Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

У січні 2008 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства щодо нього [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник вказував на те, що його батьки [PERSON] і [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, від якого народились він та його брат [PERSON]. Свідоцтво про його народження не містить визначення батьком [PERSON], проте факт визнання останнім за життя свого батьківства по відношенню до заявника підтверджується рішенням Алексєєвського районного суду Бєлгородської області, Росія, що набрало чинності, яким встановлено факт визнання батьківства [PERSON] по відношенню до брата заявника - [PERSON], показаннями свідків, допитаних під час розгляду справи брата, випискою погосподарської книги, за даними якої він з дня народження проживав спільно однією сім"єю з батьком, матір"ю і братом. Інших дітей, окрім нього і брату [PERSON], у батьків не було. Батько помер [INFO]., а мати - у 1999 році. Просив встановити факт визнання [PERSON] свого батьківства по відношенню до нього. Зазначав, що рішення суду йому потрібно для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги і доповнив їх вимогою про внесення відомостей про батька до актового запису про його народження. Надав пояснення аналогічні тим, що викладені в заяві. Залучені у якості заінтересованих осіб [PERSON] і представник Орджонікідзевського відділу РАЦС Маріупольського МУЮ в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Заявник - [PERSON] народився [INFO] у селищі Афанасьєвка Алексєєвського району Бєлгородської області РСФСР, про що Афанасьєвською сільською радою Алексєєвського району Бєлгородської області вчинено актовий запис за № 44 від 08 липня 1960 року (а.с. 5). В графі батьки вказана мати [PERSON], дані про батька відсутні. [PERSON], 1929 року народження, помер [INFO], актовий запис № 14 від 23.06.2006р. вчинений адміністрацією Афанасьєвського сільського поселення Алексєєвського району Бєлгородської області (а.с. 6). З 1 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України, оскільки він не має зворотної сили, то до правовідносин, що виникли, судом застосовуються положення діючого на момент їх виникнення законодавства. Так, відповідно до ст. 3 Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім'ю, у тому разі коли дитина народилась до 1 жовтня 1968 року, її ймовірний батько помер і батьківство не було оформлене у добровільному порядку, факт визнання батьківства може бути встановлений у судовому порядку. За положеннями п. 3 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006р. при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС... Згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Адже, відповідно до ст. 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року “Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР” судове встановлення батьківства могло мати місце лише відносно дітей, що народилися після 1 жовтня 1968 року. До цього часу, інститутом права взагалі не було передбачене судове встановлення батьківства. Так, у ст. 32-1 Кодексу законів про сім'ю, опіку та актів цивільного стану Української РСР (у редакції Указу Президії Верховної Ради УРСР від 15 червня 1945 року) було визначено, що “мати дитини, яка народила від особи, з якою вона не перебувала у шлюбі, не має права звертатися до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів з вказаної особи на утримання дитини”. Разом з тим не заборонялось добровільне встановлення батьківства, як відносно дітей народжених до 1 жовтня 1968 року, так і після. Названим Указом зворотна дія закону була передбачена лише в одному випадку, жінка мала право звернутись до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства, якщо це визнання мало місце саме до 1 жовтня 1968 року, а потім ймовірний батько помер, й неможливо іншим шляхом встановити батьківство. При перевірці наданих заявником доказів, судом встановлений факт безперечного визнання [PERSON] свого батьківства щодо заявника [PERSON] саме до 01 жовтня 1968 року. Так, з витягу погосподарської книги № 3 - особистий рахунок № 239 за період 1960-1986р.р., виданого адміністрацією Афанасьєвського сільського поселення муніципального району "Алексеевский район и город Алексеевка" Бєлгородської області від 19.11.2007р. вбачається, що главою господарства у домоволодінні є [PERSON], [INFO], в помешканні якого був зареєстрованим і проживав [PERSON], 1960р.н., з народження і до 01.01.1986р. В даному документі міститься визначення родинних стосунків [PERSON] щодо господаря - "син" (а.с. 7). Об"єктивно визнання [PERSON] свого батьківства щодо заявника [PERSON] підтверджується поясненнями свідків, наданих в межах вирішення Алексєєвським районним судом Бєлгородської області Російської Федерації цивільної справи № 2-763/06 за заявою брата заявника - [PERSON]. Так, свідки [PERSON] і [PERSON] зазначили, що у [PERSON], з яким тривалий час працювали у колгоспі, було два сина: [PERSON] і [PERSON], сім"я [PERSON] була дружня, батько дбав про синів, виховував їх, одягав, обував, за життя визнавав синами. Аналогічні дані щодо матері [PERSON], як і у заявника [PERSON], міститься в свідоцтві про народження його брата - [PERSON]. За рішенням суду від 06.12.2006р., що набрало чинності 17.12.2006р., встановлено факт визнання [PERSON], який помер [INFO]., батьківства у відношенні [PERSON], [INFO]. (а.с. 8-9). Вищезгадані пояснення свідків і встановлені чинним рішенням суду РФ обставини, зважаючи на положення ст. 61 ч. 3 ЦПК України приймаються судом як доведені і не підлягають доказуванню в межах даної справи. Крім того, допитана в даному судовому засіданні свідок [PERSON], що є дружиною заявника, пояснила, що підтримуючі дружні стосунки із родиною чоловіка, їздила з ним в селище Афанасьєвка до батьків [PERSON]- батька [PERSON] і матері [PERSON], вони жили однією сім"єю у цивільному шлюбі. Батько заявника завжди ставився до [PERSON] як до сина і не ставив під сумнів своє батьківство. З урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту визнання [PERSON] за життя свого батьківства. На підставі ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року “Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР”, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006р.,

Outcome: approved