Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

[PERSON]. та її представник [PERSON]. в поданій до суду заяві просили суд визнати недійсним та скасувати рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003 року в частині передачі [PERSON]. земельної ділянки площею 803,15 кв.м по [ADDRESS], поновити порушене право на користування земельною ділянкою по [ADDRESS]на межі з земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS], поновити межу між земельними ділянками по [ADDRESS] та по [ADDRESS]згідно технічних паспортів на вказані житлові будинки, зобов'язати [PERSON]. знести за свій рахунок самовільно зведений сарай і інші надвірні будівлі, а також вирубати шість плодових дерев (три вишні, дві сливи, одну грушу) із земельної ділянки по [ADDRESS](а.с.21-23). 14.11.2007 року [PERSON]. доповнила та уточнила свої позовні вимоги і просила суд зобов'язати [PERSON]. встановити паркан на межі між земельними ділянками [ADDRESS]і [ADDRESS]у відповідності до даних реєстраційної справи КП “Харківське МБТІ” і договором про право на забудову земельної ділянки від 22.04.1935 року, знести за власний рахунок самовільно прибудований до будови літ. “Б” сарай, зрізати гілки дерев, які проникають на земельну ділянку [ADDRESS], стягнути з [PERSON]. на її користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. та судові витрати. Також [PERSON]. просила суд визнати недійсним і анулювати державний акт серії ХР № 078505 про право власності на земельну ділянку площею 0.0803 га по [ADDRESS], визнати недійсним і скасувати рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003 року. Також просила суд поновити межу між земельними ділянками [ADDRESS]і [ADDRESS] у відповідності до даних реєстраційної справи Харківського МБТІ і договору про право на забудову земельної ділянки від 1935 року. Межа повинна проходити по прямій лінії, паралельно стороні ділянки [ADDRESS]і перпендикулярно стороні ділянки по вул.Волочаївській і мати довжину 40 метрів (а.с.242-244). 30.01.2008 року [PERSON]. знову уточнила свої вимоги і просила суд зобов'язати [PERSON]. повернути до Харківського міського управління земельних ресурсів екземпляр державного акту серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею 0,0803 га, розташовану по [ADDRESS], виданий їй на підставі рішення 15 сесії 24 скликання Харківської міської ради від 19.11.2003 року №234/03, реєстраційний запис №82122 в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю і на право постійного користування землею, договорів оренди (а.с.281). Ухвалою суду від 6.02.2008 року було закрито провадження в частині вимоги про визнання недійсним та анулювання Державного акту серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею 0,0803 га, розташовану по [ADDRESS], який було видано [PERSON]. В своїх доповненнях та уточненнях до позовної заяви від 06.03.2008 року (а.с.310-311) [PERSON]. просить суд поновити її порушене право користування земельною ділянкою, визнати недійсним і скасувати рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003 року, зобов'язати Харківське міське управління земельних ресурсів, Державне підприємство “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” внести в державний реєстр земель відомості про скасування рішення 17 сесії 24 скликання Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 803,15 кв.м по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є власницею 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS], а власниця сусіднього домоволодіння [ADDRESS][PERSON]. самовільно захопила частину її земельної ділянки, без її відома звела на ній сарай. Вимоги [PERSON]. звільнити незаконно займану ділянку землі, [PERSON]. проігнорувала. На теперішній час [PERSON]. позбавлена можливості в повному обсязі використовувати належну їй земельну ділянку на власний розсуд, звести необхідні будівлі, провести перепланування будівель, а також приватизувати її у повному обсязі. Листя та плоди вишневих та сливових дерев, які висаджені [PERSON]., забруднюють земельну ділянку [PERSON]. і їй доводиться її постійно чистити. Гілки груші зачіпають проводи електромережі, підведених до будинку [PERSON], і створюють загрозу їх пошкодження і пожежі. [PERSON]. звернулась до суду із зустрічним позовом від 26.11.2007 року, де просить суд захистити її порушене право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON]. встановити інженерно-технічні засоби на крівлі жилого будинку літ. “В-1”, прибудови “В”, сараю літ. “Д”, гаражу літ. “Г”, розташованих по [ADDRESS], які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з крівлі та карнизу будівель на територію її суміжної ділянки. Просить стягнути з [PERSON]. понесені судові витрати та витрати на юридичну допомогу (а.с.250-251). В свої доповненнях від 17.12.2007 року (а.с.254), 28.02.2008 року (а.с.307-308, 309) [PERSON]. просить суд зобов'язати [PERSON]. забезпечити підключення будівель домоволодіння [ADDRESS] до мереж електропередачі через свою земельну ділянку. Її представник адвокат [PERSON]. позов [PERSON]. підтримала, обґрунтовує його тими ж обставинами, що і [PERSON]. При цьому посилаються на те, що [PERSON]. є власницею земельної ділянки площею 803 кв.м, що виділена під домоволодіння [ADDRESS]. Упродовж межі між вказаною ділянкою, та сусідньою №35, користувачем якої є [PERSON]., з боку володіння №35, розташовані будівлі літ. “Г” і “Д”, та жилий будинок літ. “В-1” з прибудовою літ. “В”, з покрівель яких атмосферні опади збігають на ділянку [PERSON]. Також посилається на те, що по провулку Іртишському проходить мережа електропередач, від якої через її земельну ділянку протягнуті дроти електричного струму до будівель [PERSON]., що перешкоджає [PERSON]. користуватись земельною ділянкою за своїм бажанням, вона не може висадити дерева, бо існує небезпека пошкодження дротів. Проти позову [PERSON]. заперечує, посилаючись на те, що з її боку самовільного захвату частини земельної ділянки [PERSON]. не було і її права не порушені. Представник Харківської міської ради проти позову [PERSON]. заперечував посилаючись на те, що відсутні документи про право користування земельною ділянкою [PERSON]. Також посилається на те, що відсутні підстави для визнання вказаного вище рішення міської ради незаконним, бо рішення було прийнято на підставі звернення [PERSON]. і відповідної технічної документації. В подальшому представник в судові засідання не з'являвся, хоча повідомлявся належним чином. Представник Харківського міського управління земельних ресурсів проти позову [PERSON]. заперечує посилаючись на те, що управління земельних ресурсів не має повноважень на внесення відомостей, в тому числі змін в державний реєстр земель. Представник Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” проти позову заперечував посилаючись на те, що відсутні підстави для внесення в державний реєстр земель відомостей про скасування рішення 17 сесії 24 скликання Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 803,15 кв.м по [ADDRESS]. 3-я особа - [PERSON]. позов [PERSON]. підтримав. Пояснив, що користується земельною ділянкою по [ADDRESS]. Спору з приводу користування земельною ділянкою в нього з іншими землекористувачами немає. Просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник 3-ї особи - Акціонерної компанії “Харківобленерго” в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено, що [PERSON]. є власницею 67/100 домоволодіння [ADDRESS]. До 21.12.2002 року власником вказаної часки домоволодіння був [PERSON], який продав свою частку [PERSON]. Інші 33/100 частин цього домоволодіння належать [PERSON](а.с.123). Власницею в цілому домоволодіння [ADDRESS]є [PERSON].( а.с.5-14, 59-64,143-147, 148-150). Рішенням № 234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003 року „Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок” [PERSON]. надано у власність земельну ділянку площею 803.15 кв.м. по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.15,44-48). Із технічної документації по встановленню меж земельної ділянки (а.с.49-73, 75-109) видно, що площа земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON]. становить 803.15 кв.м., що складає фактичну площу користування земельною ділянкою. Під забудову [PERSON]. виділялась земельна ділянка площею 800 кв.м. Різниця між тією земельною ділянкою, що виділялась [PERSON]. і тією, що вона фактично користувалась, складає 3.15 м.кв. Розходження в обчисленні площі виникло за рахунок точності обчислення площі земельної ділянки аналітичним способом, застосованим при інвентаризації ділянки (а.с.51). Вказана технічна документація містить в собі акт погодження меж земельної ділянки (а.с.53), висновок Харківського міського управління земельних ресурсів про погодження і можливість відведення в приватну власність [PERSON]. земельної ділянки площею 803.15 м.кв.(а.с.66). На підставі вказаного вище рішення Харківської міської ради від 19.11.2003 року [PERSON]. було видано державний акт серії ХР № 078505 про право власності на земельну ділянку площею 0.0803 га по [ADDRESS] ( а.с.102). Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Таким чином, з урахуванням того, що [PERSON]. не отримувала у власність земельну ділянку, як не отримував її у власність і продавець домоволодіння [PERSON]., то після придбання 21.12.2002 року 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS], [PERSON]. набула право користування земельною ділянкою площею 513 кв.м. разом із співвласником інших 33/100 частин вказаного домоволодіння. Позовні вимоги [PERSON]. про визнання недійсним та скасування рішення №234/03 17 сесії Харківської міської ради від 19.11.2003 року в частині передачі [PERSON]. земельної ділянки площею 803,15 кв.м по [ADDRESS] задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Позивачка [PERSON]. необхідність визнання рішення недійсним пов'язує з тим, що [PERSON]. виділено у власність не 800 кв.м., а 803,15 кв.м., що на 3.15 кв.м. більше, ніж потрібно. Крім того, з нею не були погоджені межі землекористування. Проте, з таким висновком погодитись не можна. Харківська міська рада, як власник земель, має право на передачу у власність земельної ділянки в розмірі, який відповідає вимогам Земельного Кодексу України, що в межах міста становить не більше 0.1 га. Як видно із зібраних по справі доказів, технічної документації, розмір земельної ділянки, що надана у власність [PERSON]. збільшився за рахунок збільшення довжини ділянки за рахунок земель загального користування. Так, раніш довжина земельної ділянки складала 40м, а передано [PERSON]. у власність ділянку довжиною 40.40м, а ширина 20 м зменшилась з однієї сторони до 19.93м, а з іншої до 19.84м. Таким чином, збільшення земельної ділянки відбулось не за рахунок землі [PERSON]., а тому права [PERSON]. вказаним рішенням сесії не порушені. [PERSON]. не доказала суду те, що збільшення ділянки [PERSON]. відбулось за рахунок її земельної ділянки. При наданні земельної ділянки [PERSON]. у власність, Харківська міська рада діяла в межах своєї компетенції, в порядку, визначеному Земельним Кодексом України і іншим законодавством України (ст.ст.12 п.”б”, 40, 80, 116, 118, 121 Земельного Кодексу України). А тому відсутні підстави для визнання вказаного рішення сесії недійсним і його скасування. Зважаючи на те, що вказане рішення Харківської міської ради є законним і обґрунтованим, то не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобов'язання [PERSON]. повернути до Харківського міського управління земельних ресурсів екземпляр державного акту серії ХР №078505 на право власності на земельну ділянку площею 0,0803 га, розташовану по [ADDRESS], а також позовні вимоги про зобов'язання Харківського міського управління земельних ресурсів, Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам” в особі Харківського регіонального управління внести в державний реєстр земель відомості про скасування рішення 17 сесії 24 скликання Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 234/03 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 803,15 кв.м по [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON]. про поновлення порушеного права на користування земельною ділянкою по [ADDRESS]на межі з земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS], підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до технічної документації межа між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS]і [ADDRESS]складає одну пряму лінію. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5558/7288 (а.с.224- 233) видно, що фактичне користування земельною ділянкою по[ADDRESS]відбувається на площі 245.8 кв.м. Не можливо встановити, чи відповідають розміри фактичного користування земельною ділянкою по[ADDRESS]даним реєстраційної справи Харківського МБТІ. Таким чином, права позивачки [PERSON]. на користування земельною ділянкою підлягають захисту в частині того, що межа між земельними ділянками [ADDRESS]і [ADDRESS]мусить проходити по прямій лінії, паралельній протилежній стороні ділянки [ADDRESS]і перпендикулярно стороні ділянки по вул.Волочаївській. Натурне обстеження ділянок показує, що огорожа не пряма, а ламана. У точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського, огорожа під кутом 90 градусів повертає у бік земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], і в точці, що знаходиться за 0,9 м від попередньої точки опускається на 26.9 м по прямій до межі зі сторони вул.Волочаївській. Утворений трикутник складає площину 12.1 м2. Тому, для захисту прав позивачки [PERSON]. межу між домоволодіннями [ADDRESS]і [ADDRESS] слід встановити по прямій лінії, починаючи з пров.Іртишського до вул.Волочаївської так, щоб огорожа на точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського під кутом 90 градусів не повертала у бік земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], а була і далі направлена прямо до межі зі сторони вул.Волочаївській (див. додаток №2 до висновку судової експертизи №5558). Зважаючи на те, що на межі між земельними ділянками [ADDRESS]і [ADDRESS]мається паркан, який належить [PERSON]., а також з урахуванням того, що саме [PERSON]. порушує межу землекористування з ділянкою домоволодіння [ADDRESS], то підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON]. про зобов'язання [PERSON]. перенести паркан так, щоб огорожа на точці, яка знаходиться на відстані 13.1м від пров.Іртишського під кутом 90 градусів не повертала у бік земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], а була і далі направлена прямо до межі зі сторони вул.Волочаївській. Тобто паркан слід перенести починаючи з місця на відстані 13.1м від пров.Іртишського і до межі зі сторони вул.Волочаївської. Відповідно до ст.105 Земельного Кодексу України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Зважаючи на вказані вище вимоги ст.105 Земельного Кодексу України, а також враховуючи те, що позивачка не доказала той факт, що дерева, що ростуть на території домоволодіння [ADDRESS]спричиняють їй шкоду (що листя та плоди вишневих та сливових дерев, які висаджені [PERSON]., забруднюють земельну ділянку [PERSON]., що їй доводиться її постійно чистити; що гілки груші зачіпають проводи електромережі, підведених до будинку [PERSON], і створюють загрозу їх пошкодження і пожежі;), не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON]. про зобов'язання [PERSON]. вирубати шість плодових дерев (три вишні, дві сливи, одну грушу) із земельної ділянки, про зобов'язання [PERSON]. зрізати гілки дерев, які проникають на земельну ділянку [ADDRESS]. При цьому суд враховує, що [PERSON]. має право діяти так, як це передбачено ст.105 Земельного Кодексу України. Із матеріалів справи, висновку вказаної експертизи вбачається, що будівля літ. „Б” домоволодіння [ADDRESS]розташована таким чином, що в разі захисту прав [PERSON]. і встановлення межі між домоволодіннями [ADDRESS]і [ADDRESS]по прямій лінії, як це визначено даним рішенням суду, стіна будівлі літ. „Б” буде проходити по огорожі між ділянками, а самовільно прибудований до будівлі сарай буде заходити за огорожу між ділянками на 0,35м. Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; З урахуванням викладеного, а також вимог ст.376 Цивільного Кодексу України, суд вважає, що для захисту прав [PERSON]. слід зобов'язати [PERSON]. знести ту частину самочинно побудованого сараю, що прибудований до будівлі літ. „Б” на території домоволодіння [ADDRESS] яка на 0,35 м виступає на земельну ділянку домоволодіння [ADDRESS]. Для цього [PERSON]. слід перебудувати сарай так, щоб він не розміщувався на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS]по вул.Волочаївській. В разі невиконання [PERSON]. рішення суду про знесення частини сараю, або його перебудування, таке знесення (перебудування) може бути виконано за рахунок [PERSON]. Підстав для зобов'язання [PERSON]. знести інші будівлі, немає. При цьому суд враховує, що будівля літ. „Б” не є самочинною, що [PERSON]. має право на відшкодування їй збитків завданих тим, що стіна будівлі літ. „Б” проходить по огорожі між земельними ділянками. Вимоги [PERSON]. про стягнення з [PERSON]. моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. задоволенню не підлягають як не обґрунтовані і не підтверджені відповідними доказами. [PERSON]. не доказала факт спричинення їй діями [PERSON]. моральної шкоди. Вона не обґрунтувала свої вимоги, не вказала, з чого вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди. Відповідно до ст.61 ЦПК України, факт порушення прав землекористування, сам по собі не свідчить про спричинення моральної шкоди. Крім того, [PERSON]. не доказала, що саме [PERSON]. винна в порушені меж землекористування, а не інші особи, що саме вона самовільно, умисно, захватила земельну ділянку [PERSON]., а не [PERSON]., який був власником домоволодіння раніше (а.с.62). Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON]. на користь [PERSON]. судові витрати в загальній сумі 1912 грн.78 коп. (34 грн. - державне мито; 978 грн.78 коп. - витрати на оплату експертизи; 300 грн. - витрати на проведення інвентаризації;600 грн. - витрати на зйомку), які документально підтверджені. Позовні вимоги [PERSON]. за зустрічною позовною заявою про зобов'язання [PERSON]. встановити інженерно-технічні засоби на крівлі жилого будинку літ. “В-1”, прибудови “В”, сараю літ. “Д”, гаражу літ. “Г”, розташованих по [ADDRESS], які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з крівлі та карнизу будівель на територію її суміжної ділянки, а також позовні вимоги про зобов'язання [PERSON]. забезпечити підключення будівель домоволодіння [ADDRESS] до мереж електропередачі через свою земельну ділянку, задоволенню не підлягають як не обґрунтовані і не підтверджені відповідними доказами. Відповідно до чинного законодавства, до компетенції громадян, в тому числі [PERSON]., не відноситься право самостійного підключення будівель до мереж електропередачі. Таке підключення проводиться відповідними органами і на підставі відповідних норм і правил. А тому суд не може зобов'язувати [PERSON]. забезпечити підключення будівель домоволодіння [ADDRESS] до мереж електропередачі через свою земельну ділянку. Позивачка [PERSON]. не надала суду доказів, які б свідчили про те, що з боку домоволодіння [ADDRESS] розташовані будівлі, з покрівель яких атмосферні опади збігають на ділянку [PERSON]. Також не надані докази того, що вказані будівлі не містять в собі інженерно-технічні засоби, які б перешкоджали стоку атмосферних опадів з крівлі та карнизу будівель на територію суміжної ділянки. Надана [PERSON]. суду фотографія частини будівлі не є достатнім і належним доказом, бо вона не містить в собі всієї необхідної інформації і дати виготовлення знімку. Зважаючи на те, що суд відмовляє [PERSON]. в задоволенні її позовних вимог, то і судові витрати [PERSON]. відносяться на її рахунок і не підлягають стягненню з [PERSON].

Outcome: partial