Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Родинський центр єдиного замовника», Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця № 2» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем КП «Житлово-експлуатаційна дільниця № 2» з 01.10.2002 року по 30.11.2007 року, правонаступником КП «ЖЕД № 2» являється КП «РЦЄЗ». В порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідач не провів повний розрахунок з нею в день звільнення. Заборгованість по заробітній платі за листопад 2007 року складає 2719 грн. 39 коп. Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі несвоєчасного проведення розрахунку зі звільненим працівником, відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку, тому позивачка просить суд стягнути на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку із розрахунку середньоденної заробітної плати 38 грн. 88 коп. Крім того, вона вважає, що незаконними діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 500 грн. Моральна шкода полягає в тому, що в зв'язку із затримкою розрахунку були порушені її права на своєчасне отримання заробітної плати, вона не має можливості розпорядитися грошима, які заробила, опинилась у скрутному матеріальному становищі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача КП «РЦЕЗ» в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача КП «ЖЕД № 2» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що позивачка [PERSON] знаходилась у трудових відносинах з КП «Житлово-експлуатаційна дільниця № 2» з 01.10.2002 року по 30.11.2007 року (а.с.3-7). За час роботи на підприємстві КП «ЖЕД № 2» заборгованість по заробітній платі за листопад 2007 року перед позивачем складає 2719,39 грн. (а.с.11). В порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач КП «ЖЕД № 2» не провів повний розрахунок з позивачем [PERSON] в день звільнення. Заборгованість по заробітній платі в сумі 2719,39 грн. частково виплачена позивачці, що підтверджується платіжними відомостями, в сумі 691,52грн., 355,00грн., 354,00грн.(а.с.34, 35, 37, 38), але заборгованість в сумі 1318,87грн. залишається не виплаченою на день розгляду справи судом. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, з відповідача КП «ЖЕД № 2» на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, тобто по 18.03.2008 року в розмірі 2877,12грн. згідно наступного розрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» із наступними змінами і доповненнями. В цьому випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно довідці на а.с.32 такими місяцями є вересень і жовтень 2007 року. Згідно п.8 вищезазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. (409,98 грн. + 484,25 грн.) : 23 фактично відпрацьовані робочі дні = 38,88 грн. - середньоденний заробіток позивача. 38,88 грн. х 74 робочих днів затримки розрахунку (з 30.11.2007 року по 18.03.2008 року) = 2877,12 грн. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають частковому задоволенню у розмірі 1318,87грн., в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в розмірі 2877,12 грн. згідно наведеного вище розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Крім того, відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, оскільки внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача [PERSON] щодо строків виплати заробітної плати та строків розрахунку при звільненні, їй заподіяні моральні страждання, які полягають в тому, що внаслідок затримки розрахунку погіршився матеріальний стан позивача, був порушений звичайний образ її життя, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд, виходячи з з характеру, глибини та тривалості заподіяних позивачеві моральних страждань, вимог розумності і справедливості, вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 200грн. Оскільки позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі КП «ЖЕД № 2» то сума заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку та моральна шкода підлягають стягненню саме з цього відповідача, щодо позовних вимог [PERSON] до КП «РЦЄЗ», то суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки з досліджених в судовому засіданні документів, а саме рішення Родинської міської Ради від 10.08.2007 року «Про закриття діяльності КП «ЖЕД № 1» і КП «ЖЕД № 2», «Про створення КП «Родинський центр єдиного замовника», Статуту КП «Родинський центр єдиного замовника» (а.с.15-25) вбачається, що КП «Родинський центр єдиного замовника» не являється правонаступником КП «ЖЕД № 2». Крім того, з відповідача КП «ЖЕД № 2» на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1% від суми задоволеного позову, але не менше 51,00 грн. - в частині вимог матеріального характеру та 8,50 грн. - з вимог про стягнення моральної шкоди, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial