Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства “ Київська Русь” Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроінвест Україна, с.Фарбовано Яготинського району Київської області, третя особа директор дочірнього підприємства “Київська Русь” - Бондаренко Євген Григорович, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримання виплати розрахункових та моральної шкоди, в котрій зазначено, що позивач працював на підприємстві відповідача на посаді замісника директора з 14 лютого 2007 року по 24 грудня 2007 року, після чого був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 179 від 24 грудня 2007 року. При цьому, відповідач не сплатив йому всіх належних при звільненні сум, та сума заборгованості становить близько 3500 гривень, не видав належним чином оформлену трудову книжку, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі, 3884 гривні середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових, ( 1942 гривні середнього заробітку х 2 місяці), а також 3000 гривень моральної шкоди, яка була завдана йому тим, що в результаті несвоєчасної виплати заробітної палати, він вимушений був позичати гроші для придбання одягу, продуктів харчування, оплати комунальних послуг. В судовому засіданні позивач визнав ті обставини, що сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі становить 1633 гривні 19 копійок, а розмір середнього заробітку за останні два місяці, що передували звільненню становить 1600 гривень 19 копійок, ((1633,19 грн. заробітна плата за грудень 2007 року + 1567, 19 грн. заробітна плата за листопад 2007 року) : 2 = 1600 грн.19 коп.), а також пояснив, що невиплата заробітної плати не потягла для нього втрати нормальних життєвих зв'язків, та він мав необхідні кошти для вирішення життєвих потреб, проте, його образило зневажливе ставлення до нього з боку керівництва підприємства відповідача. Представник відповідача вимоги позову визнав частково, пояснивши, що дійсно нараховані кошти під час звільнення позивача, були вперше надіслані останньому поштою у березні 2008 року, проте останній відмовився їх отримувати. Перевіривши матеріли справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В силу ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення... Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Відповідно до ст. 237' КЗпП України, яка діє з 13 січня 2000 року, якщо у сфері трудових відносин порушення прав працівника ( …невиплата працівникові належних йому і необхідних для прожиття грошових сум тощо) призвело його до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, моральну шкоду відшкодовує власник або уповноважений ним орган незалежно від форм власності… Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку… В судовому засіданні з пояснень сторін та показів свідків [PERSON], [PERSON], з копії наказів про звільнення та прийняття на роботу, копій відомостей про отриману працівниками заробітну плату, копії поштового повідомлення, довідкою про розмір заборгованості по заробітній платі,(а.с. 4, 10-26) встановлено, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача на посаді замісника директора з 14 лютого 2007 року по 24 грудня 2007 року, після чого був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 179 від 24 грудня 2007 року. При цьому, в день звільнення позивача відповідач не сплатив йому всіх належних при звільненні сум, та розмір заборгованості по заробітній платі становить 1633 гривні 19 копійок. Крім цього, позивачеві після звільнення не видана трудова книжка. Розмір середнього заробітку позивача становить 1600 грн.19 копійок. В судовому засіданні сторони визнали ті обставини, що вперше звільненому працівникові було запропоновано отримати всі належні йому при звільненні суми в березні місяці, та дані обставини в силу ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Враховуючи вимоги ст.116,117 КЗпП України в з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суми заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за два місяці затримки виплати розрахункових. Разом з тим, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, на думку суду, необхідно відмовити, оскільки з пояснень самого позивача даних в судовому засіданні витікає, що будь - яких негативних наслідків після несвоєчасної виплати заробітної плати для нього не настало, а в силу ст. 237-1 КЗпП України моральна шкода відшкодовується працівникові в тому разі, якщо порушення його прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Outcome: partial