Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить поділити квартиру [ADDRESS], що належить на праві спільної сумісної власності її, синам [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON], виділивши кожному з позивачів у власність &frac14; ідеальну частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що спірна квартира згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 23.01.2004 р., виданого виконкомом Бориславської міської ради та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.01.2004 р., виданого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО за №2712039, належить позивачам та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Дану квартиру вони разом з відповідачем безоплатно придбали (приватизували) відповідно до Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”. Спірна квартира [ADDRESS] та складається з двох кімнат та кухні, житловою площею 24,9 кв.м. загальною площею 45,4 кв.м. Позивачка [PERSON] вирішила подарувати своїм синам [PERSON] та [PERSON] належну їй частку у спірній квартирі, однак спірна квартира належить позивачам та відповідачу на праві спільної сумісної, а не часткової, власності, а тому, на укладення такого договору дарування потрібна і згода відповідача, про те він надати таку згоду відмовляється. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній влсності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Жодної домовленості між ними та відповідачем під час приватизації спірної квартири щодо розміру часток кожного з них у даній квартирі не було. Тому вважає, що розмір частки кожного з них у спільній сумісній власності на спірну квартиру становить по &frac14; ідеальній частині. У судовому засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту поясненням позивачки [PERSON] Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги позивачів та не заперечує проти поділу квартиру [ADDRESS], що належить на праві спільної сумісної власності позивачам та йому, виділивши кожному з позивачів у власність &frac14; ідеальну частину квартири. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення даного позову. Судом встановлено, що спірна квартира згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 23.01.2004 р., виданого виконкомом Бориславської міської ради та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.01.2004 р., виданого Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО за №2712039, належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, тому позивачці [PERSON] для відчуження своєї частки синам [PERSON] та [PERSON] необхідно отримати згоду відповідача [PERSON], однак останній надати таку згоду відмовляється. На підставі ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній влсності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 355, 368, 369, 372 ЦК України.

Outcome: approved