спорів , спорів між банківськими установами , яка містить оціночні судження , припущення , критику . Зазначені обставини не заперечували сторони в судовому засіданні та підтверджені завіреною ксерокопією статті . Згідно ст. 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини , кожна людина має право на свободу виявлення поглядів . Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів , одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів . Таким чином , свобода висловлювань не обмежується фактичними даними , які можна підтвердити , вона включає - погляди , критику , припущення. Крім того , особа , що висловила свої судження та погляди , а не факти , не повинна доводити їх правдивість . Згідно ст. 34 Конституції України , кожному гарантується право на свободу думки і слова , на вільне вираження своїх поглядів і переконань , кожен має право вільно збирати , зберігати , використовувати і поширювати інформацію усно , письмово або в інший спосіб - на свій вибір . Тому окремі критичні вислови , порівняння , судження не можуть визнаватись відомостями , що порочать ділову репутацію і такими , що підлягають спростуванню в порядку , передбаченому ст. 277 ЦК України . Відповідно до ст.17 Закону України “Про інформацію” передбачені основні галузі інформації , а саме : політична , економічна , духовна , науково - технічна , соціальна , екологічна , міжнародна. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 року №7 “Про застосування судами законодавства , що регулює захист честі , гідності і ділової репутації громадян та організацій “ ,суд повинен з”ясувати чи поширені відомості , про спростування яких пред”явлено позов , чи порочать вони ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності. При цьому , до відомостей , що порочать особу , слід відносити ті з них , які принижують честь , гідність і ділову репутацію громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів , загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. В спірних уривках зі статті вбачається точка зору та аналіз подій в банківській сфері , відсутня недостовірна інформація по відношенні до позивача . Крім того , позивачем, представниками позивача не надано доказів впливу уривків зі статті на позивача та його ділову репутацію , оскільки уривки вирвані з контексту статті , і відсутні докази , що відповідачі мали на меті пошкодити ділову репутацію саме позивача . Виходячи з вищенаведеного , суд вважає доведеною невідповідність відомостей , викладених в спірному уривку статті відповідача ознакам таких , що порочать ділову репутацію позивача та завдають шкоди інтересам позивача , а відтоді відсутні підстави для їх спростування та відновлення порушеного права позивача за ст. 277 ЦК України . В зв”язку з тим , що суд не знайшов підстав для задоволення позову щодо визнання недостовірними відомостей та спростування їх , викладених в статті відповідача , суд не вбачає підстав щодо визнання інформації недійсною , при цьому відсутні будь які підстави для стягнення моральної шкоди . Таким чином суд , оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази , знаходить необхідним позов задовольнити частково , виправити допущені помилки в спірній статті у визначенні ім”я пані [PERSON] та посади [PERSON] , в іншій частині позовних вимог відмовити , оскільки встановлено, що відповідачами не порушені права позивача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial