Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій з врахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житловий будинок з прибудовою позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А” вартістю 8996 гривень, сарай позначений літерою „В” вартістю 1112 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 1556 гривень, сарай позначений літерою „Д”, сарай позначений літерою „Е” вартістю 1641 гривня, сарай позначений літерою „Є” вартістю 883 гривні, ворота позначені №1 вартістю 493 гривні, хвіртку позначену №2 вартістю 95 гривень, огорожу позначену №3 вартістю 211 гривень, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 14987 гривень. Крім того, [PERSON] просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник відповідача сільський голова с. Грушівці Панкевич О.О. позов визнав з тих підстав, на які позивачка посилається у своїй позовній заяві. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона орендує земельну ділянку на якій розташовані спірні споруди з 2005 року. Після смерті матері вона прийняла спадщину. Судом встановлено, що 02 лютого 2005 року позивачка [PERSON] уклала з Грушовецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,36 Га, в тому числі 0,25 Га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в [ADDRESS], строком на один рік. Згідно до п.8 укладеного між сторонами договору у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди, то за відсутності письмового заперечення орендодавця потягом 30 днів після закінчення строку договору такий договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах. Таким чином позивачка згідно ст. 93 ЗК України є користувачем земельної ділянки розташованої в [ADDRESS]. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме житловий будинок з прибудовою позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А” вартістю 8996 гривень, сарай позначений літерою „В” вартістю 1112 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 1556 гривень, сарай позначений літерою „Д”, сарай позначений літерою „Е” вартістю 1641 гривня, сарай позначений літерою „Є” вартістю 883 гривні, ворота позначені №1 вартістю 493 гривні, хвіртку позначену №2 вартістю 95 гривень, огорожу позначену №3 вартістю 211 гривень, загальна дійсна вартість яких становить 14987 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, екологічні норми і правила та правила протипожежної безпеки. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS]. Судом також встановлено, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Зокрема згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В даному випадку встановлено, що позивачка здійснювала догляд за своєю хворою матір'ю і остання проживала у її господарстві до смерті. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб.

Outcome: approved