overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на недотримання відповідачем вимог статей 24 і 25 Закону України „Про оренду землі” та умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою до його розірвання і повернення земельної ділянки власнику. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, унаслідок чого представник позивачка просила розглянути справу на підставі наявних доказів у загальному порядку. Як убачається з матеріалів справи, 6 травня 2005 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки площею 2,0707 га, яка розташована на території Демидівської сільської ради і належить позивачці на праві приватної власності, на підставі державного акту серії 1-КВ № 112153. Того ж дня орендар прийняв дану земельну ділянку до свого використання, про що складено відповідний акт. Згідно укладеного договору (п.п. 13-15, 25) та вимог ст. 25 Закону України „Про оренду землі”, на відповідача покладено обов'язки щодо використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції й ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. В тому числі, згідно ст. 35 Закону України „Про охорону землі” орендар має дотримуватися режиму природоохоронного використання земель, вимог протиерозійної організації територій, екологічної безпеки землекористування та збереження родючості землі. Обов'язки відповідача, як користувача земельної ділянки, встановлено також і вимогами ст. 96 ЗК України, відповідно до яких той зобов'язаний використовувати змелю за її цільовим призначенням. Разом з тим, комісією з обстеження сільськогосподарських угідь, що орендує ТОВ „СП „Оазис”, створеної розпорядженням голови Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року, виявлено факти систематичного невиконання зобов'язань з боку відповідача й недотримання згаданих вимог Законів, який землю за цільовим призначенням не використовує і таке призвело до заподіяння шкоди її значним масивам, про що складено відповідний акт. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України „Про оренду землі” і положень п. 34 договору оренди, такий може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань, а також обов'язків передбачених ст. 25 згаданого Закону, й на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, у даній справі наявні підстави до розірвання договору оренди земельної ділянки, унаслідок невиконання орендарем договірних зобов'язань й недотримання вимог закону щодо режиму природоохоронного використання земель. З цих підстав порушене право позивачки підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на недотримання відповідачем вимог статей 24 і 25 Закону України „Про оренду землі” та умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою до його розірвання і повернення земельної ділянки власнику. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. про розгляд справи, в судове засідання не прибув, унаслідок чого представник позивачки просила розглянути справу на підставі наявних доказів у загальному порядку. Як убачається з матеріалів справи, 6 травня 2005 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки площею 1,5763 га, яка розташована на території Демидівської сільської ради і належить позивачці на праві приватної власності, на підставі державного акту серії КВ № 112009. Того ж дня орендар прийняв дану земельну ділянку до свого використання, про що складено відповідний акт. Відповідач, будучи повідомленим Згідно укладеного договору (п.п. 13-15, 25) та вимог ст. 25 Закону України „Про оренду землі”, на відповідача покладено обов'язки щодо використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції й ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. В тому числі, згідно ст. 35 Закону України „Про охорону землі” орендар має дотримуватися режиму природоохоронного використання земель, вимог протиерозійної організації територій, екологічної безпеки землекористування та збереження родючості землі. Обов'язки відповідача, як користувача земельної ділянки, встановлено також і вимогами ст. 96 ЗК України, відповідно до яких той зобов'язаний використовувати змелю за її цільовим призначенням. Разом з тим, комісією з обстеження сільськогосподарських угідь, що орендує ТОВ „СП „Оазис”, створеної розпорядженням голови Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року, виявлено факти систематичного невиконання зобов'язань з боку відповідача й недотримання згаданих вимог Законів, який землю за цільовим призначенням не використовує і таке призвело до заподіяння шкоди її значним масивам, про що складено відповідний акт. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України „Про оренду землі” і положень п. 34 договору оренди, такий може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань, а також обов'язків передбачених ст. 25 згаданого Закону, й на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, у даній справі наявні підстави до розірвання договору оренди земельної ділянки, унаслідок невиконання орендарем договірних зобов'язань й недотримання вимог закону щодо режиму природоохоронного використання земель. З цих підстав порушене право позивачки підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на недотримання відповідачем вимог статей 24 і 25 Закону України „Про оренду землі” та умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою до його розірвання і повернення земельної ділянки власнику. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, унаслідок чого представник позивачка просила розглянути справу на підставі наявних доказів у загальному порядку. Як убачається з матеріалів справи, 6 травня 2005 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки площею 1,8727 га, яка розташована на території Демидівської сільської ради і належить позивачці на праві приватної власності, на підставі державного акту серії 11-КВ № 072369. Того ж дня орендар прийняв дану земельну ділянку до свого використання, про що складено відповідний акт. Згідно укладеного договору (п.п. 13-15, 25) та вимог ст. 25 Закону України „Про оренду землі”, на відповідача покладено обов'язки щодо використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції й ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. В тому числі, згідно ст. 35 Закону України „Про охорону землі” орендар має дотримуватися режиму природоохоронного використання земель, вимог протиерозійної організації територій, екологічної безпеки землекористування та збереження родючості землі. Обов'язки відповідача, як користувача земельної ділянки, встановлено також і вимогами ст. 96 ЗК України, відповідно до яких той зобов'язаний використовувати змелю за її цільовим призначенням. Разом з тим, комісією з обстеження сільськогосподарських угідь, що орендує ТОВ „СП „Оазис”, створеної розпорядженням голови Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року, виявлено факти систематичного невиконання зобов'язань з боку відповідача й недотримання згаданих вимог Законів, який землю за цільовим призначенням не використовує і таке призвело до заподіяння шкоди її значним масивам, про що складено відповідний акт. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України „Про оренду землі” і положень п. 34 договору оренди, такий може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань, а також обов'язків передбачених ст. 25 згаданого Закону, й на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, у даній справі наявні підстави до розірвання договору оренди земельної ділянки, унаслідок невиконання орендарем договірних зобов'язань й недотримання вимог закону щодо режиму природоохоронного використання земель. З цих підстав порушене право позивачки підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на недотримання відповідачем вимог статей 24 і 25 Закону України „Про оренду землі” та умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою до його розірвання і повернення земельної ділянки власнику. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, унаслідок чого представник позивачка просила розглянути справу на підставі наявних доказів у загальному порядку. Як убачається з матеріалів справи, 6 травня 2005 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки площею 3,0943 га, яка розташована на території Демидівської сільської ради і належить позивачці на праві приватної власності, на підставі державного акту серії 1-КВ № 112187. Того ж дня орендар прийняв дану земельну ділянку до свого використання, про що складено відповідний акт. Згідно укладеного договору (п.п. 13-15, 25) та вимог ст. 25 Закону України „Про оренду землі”, на відповідача покладено обов'язки щодо використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції й ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. В тому числі, згідно ст. 35 Закону України „Про охорону землі” орендар має дотримуватися режиму природоохоронного використання земель, вимог протиерозійної організації територій, екологічної безпеки землекористування та збереження родючості землі. Обов'язки відповідача, як користувача земельної ділянки, встановлено також і вимогами ст. 96 ЗК України, відповідно до яких той зобов'язаний використовувати змелю за її цільовим призначенням. Разом з тим, комісією з обстеження сільськогосподарських угідь, що орендує ТОВ „СП „Оазис”, створеної розпорядженням голови Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року, виявлено факти систематичного невиконання зобов'язань з боку відповідача й недотримання згаданих вимог Законів, який землю за цільовим призначенням не використовує і таке призвело до заподіяння шкоди її значним масивам, про що складено відповідний акт. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України „Про оренду землі” і положень п. 34 договору оренди, такий може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань, а також обов'язків передбачених ст. 25 згаданого Закону, й на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, у даній справі наявні підстави до розірвання договору оренди земельної ділянки, унаслідок невиконання орендарем договірних зобов'язань й недотримання вимог закону щодо режиму природоохоронного використання земель. З цих підстав порушене право позивачки підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на недотримання відповідачем вимог статей 24 і 25 Закону України „Про оренду землі” та умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою до його розірвання і повернення земельної ділянки власнику. У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, унаслідок чого представник позивачка просила розглянути справу на підставі наявних доказів у загальному порядку. Як убачається з матеріалів справи, 6 травня 2005 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки площею 1,9008 га, яка розташована на території Демидівської сільської ради і належить позивачці на праві приватної власності, на підставі державного акту серії 11-КВ № 072367. Того ж дня орендар прийняв дану земельну ділянку до свого використання, про що складено відповідний акт. Згідно укладеного договору (п.п. 13-15, 25) та вимог ст. 25 Закону України „Про оренду землі”, на відповідача покладено обов'язки щодо використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції й ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. В тому числі, згідно ст. 35 Закону України „Про охорону землі” орендар має дотримуватися режиму природоохоронного використання земель, вимог протиерозійної організації територій, екологічної безпеки землекористування та збереження родючості землі. Обов'язки відповідача, як користувача земельної ділянки, встановлено також і вимогами ст. 96 ЗК України, відповідно до яких той зобов'язаний використовувати змелю за її цільовим призначенням. Разом з тим, комісією з обстеження сільськогосподарських угідь, що орендує ТОВ „СП „Оазис”, створеної розпорядженням голови Демидівської сільської ради від 19 червня 2007 року, виявлено факти систематичного невиконання зобов'язань з боку відповідача й недотримання згаданих вимог Законів, який землю за цільовим призначенням не використовує і таке призвело до заподіяння шкоди її значним масивам, про що складено відповідний акт. Відповідно до вимог ст. 32 Закону України „Про оренду землі” і положень п. 34 договору оренди, такий може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань, а також обов'язків передбачених ст. 25 згаданого Закону, й на підставах визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, у даній справі наявні підстави до розірвання договору оренди земельної ділянки, унаслідок невиконання орендарем договірних зобов'язань й недотримання вимог закону щодо режиму природоохоронного використання земель. З цих підстав порушене право позивачки підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

Заявник просить визнати [PERSON] [INFO] - недієздатним та призначити його опікуном над останнім, посилаючись на те, що [PERSON] з дитинства стоїть на обліку в Новосанжарському психіатричному кабінеті з приводу тяжкої розумової відсталості, являється інвалідом 1 групи та потребує стороннього догляду. Представник зацікавленої особи проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та давши оцінку представленим доказам, суд приходить до слідуючих висновків. Встановлено, що [PERSON] доводиться [PERSON] рідним братом, що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно акту амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 774 від 8 листопада 2007 року [PERSON] [INFO] виявляє ознаки уродженого недоумства ( розумової відсталості ) у формі олігофренії у ступені вираженої імбецильності. Вираженість розумової відсталості останнього є такою, що повністю позбавляє його змоги усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 241 ЦПК України - суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює на нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про повне задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

Позивачка просить встановити факт належності на праві власності в рівних частинах квартири [ADDRESS] померлій [PERSON] - 1/3 частина, померлому [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 та визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру 5/9 частин, за [PERSON] 4/9 частин, як за спадкоємцями після померлих [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що після смерті [PERSON] успадкувала 1/9 частину, [PERSON] 4/9 частин, [PERSON] 4/9 частин квартири [ADDRESS], в послідуючому [PERSON] помер, заповівши їй при житті все своє майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву № 2-14/23 від 14.01.2008 року підписаний головою Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Позов визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки і давши оцінку представленим доказам суд приходить до слідуючих висновків. Встановлено, що згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Згідно заповіту від 20 квітня 2005 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження батьками позивачки являються [PERSON] та [PERSON]. 26 серпня 1973 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище з «Руденко» на «Вітер». Згідно свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

Позивачка просить встановити факт належності на праві власності в рівних частинах квартири [ADDRESS] померлій [PERSON] - 1/3 частина, померлому [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 та визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру 5/9 частин, за [PERSON] 4/9 частин, як за спадкоємцями після померлих [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що після смерті [PERSON] успадкувала 1/9 частину, [PERSON] 4/9 частин, [PERSON] 4/9 частин квартири [ADDRESS], в послідуючому [PERSON] помер, заповівши їй при житті все своє майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву № 2-14/23 від 14.01.2008 року підписаний головою Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Позов визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки і давши оцінку представленим доказам суд приходить до слідуючих висновків. Встановлено, що згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Згідно заповіту від 20 квітня 2005 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження батьками позивачки являються [PERSON] та [PERSON]. 26 серпня 1973 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини. Відповідно до рішення суду від 07.12.2006 року зобов”язаний сплачувати аліменти на дочку в розмірі 135 гривень щомісяця. Такої суми аліментів не достатньо для забезпечення потреб дитини. На свою заробітну плату сама дитину утримувати не може. Просить стягувати з відповідача тверду грошову суму в розмірі 230 гривень. В попередньому судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 200 гривень. Відповідач , уточнені позовні вимоги визнав і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 200 грн. щомісячно. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний її батьком, тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Деражнянського районного суду від 07.12.2006 року [PERSON] зобов”язаний платити аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 135 гривень. Відповідно довідки Кальнянської сільської ради неповнолітня [PERSON] проживає з позивачкою і знаходиться у неї на утриманні. Як видно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, від 24.11.2006 року, після реєстрації розірвання шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоїла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вони одружені з 30 травня 1999 року. До шлюбу мала прізвище [PERSON], після одруження взяла прізвище чоловіка, - [PERSON]. Від спільного проживання І народився син, [PERSON]. Сумісне життя з чоловіком не склалося. Спільно не проживають уже біля 5 років. Він проживає весь цей час окремо в Красилівському районі. На дитину аліментів не платить. На даний час відповідач з нею не проживає. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Просить термін на примирення не надавати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав, пояснивши, що з дружиною не проживає більше 5 років. Шлюб носить формальний характер. Збереження сім”ї з позивачкою неможливе. Необхідності надання строку на примирення немає. Факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 30 травня 1999 року. Відповідно запису, дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved