Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 травня 1998 року органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси позивачці належить 3/5 частини житлового приміщення, розташованого в [ADDRESS]. Квартира трикімнатна із яких позивачка займає дві кімнати, на які відкритий особовий рахунок. Разом з позивачкою проживає та зареєстрований у вказаній спірній квартирі відповідач по справі, який зловживає спиртними напоями, не працює, вчинює постійні сварки, не надає ніякої допомоги на утримання житла в належному стані, та сплати комунальних послуг, тому позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, виселивши відповідача із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення. Відповідач позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивачка сама створила неможливі умови проживання. Третя особа [PERSON], позов не визнав. Представник РЕУ № 7 до судового засідання не з»явився, надав лист про розгляд справи в його відсутність, поклався на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні спірне житло сторін а саме квартира [ADDRESS] приватизована позивачем, відповідно до Свідоцтва на право власності від 14 квітня 1998 року, де їй належить 3/5 частини квартири. Відповідно до довідки РЕУ № 7 відповідач по справі [PERSON], в спірному житловому приміщенні зареєстрований з 16 травня 2003 року і по даний час. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні стосунки, а саме 26 червня 2007 року та 07 вересня 2007 року по заяві [PERSON] (протиправні дії відповідача) працівниками міліції в порушенні кримінальної справи відмовлено. 15 листопада 2007 року [PERSON] постановою Соснівського районного суду притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України. 14 січня 2008 року [PERSON] Постановою Соснівського районного суду притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.1732 ч.2 КпАП України. Ст. 9 ЖК України передбачено, що “ Ніхто не може бути виселений із займаного приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом”. Ст. 157 ЖК України передбачено, що виселення членів сім'ї власника житлового будинку (квартири), може бути виселено у випадках передбачених ст.116 ЖК України у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення а саме: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять його не можливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи будинку, а заходи запобігання громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Виселення внаслідок систематичного руйнування, або псування жилого приміщення, або використання його не за призначенням, що робить неможливим для проживання в одній квартирі чи в одному будинку з порушником, якщо заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, може бути застосоване за наявності хоча б однієї з двох підстав: злісне порушення житлових обов»язків наймачем, припинення існування умов, за яких житлове зобов»язання зберігається. Стаття 116 ЖК України встановлює як умову виселення осіб, винних у руйнуванні або псуванні жилого приміщення, наявність фактів, які свідчать, що зазначені дії мали систематичний характер, а заходи попередження і громадського впливу щодо таких осіб виявилися безрезультатними (їх поведінка була предметом розгляду органів міліції, прокуратури, суду громадських організацій). В даному випадку позовні вимоги позивача про виселення відповідача, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, так як до відповідача не були застосовані заходи запобігання або громадського впливу про недопущення порушень правил проживання, а самі звернення до міліції та суду по яким прийняті рішення не вказують на дану обставину, порушення правил проживання, тому суд вважає відмовити в задоволенні позову та попередити [PERSON] про недопущення порушень правил проживання в житловому приміщенні.

Outcome: dismissed