Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою і просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики - у розмірі 1000 грн., завдану моральну шкоду у сумі 1700 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 2.10.2006 року між нею та [PERSON] було укладено усний договір позики. Згідно з розпискою [PERSON] зобов'язався виплатити їй борг у сумі 1000 грн. протягом одного року. Вони розлучилися, проживають окремо. Вона неодноразово зверталася до відповідача з метою повернення грошей, але він відмовився і при розмові ображав її, заподіявши моральну шкоду. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідач хотів, щоб вона виписалась з будинку , де вони проживали за це [PERSON] написав розписку, що повинен виплатити їй борг 1000 грн. В дійсності вона відповідачу в борг 1000 грн. не давала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що розписку підписував, але грошей в борг у позивачки не брав. Гроші по розписці це гроші за будинок, що придбали з нею разом під час шлюбу. Не сплатив бо не має грошей. Суд, вислухавши позивача , відповідача, допитавши свідка, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що дійсно відповідач 2.10. 2006 року підписав розписку про те, що він зобов'язується виплатити борг 1000 грн. на протязі року позивачу. Розписка посвідчена секретарем сільської ради. Це підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] і пояснила, що посвідчила підписання розписки, але за що відповідач повинен був виплатити гроші їй не відомо. У вказаній розписці прізвище позивача і відповідача записано невірно „[INFO]”, але сторони пояснили, що прізвище записано помилково. Сторони в судовому засіданні визнали, що позики грошей не було. Згідно ст. ст.. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Але позивачем в порушення вказаних вимог не надано достатньо доказів для підтвердження всіх своїх вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач як на підставу для задоволення позову посилається на ст.. 1047,1049,1050 ЦК України. Згідно ст.. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В даному випадку договір позики не було укладено, так як позивачем доказів на підтвердження цього не надано, сторони пояснили, що позивач 1000 грн. не передавала у власність відповідача. Позивач в судовому засіданні відмовилась від зміни підстав і вимог цивільного позову. Виходячи з викладеного підстав для задоволення позову і стягнення на користь позивача судових витрат не має. Суд вважає, що в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін в задоволенні позову Пелещук Л.І. до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 1000 грн. та відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1700 грн. необхідно відмовити повністю за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed