Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька право власності на споруди які розташовані в [ADDRESS], а саме на житловий будинок позначений у інвентарній справі копія якої додана до позовної заяви літерою „А” вартістю 5631 гривня, прибудову позначену літерою „А1” вартістю 1627 гривень, ґанок позначений літерою „а” вартістю 150 гривень, ворота позначені №1 вартістю 73 гривні, огорожу позначену №2 вартістю 254 гривні, загальною дійсною вартістю 7735 гривень. Представник відповідача сільська голова с. Росошани Кельменецького району Чернівецької області Кучейник С.В. в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що покійна [PERSON] перенесла три інсульти. Її доглядала сім'я її племінника [PERSON] [PERSON] склала заповіт, згідно до якого заповіла все своє майно [PERSON], однак ні [PERSON] ні її мати не обходили хвору, не проводили її поховання, не були на похороні, в селі після її смерті не з'являлися. Також вони не з'явилися до сільської ради з приводу спадщини. Третя особа [PERSON] до суду не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Зокрема згідно до п.3 ст. 76 ЦПК України судово повістку було вручено повнолітньому члену її сім'ї, який проживає разом із нею. Із телеграм надісланих до суду [PERSON] вбачається, що судові повістки доставлено, а [PERSON] в даний час знаходиться за межами України. Згідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Статтями 201, 202 ЦПК України не передбачено право чи обов'язку суду зупинити провадження у справі на час перебування сторони у справі за межами держави. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що її батько був племінником покійної [PERSON] Остання при житті довго хворіла. У 1992 році [PERSON] склала заповіт, згідно до якого заповіла все своє майно [PERSON], тобто своїй внучці. [PERSON] за життя перенесла три інсульти. Ні донька ні внучка її не доглядали. Доглядав хвору батько позивачки [PERSON] [PERSON] жила у будинку [PERSON] Коли вона померла, її похорон проводив [PERSON] [PERSON] та її мати на похорон не з'явилися і навіть не знають де вона похована. В с. Росошани Кельменецького району Чернівецької області після смерті [PERSON] вони не з'являлися. Батько позивачки прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер. В даний час позивачка не може оформити свої спадкові права. Судом досліджені наступні докази: договір оренди землі укладений 07 грудня 2007 року між Росошанівською сільською радою та [PERSON], копія інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS], лист Кельменецького БТІ №645 від 05 листопада 2007 року, копія будівельного паспорта виданого забудівнику [PERSON], довідка видана Кельменецькою районною СЕС №1496/01-01 від 07 листопада 2007 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого Росошанівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області 06 червня 1979 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 08 вересня 1949 року Кривчанською сільською радою Староушицького району Кам'янець-Подільської області, копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] виданого 16 грудня 1964 року виданого виконкомом Росошанівської сільської ради Кельменецького району, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 15 грудня 1964 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 16 червня 1965 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 11 червня 1970 року, копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] виданого 15 листопада 1987 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] виданого 05 червня 1950 року, копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого виконком Росошанівської сільської ради Кельменецького району [INFO], копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 02 листопада 1999 року виконкомом Росошанівської сільської ради, копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 12 вересня 1994 року Росошанівською сільською радою, довідка видана виконавчим комітетом Росошанівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №17 від 29 січня 2008 року. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона живе в с. Росошани Кельменецького району Чернівецької області. Їй відомо, що сім'я покійного [PERSON] доглядала та здійснювала поховання [PERSON] ЇЇ внучка та дочка [PERSON] не хоронили і на похороні не були. В село вони в подальшому не приїжджали. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] після її смерті залишились спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в [ADDRESS], загальною вартістю 7735 гривень. 24 січня 1992 року [PERSON] склала заповіт, згідно до якого заповіла все своє майно [PERSON] [PERSON] спадщину після її смерті не прийняла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її племінник [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки його мати [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] Свої спадкові права [PERSON] не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка прийняла спадщину після його смерті, оскільки спільно з ним проживала. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2003 року. Зокрема згідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень цього кодексу правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. При цьому суд враховує, що згідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно до ст. 527 ЦК України спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно до ст. 530 ЦК України при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно до ст. 549 ЦК РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, [PERSON] не прийняла спадщину після смерті [PERSON], а [PERSON], який вступив у володіння спадковим майном не був спадкоємцем згідно до ЦК УРСР 1963 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно до ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] після вступу в дію ЦК України 2003 року, оскільки постійно проживав разом із [PERSON] до її смерті. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Оформити свої спадкові права вона не може у зв'язку із відсутністю документів, які б стверджували право власності покійних на спадкове майно. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок, прибудову, ґанок, ворота та огорожу, які розташовані в [ADDRESS], загальною вартістю 7735 гривень.

Outcome: approved