Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. При цьому, [PERSON] посилався на те, що внаслідок ДТП , яке сталося з вини [PERSON]. йому було завдано майнової та моральної шкоди. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача в частині відшкодування майнової шкоди позов визнала, проти відшкодування моральної шкоди заперечувала, вважаючи необґрунтованими та недоведеними як самі вимоги так і суму вимог, третя особа підтримав позицію представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали цивільної та адміністративної справ, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Суд встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 червня 2007 року у м.Харкові по вулиці Чернишевського, 22 (на розі з вулицею Петровського) відбулось зіткнення двох автомобілів, ВАЗ 21099 [NUMBER], під керуванням [PERSON] та КРАЗ -250 [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Останній не переконався в безпечності свого маневру, змінив напрямок руху вправо при наявності в правому ряді автомобіля ВАЗ 21099 [NUMBER], чим допустив порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «перед зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху...». Вказаними діями водій [PERSON]. допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Крім того, внаслідок зіткнення автомобіль під керування [PERSON] наїхав на стоячий біля узбіччя дороги автомобіль ДЕУ Ланос [NUMBER]. Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 7381/9520 від 08.10.2007 року, проведеної фахівцями ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, - в діях [PERSON]. під час ДТП 21.06.2007 р. мало місце порушення вимог п. 10.1 ПДР України та встановлено причинний зв'язок між вказаним порушення та ДТП. В діях [PERSON] не вбачається ознак порушень вимог ПДР України, які б знаходились в причинному зв'язку з ДТП. Постановою від 23.10. 2007 р. винесеною суддею Київського районного суду м. Харкова - Зуб Г.А., в діях [PERSON]. встановлено склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення водієм транспортного засобу ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. В діях [PERSON]. відсутній склад правопорушення. Внаслідок ДТП автомобілю [PERSON] - ВАЗ 21099 [NUMBER] спричинені суттєві пошкодження. Право власності на автомобіль ВАЗ 21099 [NUMBER] [PERSON] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане МРЕВ-2 м. Харкова 03.06.2005 р. Для встановлення розміру майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобілю ВАЗ 21099 [NUMBER], проведено обстеження та надано висновок фахівця ХНДІСЕ ім. Засл, проф. М.С. Бокаріуса: № 6180 від 08.10.2007 року, відповідно до якого розмір матеріальних збитків складає 3967,30 грн. Таким чином, згідно висновку експерта встановлено, що внаслідок ДТП та неправомірних дій [PERSON]. заподіяно матеріальних збитків власнику транспортного засобу - автомобілю ВАЗ 21099 [NUMBER] - [PERSON] на суму 3967,30 грн. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Власником транспортного засобу - автомобілю КРАЗ -250, [NUMBER], яким керував в день скоєння ДТП водій [PERSON]., є [PERSON]. Правом керування вказаним транспортним засобом [PERSON]. був наділений в силу своїх службових обов'язків, оскільки є найманим працівником у підприємця - фізичної особи - [PERSON]. Таким чином, [PERSON]. повинен відшкодувати [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 4372,47 грн. Як зазначено у статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 276 ЦК України, якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчинюються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Як рекомендує Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідного до чинного законодавства моральна шкода може полягати у порушенні права власності, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд визнає, що позивач зазнав моральних страждань які полягали в розгубленості та переживанні з приводу ДТП, щоденного морального незадоволення, оскільки позивач з вини відповідача внаслідок пошкодження автомобіля тривалий час (понад три місяці) не мав змоги користуватись ним, затратив багато часу на з`ясування всіх питань по адміністративній та цивільній справах ( ДТП мала місце 21.06.2007 р.), по встановленню матеріальної шкоди, проведенню експертиз, зазнав додаткових матеріальних розтрат через оплату послуг спеціалістів-експертів та оплату за ремонт пошкодженого автомобіля, у зв'язку із станом здоров'я позивача, вказане призвело до істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. З урахуванням фактичних обставин справи, характеру і тривалості моральних страждань суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн., при цьому суд бере до уваги, що [PERSON] є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, має другу групу, є інвалідом війни, внаслідок ДТП тривалий час було порушене право позивача користуватись своєю власністю (їздити на автомобілі) внаслідок чого він вимушений був користуватись міським транспортом, (тобто перебувати на ногах, що призводило до додаткових фізичних і моральних страждань), позивач вимушений був ремонтувати автомобіль за власні кошти і до моменту розгляду справи гроші позивачу не повернуті, з тривалості порушення життєвих зв'язків, оскільки без автомобіля позивачу важко пересуватись у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості вести свій звичайний спосіб життя, вирішувати в звичному для себе порядку побутові справи, внаслідок чого у позивача сталися істотні вимушені зміни у його життєвих стосунках, порушився його нормальний ритм життя, що потребувало від нього додаткових зусиль. Суд визнає, що моральні страждання позивача обтяжувалися станом здоров`я позивача (наявність другої групи інвалідності, втрату працездатності на 80 %, медичні рекомендації про недопустимість переохолодження та тривалого знаходження на ногах, встановлені довідкою медико-соціальної (експертної ) комісії від 04.03.2004 року) і нагальну повсякденну потребу в транспортному засобі. Суд вважає, що вказана сума є достатньою для компенсацією спричиненої моральної шкоди. У п. 8 Постанови Пленуму ВСУ №4, вказано, що за моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з [PERSON], скоїв ДТП при виконанні своїх трудових обов'язків і відповідно обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди суд покладає на [PERSON]. Суд враховує те, що відповідачем не здійснено будь-яких дій, спрямованих на зменшення негативних наслідків від ДТП, так з моменту винесення постанови якою було встановлено вину [PERSON]., тобто з 23 жовтня 2007 року до моменту розгляду справи відповідач не компенсував позивачу матеріальну шкоду, яку він визнає, що вказано в запереченні проти позову. В судовому засіданні 06.02.07 р. представник відповідача, визнала факт, що до часу розгляду справи відповідач не виплатив позивачу відшкодування матеріальної шкоди. Відповідач не запропонував позивачу фінансової компенсації для відновлення стану пошкодженого автомобілю, не вибачився за допущене порушення прав позивача. Судові витрати, пов»язані з розглядом справи суд стягує з відповідача на користь [PERSON] та держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial