Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: рішенням Первомайського міського суду Харківської області на підставі виконавчого листа № 2-1431 на її користь з [PERSON]були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. [PERSON] працював на Первомайському державному підприємстві “Хімпром” та був звільнений 12.09.2007 року. З його заробітку утримувалися аліменти, але їй не перераховувалися, в результаті чого утворилася заборгованість з грудня 2006 року по день звільнення у сумі 1363 грн. 33 коп., яку просить з відповідача на свою користь стягнути, а також просить стягнути у відшкодування моральної шкоди 2000 грн.. Позивачка у судовому засіданні змінила позовні вимоги, та наполягає на стягненні з відповідача заборгованості по утриманих, але не перерахованих аліментів у сумі 1363 грн. 33 коп., а також моральної шкоди в сумі 500 грн. Позивачка наполягає на задоволенні змінених позовних вимог. Представник відповідача за довіреністю Кіншакова Н.І. у судовому засіданні проти зміненого позову не заперечувала, позов визнала, про що усно заявила у судовому засіданні. Як передбачає ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну заяву. Суд з цього приводу роз`яснив сторонам наслідки визнання позову. Суд, заслухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини : дійсно, рішенням Первомайського міського суду Харківської області на підставі виконавчого листа № 2-1431 на користь [PERSON]з [PERSON]були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження. [PERSON] працював на Первомайському державному підприємстві “Хімпром” та був звільнений 12.09.2007 року. З його заробітку утримувалися аліменти, але позивачці не перераховувалися, в результаті чого утворилася заборгованість з грудня 2006 року по день звільнення у сумі 1363 грн. 33 коп., що підтверджується довідкою ПДП “Хіімпром” (а.с.5). Стягнення аліментів провадиться на підставі ст. 74 Закону України “Про виконавче провадження”, а відповідно до ст. 86 цього ж Закону стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов`язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи. Тому, не маючи заперечень з боку представника відповідача щодо задоволення цієї частини позовних вимог і беручи до уваги, що аліменти не перераховувалися позивачці з вини саме ДП “Хімпром”, суд вважає за необхідне задовольнити вказану частину позовних вимог. В порядку ст. 1166 ЦК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає моральна шкода в сумі 500 грн., проти чого також не заперечує представник відповідача і яка полягає у тому, що відповідач невиплатою утриманих аліментів порушив нормальні життєві стосунки позивачки, в неї не було грошей для виховання та утримання неповнолітнього сина, дитина була позбавлена повноцінного харчування та задоволення інших життєвих потреб. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивачки витрати пов`язані зі сплатою нею при пред`явленні позову 51 грн. державного мита, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 50 грн. витрат за надання юридичної допомоги.

Outcome: approved