Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

Позивач у позові посилається на те, що вироком Павлоградського міського суду у Дніпропетровській області від 11.01.200 року він був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 102 КК України, і притягнутий до покарання у вигляді 2 років виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи, з відрахуванням з його заробітку 10 % у дохід держави. На шахті під час відбування покарання він зарекомендував себе добросовісним і старанним робітником, у зв'язку з чим постановою Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 03.07.2001 року його достроково звільнили від призначеного покарання. Наказом по ДВАТ “шахта імені Героїв Космосу” ДХК “Павлоградвугілля” від 20.07.2001 року № 1257 йому внесений у трудову книжку запис № 12 про не зарахування до загального і нерозривного стажу робіт - час відбування покарання у вигляді виправних робіт з 01.04.2000 року по 11.07.2001 року. На даний час у нього постало питання про вихід на пенсію на пільгових умовах, але зазначений запис не дає йому своєчасно і в повному обсязі отримати пенсію на пільгових умовах. 10.11.2007 року він звернувся до відповідача з заявою про виключення запису № 12 у його трудовій книжці. Листом від 19.11.2007 року відповідач відмовив йому у внесенні змін до трудової книжки, посилаючись на те, що у своїй діяльності він не керується ст.ст. 8, 42 Кримінально-виконавчого кодексу України. Вважає відмову відповідача у виключенні запису № 12 у його трудовій книжці незаконною, оскільки за загальним правилом законодавства, чинного на час відбування ним покарання, час відбування виправних робіт зараховується в загальний трудовий стаж. Просить суд визнати незаконною відмову Відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля” щодо виключення з його трудової книжки запис № 12 про не зарахування до загального і нерозривного стажу робіт час відбування покарання у вигляді виправних робіт з 01.04.2000 року по 11.07.2000 року. Включити з його загального трудового стажу час відбування покарання у вигляді виправних робіт з 01.04.2000 року по 11.07.2000 року. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позов, й суду пояснив, що тільки за рішенням суду вони зобов'язані внести зміни до трудової книжки. Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області, як третя особа по справі, у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причину своєї неявки, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що вироком Павлоградського міського суду у Дніпропетровській області від 11.01.2000 року позивач визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 102 КК України, і притягнутий до покарання у вигляді двох років виправних робіт за місцем роботи, з утриманням з його заробітку 10 % у дохід держави. /л.с. /. Згідно виробничої характеристики, виданої директором шахти “ім. Героїв Космосу”, позивач за час роботи на шахті зарекомендував себе добросовісним робітником. Порушень виробничої та трудової дисципліни з боку позивача немає. /л.с. /. Згідно постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 03.07.2001 року позивач умовно-достроково звільнений від відбування покарання, призначеного судом м. Павлограда від 11.01.2000 року у вигляді двох років виправних робіт за місцем роботи з утриманням 10 % у дохід держави, на строк дев'ять місяців виправних робіт. /л.с. /. Згідно довідки № 4698 від 06.09.2007 року, виданої Кримінально-виконавчою інспекцією, позивач знятий з обліку 11.07.2001 року. /л.с./. Згідно наказу по ДВАТ “шахта імені Героїв Космосу” ДХК “Павлоградвугілля” від 20.07.2001 року № 1257 позивачу внесений у трудову книжку запис № 12 про не зарахування до загального і нерозривного стажу робіт - час відбування покарання у вигляді виправних робіт у період з 01.04.2000 року по 11.07.2001 року. /л.с. /. Вказаний запис не дає позивачу можливості своєчасно і в повному обсязі отримати пенсію на пільгових умовах. 10.11.2007 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виключення запису № 12 у його трудовій книжці. /л.с. /. Згідно листа від 19.11.2007 року відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до трудової книжки, посилаючись на те, що у своїй діяльності він не керується ст.ст. 8, 42 Кримінально-виконавчого кодексу України. /л.с. /. За загальним правилом законодавства, чинного на час відбування позивачем покарання, час відбування виправних робіт не зараховувалося в загальний трудовий час. Згідно ст. 95 Виправно-трудового кодексу України час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого. Порядок вирішення вказаного питання врегульовувався ст. 414-1 Кримінально-процесуального кодексу України. Положення ст. 95 Виправно-трудового кодексу України втратили силу з 01.01.2004 року з набранням чинності Кримінально-виконавчого кодексу України, а положення ст. 414-1 Кримінально-процесуального кодексу України втратили силу з 28.01.2005 року на підставі Закону України від 20.01.2005 року № 2377-ІV ”Про внесення змін до деяких законодавчих актів”. Згідно ст.ст. 8, 42 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України. Час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи. Згідно ст.ст. 8, 24 Закону України “Про загальнообов'язкове пенсійне державне страхування”, які набрали чинності з 01.01.2004 року, позивач має право на отримання пенсії із солідарної системи і за час відбування покарання у вигляді виправних робіт з 01.04.2000 року по 11.07.2001 року, так як протягом вказаного періоду позивач підлягав загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, і за цей період щомісяця сплачені страхові внески у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу. /л.с. /. Запис № 12 до трудової книжки позивача був внесений відповідачем згідно з вимогами п. 2.21 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110. Відповідно до п. 2.21 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників підставою для внесення до трудової книжки запису про включення до загального трудового стажу часу відбування виправних робіт без позбавлення волі є наказ (розпорядження) керівника підприємства, виданий згідно з вироком (ухвалою) суду. Згідно ч. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року “Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя” якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved