overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач зазначає, що 30 грудня 1975 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, в Станичненській сільській раді Нововодолазького району, Харківської області , актовий запис № 46. З 2001 року вони припинили сімейні відносини, причиною розпаду сім'ї стало те, що спільне сімейне життя не складається, вони різні по характеру, не можуть знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань , а тому просить суд шлюб розірвати . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і наполягла на його задоволенні, посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві . Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 1975 року ( а.с.5).. Суд , вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому не можливо. Сторони не заявляють позову про розподіл майна. Витрати , які позивачка понесла в зв'язку з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача частково в сумі 20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач зазначає, що 24 липня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що спільне сімейне життя не складається, вони різні по характеру, не можуть знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань , а тому просить суд шлюб розірвати . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і наполягла на його задоволенні, посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві . Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 1999 року, дітей не мають . Суд , вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому не можливо. Сторони не заявляють позову про розподіл майна. Витрати , які позивачка понесла в зв'язку з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача частково в сумі 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 25 січня 2005 року вона вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Реєстрація шлюбу була проведена у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 115. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Спільне подружнє життя не склалося. Від самого початку подружнього життя в сім'ї часто виникали сварки з вини відповідача, він часто залишав сім'ю. Сторони перестали розуміти один одного, між ними склалися негативні стосунки. 05 травня 2007 року відповідач залишив сім'ю, повідомивши, що він поїхав працювати в м. Київ і в сім'ю не повернувся. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але подала заяву в якій прохала справу слухати у її відсутність, позов підтримала і просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та докази по справі, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю та підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Сторони проживають окремо і відновлювати подружні стосунки не мають наміру. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу слід покласти на позивачку. Майновий спір між сторонами відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Заявниця звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народила та виховала п'ятеро дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей в графі “мати” прізвище позивачки записано “[PERSON]”, а відповідно до паспорта її прізвище “[PERSON]”. Для оформлення доплати до пенсії по віку за дітей їй необхідно встановити, що вона є рідною матір'ю дітей. Крім того, в трудовій книжці позивачки її прізвище помилково записано “[PERSON]”. Вона з 24 січня 1955 року по 1 листопада 1986 року працювала дояркою радгоспу “Третій вирішальний” Новгородківського району. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи заяву визнав повністю, не заперечувала проти її задоволення. Свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили суду факт родинних відносин між заявницею та її дітьми, а також те що вона працювала дояркою радгоспу “Третій вирішальний” Новгородківського району. Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку заява підлягає задоволенню, так як [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], являються рідними дітьми, а заявниця їх рідною матір'ю. Також доведено, шо з 24 січня 1955 року по 1 листопада 1986 року позивачка дійсно працювала дояркою радгоспу “Третій вирішальний” Новгородківського району і трудова книжка [NUMBER] від 6 лютого 1979 року належить їй. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] і після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, розташованій на території Верблюзьської сільської ради. Після смерті батька згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом являється: його дружина - мати позивачки [PERSON] і позивачка. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Шляхом спільного проживання мати позивачки прийняла спадщину. Але в зв'язку з тим, що свідоцтво про укладення шлюбу відсутнє, поновити його немає можливості, то вона не може оформити спадщину і відмовитись від неї. Позивачка вважала, що її мати буде оформляти спадщину після смерті батька, тому і пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. 15 жовтня 2007 року рішенням Новгородківського районного суду позивачці було продовжено строк для прийняття спадщини терміном на два місяці. Але в зв'язку з тяжкою хворобою вона перебувала на стаціонарному лікуванні в поліклініці УМВС в Кіровоградській області і не мала можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Дана обставина змусила позивачку звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила суд його задовольнити. Представник відповідача позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суд враховуючи вищевикладене, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що батько позивачки на момент своєї смерті проживав з нею, а тому відповідно до ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ощадної книжки. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На ощадну книжку був складений заповіт на позивачки, про існування якого вона дізналась лише в січні 2008 року. При зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, дізналась що пропустила строк. Дана обставина змусила позивачку звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і просила суд його задовольнити. Представник відповідача позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні. Суд враховуючи вищевикладене, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення на її користь 2950 гривень за договором позики і судові витрати в сумі 71 гривні. Позивачка вказувала, що 11 грудня 2007 року відповідачка взяла у неї в борг 2950 гривень строком до 1 лютого 2008 року, про що надала їй розписку. Однак в зазначений термін 01 лютого 2008 року борг не повернула. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги на тих підставах які викладені в позовній заяві. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином,про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає необхідним задовольнити позов. Відповідно до ст.1046 ЦК України ,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року позивачка позичила відповідачці [PERSON]. гроші в сумі 2950 гривень. Одержання нею зазначеної суми підтверджується розпискою доданою до справи. Відповідачка зобов'язувалася повернути гроші до 01 лютого 2008 року. Однак в зазначений у розписці термін грошей не повернула. Розписка підписана відповідачкою, є документом ,що стверджує про вчинення правочину між позивачкою і відповідачкою. Відповідачка [PERSON]. зобов'язана згідно ст. 1049 ЦК України повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій кількості, що були передані їй позивачкою у строк та в порядку, що встановлені договором..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Заявник просить встановити факт родинних відносин, мотивуючи тим, що вона має право на пільгову пенсію, але Управління Пенсійного фонду відмовило їй тому, що у свідоцтві про народження сина [PERSON] та у Посвічення до медалі «Медаль материнства» перекручено ії ім'я. Оскільки помилки допущені в іншій державі, вона вимушена у судовому порядку встановлювати факт родинних відносин. Даний факт є юридичним, оскільки породжує правові наслідки - оформлення пенсії. Те, що [PERSON] дійсно її син, підтверджується довідкою Якимівської сільської ради, Свідоцтвами про складення нею шлюбу з батьком [PERSON], свідоцтвами про народження інших дітей. У судовому засіданні заявник, її представник вимоги підтримали і просять встановити юридичний факт, пояснюють, що заявник не знала, що в свідоцтві про народження сина та у посвідченні допущені помилки. Представник зацікавленої особи проти встановлення юридичного факту не заперечує, оскільки в справі є необхідні документи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи , дослідивши матеріали справи суд знаходить заяву обгрунтованою і підлягаючою задоволенню по підставах ст. 256 ГПК України. Судом встановлено, що згідно паспорта [NUMBER] , виданого [INFO], заявником є [PERSON], [INFO] уродженка села Учкоз Білогірського району АР Крим. У Свідоцтві про народження [NUMBER] від 10.08.1972 року виданом [PERSON] його матірью записана [PERSON], батьком [PERSON]. Згідно Свідоцтва про складення шлюбу [NUMBER] від 22.08.1966 [PERSON] та [PERSON] склали шлюб 22 серпня 1966 року - актовий запис № 64. Згідно Положення про медаль «Медаль материнства» цією медалью нагороджуються матері, які народили та виховали п'ять і шість дітей. Згідно довідки № 182 від 26.02.2008 року виконкому Якимівської сільської ради, заявниця має сина [PERSON], [INFO] . При таких обставинах, факт родинних відносин, про який просить заявник, підлягає встановленню. Оскільки помилки допущені в іншій державі, у заявника немає іншого шляху, окрім судового для вирішення цього питання. Даний факт є юридичним, оскільки породжує правові наслідки - оформлення пенсії. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Заявник просить суд встановити факт приналежності йому трудової книжки, яку видано 16. 03.1970 року Карасуйською санепідємстанцією Ошської області Кіргизської РСР на ім'я [PERSON] та факт приналежності йому Диплома серія [NUMBER], який видано 01.03.1969 року Джалал - Абадским медицинським училищем Ошської області Кіргизської РСР на ім'я [PERSON] , мотивуючи тим, що він після закінчення 01.03.1969 року Джалал - Абадского медицинсько училища з 17.03.1969 року працював у Карасуйської санепідємстанції Ошської області Кіргизської РСР , про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці, яку видано 16. 03.1970 року. Пенсійний Фонд запропонував йому довести належність трудової книжки і диплому тому, що в них вказано його ім'я з помилкою . Цю помилку він не має можливості виправити іншим шляхом, крім суддівського, тому що її допущено у іншої державі. У судовому засіданні заявник просить суд задовольнити заяву, пославшись на викладене в неї. Представник зацікавленої особи не заперечує проти задоволення данної заяви тому, що у справі є всі належні докази обгрунтованності вимог заявника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить вимоги обгрунтованими і підлягаючими задоволенню по підставах ст. 256 ЦПК України. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правоустанавлівающих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, час народження якої, вказані в документі не співпадають з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що заявник відповідно до паспорта [NUMBER], виданного [INFO] має призвище [PERSON]. У трудовій книжці виданої 16. 03.1970 року Карасуйською санепідємстанцією Ошської області Кіргизської РСР дата народження заявника - [INFO] та його призвище - [PERSON] - збігаються з датою народження, яку вказано у його паспорті. У Дипломі серія [NUMBER], який видано 01.03.1969 року Джалал - Абадским медицинським училищем Ошської області Кіргизської РСР дата народження заявника - [INFO] - та його призвище -[PERSON] - збігаються з датою народження, яку вказано у його паспорті. При таких обставинах факт, про який просить заявник, підлягає встановленню, він є юридичним, оскільки породжує правові наслідки - призначення пенсії. Іншого шляху, окрім судового, для вирішення цього питання у заявника немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Прокурор міста Лисичанська звернувся до суду із вищеназваним позовом в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що позивачка працювала у відповідача прибиральницею службових приміщень та була звільнена 26.05.2006 року згідно із наказом № 77-к на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням. В порушення вимог ст. 116 КЗпП в день звільнення з позивачкою не було проведено розрахунку, внаслідок чого середній заробіток за час затримки розрахунку складає 115,34 грн., яку просив стягнути з відповідача на користь позивачки. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди прокурора ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: заява про порушення трудового права; копії особистих документів позивачки: паспорту, ідентифікаційного коду, довідка про звільнення; довідка про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала у відповідача прибиральницею службових приміщень та була звільнена 26.05.2006 року згідно із наказом № 77-к на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням. В порушення вимог ст. 116 КЗпП в день звільнення з позивачкою не було проведено повного розрахунку. Розрахунок у повному обсязі проведено 09.06.2006 року, затримка розрахунку складає 10 робочих днів, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 115,34 грн., що підтверджується довідкою (а.с.6). Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.116,117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Прокурор міста Лисичанська звернувся до суду із вищеназваним позовом в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що позивачка працювала у відповідача інженером хімічного цеху та була звільнена 03.01.2006 року згідно із наказом № 3-к на підставі ст. 38 КЗпП, за власним бажанням. В порушення вимог ст. 116 КЗпП в день звільнення з позивачкою не було проведено розрахунку, внаслідок чого середній заробіток за час затримки розрахунку складає 712,14 грн., яку просив стягнути з відповідача на користь позивачки. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: заява про порушення трудового права; копії особистих документів позивачки: паспорту, свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, ідентифікаційного коду, пенсійного посвідчення; довідка про звільнення; довідка про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку. Суд, вислухавши пояснення прокурора, позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала у відповідача інженером хімічного цеху та була звільнена 03.01.2006 року згідно із наказом № 3-к на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням. Розрахунок у повному обсязі проведено 09.02.2006 року, затримка розрахунку складає 27 робочих днів, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 712,14 грн., що підтверджується довідкою (а.с.7). Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.116,117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді грошових вкладів на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] в філії №2867/010 відкритого акціонерного товариства „Ощадний банк України” м. Лисичанська, посилаючись на те, що вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді грошових вкладів на рахунках №[NUMBER] та №[NUMBER] в філії №2867/010 відкритого акціонерного товариства „Ощадний банк України” м. Лисичанська. Вказане спадкове майно фактично прийняла мати позивачки [PERSON], що померла [INFO]. Після своєї смерті вона залишила спадщину у вигляді грошових вкладів на рахунках №[NUMBER], [NUMBER] в філії №2867/010 відкритого акціонерного товариства „Ощадний банк України” м. Лисичанська. Інших спадкоємців після померлої немає. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також не заявляла про відмову від неї, тому все спадкове майно належить їй на праві власності, відповідно до ст. 1268 ЦК України і вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про виділення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частки квартири за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що в державній нотаріальній конторі було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, бо невиділені долі кожного співвласника квартири. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] після смерті якого залишилася спадщина у вигляді Ѕ частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачці та померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лисичанським Фондом міського комунального майна від 17 червня 1994 року. Інших спадкоємців немає. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також не заявляла про відмову від неї, тому все спадкове майно належить їй на праві власності, відповідно до ст. 1268 ЦК України і вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved