Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з вимогами до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів її заробітку на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивував тим, що він знаходився з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя 22.06.2007 року шлюб між ними було розірвано, після розірвання шлюбу дитина проживає разом із ним та повністю знаходиться на його утриманні, відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, у зв'язку з чим, він бажає одержувати аліменти в судовому порядку. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, вважали за можливе стягнути з відповідачки аліменти у заявленому в позові розмірі, посилалися на те, що з листопада 2006 року дочка фактично проживає з позивачем та його батьками, повністю знаходиться на його утриманні, відповідачка життям та розвитком дитини не цікавиться, не несе будь-яких витрат, пов'язаних з утриманням дочки, проте має можливість її надавати, оскільки працює, має стабільний заробіток, інших дітей не має. Заявлений розмір аліментів обґрунтовували тим, що дитина часто хворіє, потребує постійного лікування та пов'язаних з цим витрат на ліки та харчування. Відповідач за первісним позовом до судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, раніше позовні вимоги не визнавала, посилалася на те, що з березня 2006 року дитина проживає разом із нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач протягом всього часу не надає матеріальної допомоги на її утримання, також зазначала, що дитина часто хворіє, а тому потребує медикаментозного, санаторно-курортного лікування, занять з логопедом, у зв'язку з чим просила стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.169 ЦПК України. Представник третьої особи, на час розгляду справи, вважала за доцільне стягненути аліменти з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] з січня 2008 року, тобто з часу фактичного проживання дитини з матір'ю, вимоги позову за попередній період часу вважала необґрунтованими, у з проживанням малолітньої [PERSON] з бабусею по батьківській лінії, у визначенні розміру аліментів покладалася на розсуд суду. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає зустрічні вимоги обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню, тоді як первисні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі року з 02.07.1999, від сумісного життя мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Севастополя (а.с.30), шлюб між сторонами розірвано 22.02.2007 року, місце проживання дитини визначено з матір'ю. Проте не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті ті обставини, що дитина з січня 2007 року по середину грудня 2007 року мешкала разом із матір'ю. Так, як вбачається з характеристики з загальноосвітньої школи №22 (а.с.3), а також висновку Ради опіки та піклування ЛРДА м. Севастополя, з січня 2007 року по 10 грудня 2007 року [PERSON] проживала з бабусею по батьківській лінії,[PERSON], яка забезпечувала виховання та утримання дитини, відвідування нею школи, підготовку домашній завдань, дотримання режиму харчування та відпочинку. З урахування викладеного, суд вважає вимоги обох позовів в частині стягнення на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки до 10 грудня 2007 року такими, що не підлягають задоволенню по тих підставах, що до зазначеного часу дитина проживала у бабусі, яка фактично виконувала обов'язку обох батьків, у жодного з них в зазначений період дитина на утриманні не знаходилася, а тому вимоги [PERSON] та [PERSON] в даній частині є безпідставними. Враховуючи, що з середини грудня 2007 року дитина проживає з позивачем за зустрічним позовом, знаходиться на її утриманні, що також не спростовується позивачем за первісним позовом, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] саме з 01.01.2008 року, з урахуванням того, що позивач за первисним позовом представив у суді підтвердження оплати [PERSON] аліментів за грудень 2007 року. Відповідно до вимог ст.183 СК України частина заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, доводи сторін, суд дійшов до висновку, що є доцільним стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку, оскільки, відповідно до данних, які містяться в матеріалах справи, він є пенсіонером, працює, а тому має стабільний заробіток та можливість надавати неповнолітньої доньки матеріальну допомогу у зазначеному розмірі. Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що під час слухання справи [PERSON] не представлено будь-яких доказів, які підтвердили б необхідність стягнення аліментів з [PERSON] у заявленому неї розмірі, до того ж суд звертає увагу на те, що в разі несення нею додаткових витрат, пов'язаних з лікуванням дитини, вона не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial