Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-14 00:00:00

В січні місяці 2008 року ,позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті кредитного договору зазначивши ,що 16 серпня 2006 року ,Акціонерний поштово-пенсійний банк ,,Аваль,, в особі Чорнобаївського відділення , надав відповідачу на споживчі потреби кредитні кошти в сумі -4042,05 гр. зі сплатою 0,001% річних, з терміном погашення кредиту до 15.08.2007 року. Враховуючи ,що відповідач систиматично не виконував передбачені кредитним договором зобов,язання ,тобто не сплачував кредит, на час закінченя дії договору за відповідачем виникла заборгованість по кредитних зобов,язаннях в сумі-4042,05 гр. ,яку відповідач не погасила,що і змусило дирекцію Черкаського ВАТ. ,,Райффазейн Банк Аваль,, звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредиту в сумі-4042,05 гр. та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просить його задоволити. Відповідач позов визнала та заявила, що в даний час працевлаштувалась і має намір помісячно, частинами сплачувати на користь відповідача заборгованість по кредитним зобов,язанням. Суд заслухавши надані йому пояснення,дослідивши письмові докази- вважає ,що позов підлягає до задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так,згідно наявного в матеріалах справи кредитного договору № 354411/1517/0773-6 від 16.08.2006 року -Акціонерний поштово-пенсійний банк,, Аваль,,, на підставі Статуту ,в особі начальника Чорнобаївського відділення Тарасенко О В.,уповноваженого довіреністю АППБ ,,Аваль,, та положенням про дирекцію ,що зареєстроване Головним Управлінням Національного банку України по м. Києві та Київській області з однієї сторони та відповідач з іншої сторони ,заключили кредитний договір строком на 12 місяців згідно якого позивач, надав відповідачці кредит на споживчі потреб в сумі-4.042гр.05 коп. Згідно умов договору ,відповідач зобов,язувалась щомісячно до 15 числа, сплачувати кредит в розмірі 1/2 частини від суми отриманого кредиту / 336гр.84 коп./ , сплачувати відсотки в розмірі -0.001 % річних та повністю сплатити кредит- до 15.08.2007 року. Факт отримання кредиту в сумі-4042,05 гр. позивачем підтверджено в судовому засідані письмовими доказами та поясненями відповідача. Отримавши кредитні кошти ,відповідач несистиматично виконував договірні зобов,язання стосовно проплати боргових зобов,язаннь перед позивачем ,що підтвердженно в судовому засіданні відповідними письмовими нагадуваннями кредитора. Так ,станом на 21.02.2007 року,відповідач не дотримуючись вимог розробленого кредитором графіка погашення заборгованості щомісячних проплат в розмірі-336 гр.81 коп. та відсотків в розмірі 0,001% річних,створив заборгованість на загальну суму -2.020гр.00 коп. Про виниклу заборгованість та необхідність її погашення ,останній письмово повідомлявсь дирекцією банка за вих №04-55/135 від 21.02 2007 р. та № 044-55/144 від 16.04.2007 року,але відповідач дану заборгованість не погасила та продовжувала ухилятись від погашення кредиторських зобов,язаннь , що підтверджено її письмовими зобов,язаннями з зазначенням дати погашення боргу та потягло за собою, до закінчення дії договору та звернені до суду позивачем , нову заборгованість на загальну суму-4042,05 гр. Змістом ст. ст.509 ; 526; 527; 530 ЦК.України -2003 року визначено ,що зобов,язанням -є правовідношення в якому одна сторона /боржник/,зобов,язана вчинити на користь іншої тобто кредитора, певні дії- передати майно ,кошти і т.п. ,а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобов,язаннь в строк , відповідно до умов договору. Статтями 1054 та 1055 цього ж цивільного кодексу України урегульовано умови передачі кредитних коштів та письмову форму його укладення сторонами. В даному ж випадку ,між сторонами укладено у відповідності до вимог закону , письмовий кредитний договір строком на 1 рік ,а боржником отримано в кредитора кошти ,які Він зобов,язувався повернути у відповідності до умов договору та в строки визначені даним договором,але не виконав свої кредиторські зобов,язання,що іспричинило подання кредитором позову до суду,який підлягає до задоволення . Змістом ч.4 ст130 та ч.4 ст.174 ЦПК.України визначено ,що суд при визнанні позову відповідачем може постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні ,якщо визнання позову не суперечить закону та інтересам сторін. В даному випадку ,відповідач позов визнала ,а саме визннаня відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує інтересів позивача,тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в попередньому судовому засіданні . Понесені судові витрати ,підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved