overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

ЗАТ "Український мобільний зв'язок" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за надані послуги мобільного телефоного зв'язку на тих підставах, що ЗАТ "Український мобільний зв'язок" є підприємством, основним видом діяльності якого є наданння послуг мобільного телефоного зв'язку. Відповідач, отримуючи послуги, що надаються ЗАТ "Український мобільний зв'язок" згідно договору N 3157173 від 14.11.2006 р., своєчасно іх не сплачує, завдаючи майнової шкоди інтересам підприємства. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача борг у сумі 866-49 грн. та судові витрати по справі. Представник ЗАТ "Український мобільний зв'язок" у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, позовні вимоги підтримав у повному обсязі у відповідності до вищевикладеного. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася без поважних причин, заперечення проти позову суду не надала, у зв'язку з чим за згодою позивача у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення, розглядаючи справу у заочному порядку. Перевіривши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню за таких обставин. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг мобільного телефоного зв'язку, що надаються ЗАТ "Український мобільний зв'язок" згідно договору N 3157173 від 14.11.2006 р., але своєчасно не сплачує надані їй послуги з 30.06.2007 р., у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті, що підтверджується розрахунком боргу. Як зазначено у ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений законом строк, одноособова відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності до вищевикладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову, тому що відповідач необгрунтовано не виконує умови договору, добровільно не сплачуючи послуги телефоного зв'язку, та вважає можливим примусово стягнути суму боргу на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 51-00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30-00 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

ЗАТ "Український мобільний зв'язок" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за надані послуги мобільного телефоного зв'язку на тих підставах, що ЗАТ "Український мобільний зв'язок" є підприємством, основним видом діяльності якого є наданння послуг мобільного телефоного зв'язку. Відповідач, отримуючи послуги, що надаються ЗАТ "Український мобільний зв'язок" згідно договору N 3283138 від 26.12.2006 р., своєчасно іх не сплачує, завдаючи майнової шкоди інтересам підприємства. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача борг у сумі 617-74 грн. та судові витрати по справі. Представник ЗАТ "Український мобільний зв'язок" у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, позовні вимоги підтримав у повному обсязі у відповідності до вищевикладеного. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася без поважних причин, заперечення проти позову суду не надала, у зв'язку з чим за згодою позивача у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення, розглядаючи справу у заочному порядку. Перевіривши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню за таких обставин. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг мобільного телефоного зв'язку, що надаються ЗАТ "Український мобільний зв'язок" згідно договору N 3283138 від 26.12.2006 р., але своєчасно не сплачує надані їй послуги з 01.05.2007 р., у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті, що підтверджується розрахунком боргу. Як зазначено у ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений законом строк, одноособова відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності до вищевикладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову, тому що відповідач необгрунтовано не виконує умови договору, добровільно не сплачуючи послуги телефоного зв'язку, та вважає можливим примусово стягнути суму боргу на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 51-00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30-00 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У січні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її свекрухи [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що останній належав майновий пай у КСП ім. Леніна, що розташоване на вул. Леніна в с. Виноградове Сакського району АР Крим. За життя [PERSON], на випадок своєї смерті, склала заповіт, згідно якого, усім своїм майном розпорядилася на користь позивача. У встановлений законом строк позивач не мала можливості звернутися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходилася у важкому матеріальному становищі. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном. У судове засідання позивач не з'явилася, натомість представила заяву з проханням розглянути позов у її відсутності. Представник відповідача до суду не прибув, однак направив заяву в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.|находить| Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] померла [INFO]. 17 січня 2006 року [PERSON], на випадок своєї смерті, склала заповіт відповідно з яким усім своїм майном розпорядилася на користь [PERSON]. Факт належності спадкового майна померлій [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [NUMBER]. Відповідно зі ст.ст. 1217, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. В судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] вищезазначений заповіт не скасований та не змінений, позивач не відмовилася від спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сакської міської Ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її прабабця - [PERSON], який до смерті належало майно у вигляді житла за адресою: [ADDRESS]; на початку 2008 р. їй стало відомо, що вказане житло [PERSON] Заповідала їй особисто згідно заповіту від 20.09.2002 р.; інших спадкоємців на вказане спадкове майно не має. У зв'язку з тим, що 6-ти місячний строк для прийняття спадку нею було пропущено з поважних причин у зв'язку з тим, що про наявність спадкового майна вона дізналася лише у 2008 р., просить суд визначити їй додатковий 1-місячний строк на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі у відповідності до вищевикладенного та уточнивши їх, просила суд визначити їй додатковий 3-місячний строк на прийняття спадщини. Представник відповідача Сакської міської Ради у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, проти задоволення позову не заперечив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. Судом беззаперечно встановлено, що позивач [PERSON] є праонукою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 26.01.1986 р. та ін. Також судом встановлено, що прабабця позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 30.10.2006 р. (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON], померлій [INFO], до смерті належало майно у вигляді житла за адресою: [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 13.09.2002 р. (а.с. 6). Як встановлено судом, [PERSON] заповідала належане їй майно у вигляді житла за адресою: [ADDRESS] згідно заповіту від 20.09.2002 р., позивачці [PERSON] (а.с. 7) Також судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадкового майна; інших спадкоємців на вказане спадкове майно не має. У відповідності до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщину з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд на підставі наданих доказів вважає, що причини, з яких позивачем [PERSON] було пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадку, а саме - що про наявність заповіту на своє ім'я вона дізналася лише на початку 2008 р., у зв'язку з чим вона не змогла своєчасно отримати свідоцтво про право на спадщину, є поважними, у зв'язку з чим вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, згідно ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON] |в,біля|звернувся до суду з|із| заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки виданої 6 вересня 1967 року.|| Як стверджує заявник у зв'язку з настанням пенсійного віку став вирішувати питання про оформлення пенсії, проте управління Пенсійного фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим відмовило у прийняті документів з тієї причини, що у трудовій книжці його по батькові записано як «[PERSON]» замість «[PERSON]».|свідчення,посвідку| Просить встановити факт належності йому вищезазначеного правовстановлюючого документу, оскільки таким чином зможе реалізувати своє право на отримання пенсії. У судовому засіданні представник заявника повністю підтримала вимоги довірителя.||свідченні,посвідці||розпочав,зачав| Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, натомість представив заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов на наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено|установлено|, що заявник |в,біля||в,біля|згідно паспорта громадянина України, свідоцтва про народження має прізвище - [PERSON], ім'я - [PERSON], по батькові - [PERSON]|свідченням,посвідкою|. У трудовій книжці, виданій 6 вересня 1967 року на прізвище [PERSON] |в,біля|відомості про власника, а саме прізвище, ім'я та рік народження ||співпадають|збігається| з відомостями зазначеними у паспорті і свідоцтві про народження заявника. З зазначеної трудової книжки слідує, що її власник має професію водія. Крім того, у п.14 розділу «відомості про роботу» наявний запис про місце роботи заявника, а саме - водій у Євпаторійського військового санаторію. З довідки № 1871 від 18.03.2008р., виданої начальником архіву штабу південного оперативного командування, на прізвище [PERSON], слідує, що останньому, як водію Євпаторійського військового санаторію у період з 1988 р. по 1991 р. нараховувалася на виплачувалася заробітна плата. Зазначені відомості повністю узгоджуються з відомостями про роботу вказаними у спірній трудовій книжці. Встановлені|установлені| судом обставини свідчать про те, що трудова книжка видана на ім'я [PERSON] дійсно |належать саме заявнику. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на отримання пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, посилаючись на те, що вони від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON], [INFO] року народження відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх сина і дочки не надає, хоча зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, просить їх задоволити. Суд вважає можливим задоволити позовні вимоги повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач являється батьком дітей і зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх сина та дочку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON]. та[PERSON]. перебували в шлюбі, який було розірвано 19 липня 1996 року відділом РАЦС Гощанського районного управління юстиції, актовий запис № 26. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] р. народження та сина [PERSON], [INFO]р. народження. 21 лютого 1994 року Гощанським районним судом було винесено постанову про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] р. народження та сина [PERSON], [INFO]р. народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На даний час[PERSON]. тимчасово непрацюючий. Позивачка, посилаєтьсь на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їх вихованні, про дітей не піклується, а тому вона змушена своїми силами утримувати сім'ю. Оскільки відповідач ніде не працює і не має постійного заробітку просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 20 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і погоджується сплачувати аліменти в розмірі по 20 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Заслухавши пояснення позивачки, враховуючи, що відповідач визнав позов і це не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, суд рахує, що позов підлягає до задоволення. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану та з інших причин. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2002 року в відділі РАЦС Лебединського міськвиконкому Сумської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 123. Від спільного життя мається двоє неповнолітніх дітей : син [PERSON],[INFO] року народження та син [PERSON], [INFO] року народження які повністю знаходяться на її утриманні та вихованні, оскільки відповідач відмовляється надавати кошти на їх утримання. Оскільки він є батьком дітей, вона вважає, що він зобов'язаний приймати участь в їх вихованні та утриманні, тому і просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав і не заперечує проти стягнення з нього коштів в розмірі 1/3 частини на утримання дітей . На підставі статей 130 та 174 ЦПК України за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182 та 192 Сімейного Кодексу України. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с.3), від якого народився син [PERSON], [INFO] року та син [PERSON], [INFO] року (а.с.4-5), які на даний час проживають з матір'ю, що стверджується довідкою Лебединської міської ради від 03.03.2008 року (а. с. 6) і перебувають на її утриманні. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та, беручи до уваги вимоги ст. ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину. Суд вважає необхідним в силу ст. 191 СК України стягувати аліменти з 07 березня 2008 року, тобто від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача державне мито на користь держави та судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка була звільнена від їх сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

05.02.2008 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]народження, на її користь в розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітку відповідача, вказуючи на те, що згідно рішення Балаклйського районного суду від 18.09.2007 року відповідач була позбавлена батьківських прав стосовно сина [PERSON]. Рішенням виконкому Балаклійської міської ради від 11.12.2007 року позивачка була призначена опікуном малолітнього [PERSON]. З цього часу дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідача рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18.09.2007 року позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]народження (а.с.4). Позивачка згідно рішення виконкому Балаклійської міської ради призначена опікуном малолітнього [PERSON] (а.с.5). На теперішній час дитина мешкає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан здоров'я і матеріальне становище відповідачки, яка працездатна, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, не є інвалідом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] аліменти в частковому вигляді від заробітку. Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved