Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

27 березня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 14 червня 2003 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Від цього шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за постійних сварок по причині несумісності характерів та зловживання відповідача спиртними напоями. Відповідач не піклується про сім'ю і повністю ігнорую батьківські та шлюбні обов'язки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2007 року. Спору про розділ майна немає. Згоди на утримання дитини досягнуто. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. У зв»язку із викладеним позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також просить стягнути з неї державне мито в розмірі 25 гривень за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач з позовом згідний, визнає позовні вимоги у повному об»ємі, просить їх шлюб розірвати. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши в попередньому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В попередньому судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрований виконкомом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області 14 червня 2003 року, актовий запис №3, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 5); від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6); сторони на примирення не згідні і не бажають поновлювати подружні відносини та зберігати шлюб, так як тривалий час спільно не проживають, спільне господарство не ведуть - із серпня 2007 року, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, має іншу жінку, тому спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, так як це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved