Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Прокурор в інтересах Білозерської філії-відділення № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що між Білозерською філією-відділенням № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою 22 листопада 2006 року був укладений кредитний договір № 2013, згідно якого Білозерська філія-відділення № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» надала відповідачці кредит в суму 20 000 грн. строком на 36 місяців з відсотковою ставкою 18 % річних, зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 21 листопада 2009 року. Відповідачка згідно договору та додатку ло нього зобов'язувалася щомісячно погашати кредит рівними частинами в сумі 556 грн. та сплачувати проценти нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом. Крім того, між Білозерською філією-відділенням № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою 22 листопада 2006 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачка передала Білозерській філії-відділенню № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» в іпотеку чотирьохкімнатну квартиру, розташовану в[ADDRESS](згідно експертної оцінки вартість об'єкта складає 41 703 грн.) Почиинаючи з вересня 2007 року відповідачка не здійснює погашення кредиту. На неодноразові вимоги погасити кредит відповідачка не реагує, та станом на 20 грудня 2007 року сума заборгованості становить 16880 грн. 42 коп., яка складається із: заборгованості за кредитним договором - 16012 грн. 37 коп.; заборгованості по сплаті відсотків - 732 грн. 01 коп.; пені за несплату відсотків 20 грн. 95 коп.; пені за несплату основного боргу - 115 грн. 09 коп. Прокурор просив стягнути з відповідачки на користь Білозерської філії-відділення № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 16880 грн. 42 коп. та покласти на неї судові витрати по справі. В ході судового засідання прокурор позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідачка позов визнала про що надала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору № 2013 від 22 листопада 2006 року Білозерська філія-відділення № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] перебувають договірних відносинах з приводу надання кредиту в сумі 20000 грн. Крім того, в рахунок забезпечення повернення кредиту між Білозерською філією-відділенням № 5900 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 22 листопада 2006 року був укладений договір іпотеки. Згідно п. 1.1 кредитного договору Банк зобов'язувався надати Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 20 000 грн., а Позичальник же зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 20000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Згідно додатку № 1 до кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 556 грн. та зі сплачувати проценти нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку відповідачка погашення кредиту з вересня 2007 року не здійснювала. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст. ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п.11. 4.2 кредитного договору № 2013 від 22.11.2006 року за порушеннях взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язувався сплати на користь Банку пеню в розмірі 0, 1 % від суми прострочено платежу за кожний день прострочення. Розрахунком підтверджується сума позовних вимог. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved