Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу майна від 23 листопада 2007 року, укладений між [PERSON] та СТОВ ім. Богдана Хмельницького, в особі арбітражного - ліквідатора [PERSON]. та визнати право власності на нерухоме майно, а саме: приміщень гаражів для легкових автомобілів 4 (чотири) бокси, за адресою [ADDRESS]. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 23 листопада 2007 року уклав з відповідачем біржовий договір купівлі - продажу нерухомості № 590966, сплативши, згідно протоколу відкритих біржових торгів з продажу майна 5 955, 00 грн., що підтверджено квитанцією від 23 листопада 2007 року. Приміщення гаражів були прийняті згідно акту прийому - передачі. Керуючий - ліквідатор відмовляється нотаріально посвідчувати договір купівлі - продажу від 23 листопада 2007 року, для його подальшої державної реєстрації. Враховуючи викладене, позивач у відповідності зі ст.. 220 ч. 2 ЦК України, якою передбачено, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідач позовні вимоги визнав, надавши суду письмове підтвердження. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2007 року між [PERSON] та СТОВ ім. Богдана Хмельницького, в особі арбітражного - ліквідатора [PERSON]. укладено договір купівлі - продажу на нерухоме майно, а саме: приміщень гаражів для легкових автомобілів 4 (чотири) бокси, за адресою [ADDRESS]. 23 листопада 2007 року позивач уклав з відповідачем біржовий договір купівлі - продажу нерухомості № 590966 (а.с.5), сплативши, згідно протоколу відкритих біржових торгів з продажу майна 5 955, 00 грн. (а.с.6), що підтверджено квитанцією від 23 листопада 2007 року (а.с.8). Приміщення гаражів були прийняті згідно акту прийому - передачі (а.с.7). Керуючий - ліквідатор відмовляється нотаріально посвідчувати договір купівлі - продажу від 23 листопада 2007 року, для його подальшої державної реєстрації (а.с.32). За цих обставин, на підставі ст. 220 ч. 2 ЦК України суд може визнати такі договори дійсними. Крім того, є підстави задовольнити вимоги позивача стосовно визнання за ним права власності на вищезазначене нежитлове приміщення, оскільки ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність його набуття права не встановлена судом. У відповідності зі ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні в сукупності і з цих підстав підлягають задоволенню.

Outcome: approved