overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про визначення їм, та [PERSON], який помер [INFO] по &frac14; частці житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS], визнання за [PERSON] права власності на &frac14; частку вищевказаного житлового будинку, яка належала [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] змінили позовні вимоги, просять визнати право власності [PERSON] та [PERSON] по &frac14; частці кожному житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS], визнати право власності [PERSON] на &frac12; частину житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Мотивують свій позов тим, що [INFO] помер [PERSON]. Єдиними спадкоємцями за законом першої черги належного йому майна є дружина, [PERSON]. та діти, [PERSON] та [PERSON] Останні від успадкування належного їм майна відмовилися в користь [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання з [PERSON] [PERSON] не змогла успадкувати вищевказане майно в нотаріальному порядку в зв»язку з тим, що частки кожного з співвласників житлового будинку не визначені. Просять задовольнити їхню вимогу. Представник відповідача Соколова М.В. в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. З свідоцтв про народження видно, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Свідоцтвом № 20 про право власності на житло, виданого міською радою м.Горохова 4 травня 1993 року стверджується, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] на праві спільної приватної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що позивачам по справі на праві приватної власності належить вищевказаний житловий будинок по &frac14; частці кожному, [PERSON], який помер [INFO] належала &frac14; частка цього житлового будинку. [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток спадкового майна після смерті батька, [PERSON] відмовилися в користь [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] та [PERSON] кожного на &frac14; частку житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS], визнати право власності [PERSON] на &frac12; частину житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на грошові вклади, які знаходяться на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] Горохівської філії Ощадного банку України. Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті позивач є єдиною спадкоємницею, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на грошові вклади. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Довідкою Підберезівської сільської ради від 6 лютого 2008 року № 102 стверджується, що єдиним спадкоємцем спадкового майна є [PERSON], яка вступила у фактичне володіння спадковим майном шляхом спільного проживання. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину. А тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на грошові вклади, які знаходяться на рахунках [NUMBER] та [NUMBER] Горохівської філії Ощадного банку України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], укладеного в усній формі між нею, [PERSON]. та [PERSON] в січні 2008 року, визнання за нею права власності на житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Мотивує свій позов тим, що 22 січня 2008 року вона купила у [PERSON]. житловий будинок. Позивач сплатила їй домовлену суму коштів за житловий будинок, відповідач надала житловий будинок [PERSON]. в користування. Нотаріально цей договір не було посвідчено через те, що у відповідача немає правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати цей договір дійсним та визнати її право власності на вищевказаний житловий будинок. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що дійсно 22 січня 2008 року вона продала належний їй житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON]., яка сплатила всю домовлену суму в день укладення договору. Договір купівлі-продажу будинку нотаріально посвідчено не було, так як в неї на нього немає правовстановлюючих документів. Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Довідкою Пірванченською сільською радою від 12.02.2008 року № 39 стверджується, що згідно з записом в погосподарській книзі № 2 значиться жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON], який помер [INFO]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. З свідоцтва про одруження видно, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що [PERSON] 22 січня 2008 року продала [PERSON] належний їй житловий будинок, що в [ADDRESS]. Враховуючи, що договір купівлі-продажу житлового будинку відбувся, суд вважає, що слід визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], укладений в усній формі між [PERSON] та [PERSON] в січні 2008 року, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з відповідними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Рада опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] . підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтовані позовних вимог вона пояснила, що відповідачка є матір'ю малолітніх [PERSON], [PERSON]. Відповідачка з моменту народження дітей не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально їх не забезпечує, постійного місця роботи не має. При обстеженні радою опіки та піклування виконкому Михайлівської сільської ради Скадовського району матеріально-побутових умов проживання було виявлено, що житло не пристосоване для життя, приміщення не опалюється та в ньому відсутня електроенергія, продукти харчування відсутні, санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні. Просила суд позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Так, судом встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO]народження /свідоцтво про народження І-КГ №[NUMBER], а/з9/, та [PERSON], [INFO]народження. Згідно висновку ради опіки та піклування виконкому Михайлівської сільської ради Скадовського району від 14.02.2008 року; рішення виконкому Михайлівської сільської ради Скадовського району від 20.02.2008 року №7; висновку районної ради опіки та піклування Скадовської райдержадміністрації від 20.02.2008 року №3; акту обстеження житлово-побутових умов комісією при виконкомі Михайлівської сільської ради Скадовського району від 25.01.2008 року; актом про не відвідування малолітніх дітей, які знаходяться на лікуванні, підтверджується, що відповідачка постійного місця роботи та заробітку не має, не приймає участі у матеріальному забезпеченні своїх дітей, їх вихованням не займається, не піклується про їх майбутнє, не забезпечує належних умов для проживання своїх дітей. На підставі ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, або є хронічними алкоголіками. Згідно ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, тому суд одночасно з позбавленням батьківських прав вирішує питання про стягнення аліментів на дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоч про день та час слухання справи відповідач був повідомлений. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Подані суду та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивачка дійсно є донькою покійних [PERSON], що помер [INFO]та [PERSON], що померла [INFO], а покійні на день своєї смерті мали у власності відповідне майно. Зокрема, копія свідоцтва про народження підтверджує, що покійні [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON]. Копія свідоцтва про смерть видана [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зроблено запис за реєстром № 435, підтверджує, що [PERSON] померла [INFO], а копія свідоцтва про смерть видана [INFO]відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зроблено запис за реєстром № 1447, підтверджує, що [PERSON] помер [INFO]. У власності покійних на день їх смерті були вклади в Ощадний банк СРСР. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивачка пропустила по вказаній вище причині, котру слід визнати поважною. Ст. 1270 Цивільного Кодексу України встановлює шестимісячний з часу відкриття спадщини строк для її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але ця ж стаття Кодексу ( п. 3 ) передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст. 3,10,11,60 ЦПК України, ст.ст. 1270,1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоч про день та час слухання справи відповідач був повідомлений. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступного. Подані суду та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивач дійсно є сином покійної [PERSON], що померла [INFO], а покійна на день своєї смерті мала у власності відповідне майно. Копія свідоцтва про смерть видана 30 березня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зроблено запис за реєстром № 498, підтверджує, що [PERSON] померла [INFO]. У власності покійної на день її смерті були вклади в Ощадний банк СРСР. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивач пропустив по вказаній вище причині, котру слід визнати поважною. Ст. 1270 Цивільного Кодексу України встановлює шестимісячний з часу відкриття спадщини строк для її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але ця ж стаття Кодексу ( п. 3 ) передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.ст. 3,10,11,60 ЦПК України, ст.ст. 1270,1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач пред'явив даний позов і просить стягнути з [PERSON] на користь держави, в особі Корсунь-Шевченківської районної центральної лікарні, кошти в сумі 359 грн. 58 коп. Свій позов позивач мотивує тим, що 18.04.2007 року близько 16 год. 30 хв. в с.Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області відповідач спричинив потерпілому [PERSON]. середньої тяжкості тілесні ушкодження, за що постановою Корсунь-Шевченківського районного суду від 15. 08.2007 року був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.ст.6, 1 п. б Закону України “Про амністію” від 19.04.2007 р. Від одержаних тілесних ушкоджень гр. [PERSON] перебував на лікуванні в Корсунь-Шевченківській районній центральній лікарні з 18.04.2006 року по 27.04.2007 року і на його лікування державою було витрачено 359 грн. 58 коп., а тому і пред'явлено до суду даний позов на стягнення вказаної суми. Представник позивача в суд з'явився та підтримав свої позовні вимоги. В суд відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав даний позов, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення як доведений, а тому суд стягує з [PERSON]на користь держави в сумі 359 грн. 58 коп. Оскільки позов задовольняється, то суд стягує з відповідача в дохід держави 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на технічно-інформаційне забезпечення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Представник відповідача позов визнав повністю та висловив думку про можливість його задоволення. Як визначено в ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ч. 2 ст. 31 ЦПК України надає право відповідачу визнати позов повністю чи частково. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, як зазначено у ч. 1 ст. 44 ЦПК України, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. За положеннями ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в стадії попереднього розгляду, не розглядаючи справу в судовому засіданні. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Отже, на підставі наведеного та ст. 116, 121 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

В заяві до суду [PERSON] вказала, що 3 грудня 2007 року судом винесене рішення про задоволення її вимог та продовжений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON]. В зв,язку з поданням позову та його розглядом судом нею понесенні судові витрати, які їй не компенсовані. Так при подачі позову нею сплачений судовий збір в сумі 8 грн 50 коп та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в сумі 7 грн 50 коп. Також вона відповідно до укладеного договору про правову допомогу адвоката [PERSON] витратила 1000 грн. Всього її витрати склали 1016 грн. Ці витрати мають бути компенсовані відповідачем [PERSON], яка безпідставно заперечувала поважність причини пропущення нею строку для прийняття спадщини та не погоджувалась з поданням нею заяви про прийняття спадщини нотаріусу відповідно до ч2 ст.1272 ЦК України. Враховуючи викладене вона просила винести додаткове рішення, стягнувши з [PERSON] на її користь 1016 грн понесених судових витрат. [PERSON] в судове засідання не з,явивилась, але в письмовій заяві просила заяву слухати у їїї відсутності, наполягаючи на своїх вимогах. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] вимоги [PERSON] не визнали. Суд, дослідивши вказане заяву вважає необхідним її задовольнити, оскільки відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею витрати. Оскільки вимоги [PERSON] рішенням від 3.12.2007 року були задоволенні і оскільки вона понесла судові витрати в розмірі 1016 грн, що відповідно підтверджується довідками адвоката про участь його у розгляді справи, від 8 червня, 11 липня, 11 вересня та 15 листопада 2007 року та квитанціями (а.с.1, 2) зазначенні витрати мають їй бути відшкодовані. Відшкодовування їх має здійснювати [PERSON], адже тільки вона не визнавала пред,явленні вимоги [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

29.01.2008 року до Ямпільського райсуду надійшла позовна заява від [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON], мотивуючи вимоги тим , що відповідач залишив її з дитиною та матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримує. Третя особа - [PERSON] проти стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] , не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином , причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного : Згідно наданої до справи копії свідоцтва про одруження встановлено, що сторони уклали шлюб 8.05.1998 року у виконкомі Дружбівської міськради Ямпільського району , запис № 10 . Згідно ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що від спільного шлюбу сторони мають дитину , дочку - [PERSON] , [INFO]. Згідно довідки про доходи вбачається, що відповідач працює в КП “Дружба” водієм і має стабільний заробіток. З довідки виконкому Дружбівської міськради видно , що позивачка , відповідач та їх дитина проживають за адресою : [ADDRESS]. В силу ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Літинська районна опікунська рада в інтересах неповнолітньої [PERSON] заявила позов до [PERSON], зазначивши, що [PERSON], 1980 року народження, [INFO] у Літинській ЦРЛ народила дівчинку. Через декілька днів мати написала заяву на ім'я Головного лікаря про те, що категорично відмовляється від своєї дитини та претензій до медичних працівників та адміністрації лікарні мати не буде. Рішенням Літинської районної опікунської ради від 11.07.2007 року №4 над неповнолітньою [PERSON], 2007р.н., встановлено опіку. Опікуни мають намір в майбутньому усиновити дитину. Від моменту залишення дитини у пологовому відділенні і до теперішнього часу відповідачка вихованням дитини не займалась, матеріально не забезпечувала та взагалі не цікавилась життям дитини. Представник служби у справах неповнолітніх Літинської районної державної адміністрації Морнова Л.В. позов підтримала та просила його задовільнити. Зацікавлена особа [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що являється опікуном неповнолітньої дитини, доглядає за нею та має намір усиновити вказану дівчинку, позовні вимоги просить задовільнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Із витягу з протоколу №1 засідання Літинської районної опікунської ради від 15.01.2008 року судом встановлено, що опікунська рада клопоче про те, щоб подати позов до суду відносно [PERSON], 1980р.н. про позбавлення батьківських прав відносно її доньки [PERSON], 2007р.н. (а.с.2). Свідоцтво про народження [PERSON] свідчить, що матір'ю записана [PERSON] (а.с.3). Судом встановлено, що відповідачка 23.06.07р. о 11-38год. власноручно написала заяву на ім'я Головного лікаря Літинської ЦРЛ про відмову від своєї дитини (а.с.4). Із акту про дитину, покинуту в пологовому будинку від 25.06.2007 року вбачається, що [PERSON], [INFO]. категорично відмовилась від своєї дитини (а.с.5). Згідно з ст.164 ч.1 п.1 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона(він) - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, що дає підставу для позбавлення батьківських прав. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved