Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача 33.96 грн., - у відшкодування завданої їй майнової шкоди та 3500 грн., завданої моральної (немайнової) шкоди заподіяної відповідачем внаслідок вчинення злочину, що і підтримала в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, в частині стягнення з нього завданої майнової шкоди, в частині завданої моральної (немайнової) не визнає. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON], показали, що дійсно 09.09.2007 року, близько 22.00 годин відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп”яніння у будинку [ADDRESS] наніс позивачці [PERSON], тілесні ушкодження при обставинах зазначених у позовній заяві. Як встановлено в судовому засіданні 09.09.2007 року, близько 22 години 00 хвилин [PERSON], знаходячись у будинку позивачки [ADDRESS] та перебуваючи у стані алкогольного сп”яніння на грунті виниклих неприязних відносин штовхнув [PERSON], від чого остання впала на підлогу, під час падіння вона вдарилася лівою рукою об дерев”яний стіл та отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді двох синців по передній поверхні правого стегна в середній треті, не повного перелому поперечної тріщини в області анатомічної шийки лівої плечової кістки, що потягли за собою тривалий розлад здоров”я. Своїми умисними діями, які виразилися у умисному середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров”я, відповідач [PERSON], вчинив злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України. Вироком Олевського районного суду від 29.11.2007 року відповідача [PERSON], визнано винним у вчиненні зазначеного злочину та звільнено його від кримінальної відповідальності та призначеного судом покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців. Статтею ст.28 КПК України передбачено, що особа, яка не пред”явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред”явити його в порядку цивільного судочинства. Від зазначеної вище протиправної злочинної дії відповідача, [PERSON], понесла витрати на лікування в сумі 18.46 грн., та витрати при поїздці до м.Коростень, для проведення судово-медичної експертизи, в сумі 15.80 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами. За змістом ст.1195 ЦК України з якої слідує, що фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров”я, зобов”язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані придбанням ліків. Суд вважає, що в результаті злочинних дій відповідача, якими було завдано шкоди внаслідок нанесення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень відповідачем, що спричинило тривалий розлад здоров”я, позивачу - [PERSON], було заподіяно матеріальної та моральної шкоди, яка полягала в заподіянні тілесних ушкоджень відповідачем позивачу [PERSON], та які (дії) знаходяться в причинному зв”язку з наслідками зазначеними вище. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, зокрема статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування . Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, внаслідок злочинної діяльності відповідача, позивачці заподіяно моральної шкоди, яка перенесла фізичні, душевні, психічні страждання, в зв”язку з заподіянням тілесних ушкоджень, які вона отримала внаслідок її побиття відповідачем. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв”язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3 постанови ПВС України від 31.03.1995 року № 4, (із змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 р., №5) “Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди”, з якої слідує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі діяльністю інших осіб. Враховуючи характер моральної шкоди та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, внаслідок отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров”я, стан її здоров”я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і господарських стосунках, суд вважає, що їй спричинена моральна /немайнова/ шкода, яка підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим суд, визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди, яка підлягає до стягнення, також враховує матеріальне становище відповідача та думку позивачки відносно стягнення з відповідача моральної шкоди, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON], відносно стягнення моральної (немайнової) шкоди слід знизити до 1000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial