Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

У жовтні 2006р. позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання дитини не надає, її долею не турбується, виховуванням не займається. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки у розмірі &frac14; частини усіх доходів на час навчання в університеті щомісячно. У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю. У зв`язку з тим, що вона смертельно хвора ( інвалід 1 групи), просила стягнути на навчання молодшої доньки аліменти у розмірі &frac14; частини усіх доходів. Відповідач у судове засідання не з&acute;явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належне, про що свідчать поштові розписки у матеріалах справи. У відповідності до ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що позивачка мешкає разом з дочкою - [PERSON], [INFO] у [ADDRESS]. [PERSON] є курсантом денного відділення Харьківського національного університету внутрішніх справ (а.с. - 3). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Мар`янівською сільською радою, [NUMBER] від 10.12.1988р. видно, що її батьки - сторони у справі (а.с. 5). Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв&acute;язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов&acute;язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони могуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтями 182, 183 Сімейного Кодексу України передбачене, що частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред&acute;явлення позову. Оскільки судом встановлено, що донька [PERSON] є курсантом денного відділення Харьківського національного університету внутрішніх справ, знаходиться на утриманні матері, яка є інвалідом 1 групи, відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини не надає, доказів своєї несплатоспроможності суду не надав, що суд розцінює як байдуже ставлення до освіти доньки. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ГПК України з відповідача підлягає стягненню у доход держави державне мито.

Outcome: approved