overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

У січні 2008 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за її померлим чоловіком [PERSON] право власності на самовільно зведене нерухоме майно: сараї, розташовані на земельній ділянці по[ADDRESS]. В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що її чоловіку [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 22.02.191988 р. належало домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. [INFO] її чоловік помер. У період експлуатації вказаного будинку, з ціллю його благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, ним самовільно були зведене нерухоме майно, а саме: сараї літ «Н-1» та «М-1», які значаться на генеральному плані. Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них не було. В даний час у позивачки виникла необхідність одержати на ці будови право власності. Вона є спадкоємницею після смерті чоловіка, як і треті особи, але не має можливості отримати право власності на самовільно зведені будови. На підставі викладеного позивачка просила визнати за її померлим чоловіком [PERSON] право власності на вказані самовільно зведені будови. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не заперечувала проти визнання за померлим чоловіком позивачки права власності на самовільно зведені будови. Треті особи: [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, в матеріалах справи від них є заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв'язку із тим, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі і це не суперечить закону та не порушує права і інтереси інших осіб, суд у порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, ухвалює рішення із задоволенням позову на стадії попереднього розгляду справи без дослідження доказів. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та за її померлим чоловіком [PERSON] слід визнати право власності на самовільно зведені будови: сараї літ «Н-1» та «М-1», що розташовані на земельній ділянці по[ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 21.05.2005 р. вступив в шлюб з відповідачкою. [INFO] народилась дочка [PERSON], матір'ю якої є відповідачка. З жовтня 2007 року позивач з відповідачкою не проживає, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивача звернутись з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки припинені з жовтня 2007 р. так як позивач та відповідачка не зійшлись характером, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Судові витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивача так як він цього сам зажадав. Дитину : дочку [PERSON], [INFO], залишити проживати з відповідачкою. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини по заповіту, що відкрилась після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги позивач підтримала і суду пояснила, що [INFO] померла її тітка [PERSON], яка за життя заповіла їй все своє майно відповідно до заповіту від 15 жовтня 2003 р., завіреного Богданівською сільською радою, Знам'янського району Кіровоградської області, реєстраційний номер № 445. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошові вклади згідно рахунків: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що знаходяться в Богданівській філії № 3015/04 Знам'янського відділення ощадбанку України, Кіровоградської області, і які значаться на імені померлої. У встановлений законом термін позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважає, що фактичними діями прийняла спадщину, так як доглядала за тіткою до останнього дня її життя і поховала її. Крім того на момент смерті тітка була прописана в її будинку [ADDRESS]. Представник ВАТ «Державний ощадний банк України» філія Знам'янського відділення № 3015 в судове засідання свого представника не направив. Про час, день і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Але 31.01.2008 року за вх. 2413 до суду надійшла заява, в якій зазначено, що позов [PERSON] відповідач визнає, просить справу розглядати без присутності їх представника. Враховуючи, що в справі достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу без представника філії Знам'янського відділення № 3015 ВАТ «Ощадбанк», та Богданівської філії Знам'янського відділення № 3015 ВАТ «Ощадбанк»”. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла тітка позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, [NUMBER] (а.с.9), після смерті якої відкрилась спадщина на грошові вклади згідно рахунків: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що знаходяться в Богданівській філії № 3015/04 Знам'янського відділення № 3015 ВАТ «Державний ощадний банк України». Згідно заповіту від 15.10.2003 року посвідченого Богданівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, реєстраційний номер № 445 [PERSON] все своє майно заповіла своїй племінниці [PERSON].(а.с.8) Після смерті [PERSON], позивач не мала можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але вважає, що своїми діями прийняла спадщину, оскільки тітка проживала в її будинку, позивачка доглядала за нею, піклувалась про неї, поховала її. На даний час позивач має намір отримати грошові вклади, але не має такої можливості в зв'язку з тим, що пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини і не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Оцінюючи всі докази по справі, визнаючи поважною причину несвоєчасного подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] суд вважає, що її позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка в позові зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) В КСП "Дружба" с.Байківка, Калинівського району, Вінницької області. На момент паювання землі мати позивачки була членом КСП "Дружба" с.Байківка. Під час паювання землв матір позивачки помилково пропустили, але згідно витягу з протоколу №1 від 03.02.2000 року загальних зборів КСП "Дружба" с.Байківка, мати позивачки була внесена в додаткові списки на одержання земельної частки (паю). Тому звернулась до суду з даним позовом. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча від нього надійшла заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Враховуючи, що спору по справі немає, суд вважає за можливим згідно ч.4 ст.130 ЦПК України заслухати справу в попередньому судовому засіданні в порядку ст.174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) В КСП "Дружба" с.Байківка, Калинівського району, Вінницької області. На момент паювання землі мати позивачки була членом КСП "Дружба" с.Байківка. Під час паювання землв матір позивачки помилково пропустили, але згідно витягу з протоколу №1 від 03.02.2000 року загальних зборів КСП "Дружба" с.Байківка, мати позивачки була внесена в додаткові списки на одержання земельної частки (паю). Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно довідки виконкому Байківської сільської Ради, Калинівського району, Вінницької області № 697 від 26.11.2007 року на території земель сільської Ради є вільні землі резервного фонду. Однак, на даний час сертифікати на земельні частки (паї) не видаються, а виготовляються державні акти на право приватної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог він пояснив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу являється те, що сумісне життя з відповідачкою не склалося за несумісністю характерів та різних поглядів на життя. Між ними втрачено почуття кохання та взаємоповаги, шлюб існує формально, шлюбні відносини між ними давно припинилися, тому просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], а/з07, 08.12.2005 року зареєстровано шлюб Красненською сільською радою Скадовського району Херсонської області, між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження[NUMBER], а/з19; свідоцтво про народження [NUMBER], а/з09/. Так, суд знаходить встановленим, що сім'я розпалася, відновити її не можливо, враховуючи те, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб, тому суд вважає за необхідне на підставі ст. 112 СК України шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрували шлюб 12.11.1983 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, між ними виникали часті безпричинні сварки. Більше 19 років не проживають разом. Раніше позивач не ставив питання про розлучення, так як була неповнолітня дитина, він сплачував аліменти. На даний час їй виповнилось 18 років. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає неможливим. Примирення між сторонами неможливе. Вважає, що строк для примирення надавати не має необхідності. Шлюб розривається вперше. Спору про поділ майна не має. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, але подала до суду заяву в якій позов визнала у повному обсягу. Згодна на розірвання шлюбу. Збереження сім'ї неможливо. Позовні вимоги визнає у повному обсягу та прохає задовольнити. Справа розглянута на попередньому судовому засіданні у зв”язку з визнанням позову відповідачем . Судом встановлено, що відповідно до пред'явлених: свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 12 листопада 1983 року Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області (актовий запис № 11) і від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю на даний час не має. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх сім'ї стали неможливими. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу України шлюб підлягає розірванню, оскільки сторони вичерпали можливості до примирення і подальше спільне проживання неможливо. Суд покладає на [PERSON] обов'язок по оплаті державного мита при реєстрації розлучення в органах РАГС, за його проханням. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 20 серпня 2002 року відділом РАГСу Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 57. Свої позовні вимоги мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя із відповідачем не склалося, через несумісність характерів, сторони мають намір утворити нові сім'ї. А тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідач [PERSON] позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Суд, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнані відповідачем та судовому засіданні встановлено: · сторони спільним сімейним життям не проживають; · сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя також було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , мотивуючи тим, що вони зареєстрували між собою шлюб 05.05.2006 року , мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Підставою розпаду сім'ї стала неможливість спільного проживання, одруження з відповідачем виявилось не вдалим, в сім'ї виникають постійні сварки, непорозуміння, сторони проживають окремо, що в сукупності призвело до розпаду сім'ї ,позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, намірів її зберігати не має, прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримує, прохає їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно повідомлявся судом про дату розгляду справи , що підтверджується поштовим повідомленням. Суд , враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази суд вважає що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували між собою шлюб 05.06.2006 року, мають спільну дитину сина - [PERSON] [INFO] , який на теперішній час знаходиться на утриманні позивачки. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть , проживають окремо тривалий час в різних містах країни, ніяких стосунків не підтримують, спроби зберегти сім'ю бажаних результатів не дали, намірів зберігати сім'ю позивачка не має, наполягає на розірванні шлюбу , що дає суду право розірвати шлюб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем, [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилася донька [PERSON], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягувати аліменти з відповідача на користь неї на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала , зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився ,не повідомивши суд про причини неявки , хоча завчасно повідомлявся про час і місце слухання справи , в зв»язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позов заявлено на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

В поданій до суду заяві прокурор зазначає, що 23 квітня 2007 року [PERSON] в кварталі № 8 Полицівського лісництва Камінь-Каширського спецлісгоспу без відповідного дозволу - лісорубного квитка (ордера) було вчинено незаконну порубку однієї вільхи сироростучої, чим заподіяно шкоду у розмірі 223 гривні 10 копійок. Просить стягнути з [PERSON] 223 гривні 10 копійок збитків заподіяних порушенням лісового законодавства на користь спеціального фонду місцевого бюджету Клітицької сільської ради Камінь-Каширського району. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Представник Камінь-Каширського спецлісгоспу Віруцький С.В. на розгляд справи не з'явився, подавши заяву, в якій просить справу за позовом прокурора Камінь-Каширського району слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд до відома не довів, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди прокурора, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Як вбачається з протоколу про лісопорушення № 000690, складеного 26 квітня 2007 року інженером охорони і захисту лісу Камінь-Каширського спецлісгоспу Віруцьким С.В. 23 квітня 2007 року [PERSON] було вчинено самовільну рубку одного сироростучого дерева вільхи в лісі першої категорії в кварталі № 8 Полицівського лісництва, діаметром пня 25 см. Загальна маса самовільно зрубаної деревини складає 0,26 м3. Збитки становлять 223 гривня 10 копійок. Згідно постанови № 0690 від 29.04.2007 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КпАП України у вигляді накладення штрафу на суму 85 гривень. Дану постанову ніхто не оскаржував. З цього вбачається, що відповідач визнав свою вину у вчиненні зазначеного лісопорушення. Відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 98, 100 Лісового Кодексу України, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації як правило в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Так само, згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Так як лісопорушення вчинено на території Клітицької сільської ради, завдану цим шкоду, на підставі ст. 59 ч. 1 п. 5 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», суд стягує на спеціальний рахунок сільради. Суд стягує з відповідача 51 гривню судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вищевказаною заявою посилаючись на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло їй та її чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира[ADDRESS]. У виданому свідоцтві конкретні частки співвласників квартири вказані не були. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Вона є спадкоємцем чоловіка першої черги, однак у зв'язку з відсутністю визначених часток права власності на цю квартиру, позбавлена можливості отримати свідоцтво на спадщину за законом в Ясинуватській нотаріальній конторі. Просить визнати факт права власності померлого [PERSON] на Ѕ частку вищевказаної квартири. В судовому засіданні заявник підтримала доводи заяви в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в суд не з'явився, до суду надійшла заява від представника Ясинуватської міської ради про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 372 ЦК України у разу поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 1996 р. квартира[ADDRESS] знаходиться в спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6, 8); [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7); заявник є дружиною померлого. Таким чином, померлому [PERSON] належала Ѕ частка у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом посилаючись на те, що згідно із ст. 10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” власники квартир зобов'язані брати участь у спільних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї долі у майні квартири. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] і зобов'язані своєчасно і в повному обсязі оплачувати ці витрати, однак з лютого 2006 року свої зобов'язання не виконують, внаслідок чого станом на 1 листопада 2007 року утворилася заборгованість в сумі 1352,42 грн., яку позивач просить стягнути примусово. У судовому засіданні представник позивача Аврамова О.В. позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який також представляв інтереси інших членів сім'ї, що в суд не з'явилися, позов визнав і пояснив, що заборгованість утворилася внаслідок тяжкого матеріального стану, бо дружина і син не працюють, і в сім'ї є ще одна неповнолітня дитина. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” власники квартир зобов'язані брати участь у спільних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї долі у майні квартири. Судом установлено, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] і мешкають в ній складом сім'ї 4 ос. (а.с. 5); згідно із наданим позивачем розрахунком їх заборгованість в період з 1 лютого 2006 року станом на 1 листопада 2007 року складає 1352,42 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає можливим звільнити відповідачів від сплати судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved