Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання про визнання права власності на самочинне будівництво, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому з 1965 року на праві особистої власності належить &frac12; частина будинку [ADDRESS], але свідоцтво про право власності не оформив і самочинно добудував у 1983 році добудови, без дозволу на будівництво та проектної документації. При зверненні до КП „БТІ та МБ Полтавського району” щодо реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями реєстратором було винесено рішення про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно так як відсутні правовстановлюючи документи. Добудова здійснювалась самочинно без належного дозволу, будівельного паспорту та проектної документації на забудову ділянки тому позивач змушений звернутися до суду про визнання права власності на дане майно. У судовому засідання позивач, позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача - Щербанівської сільської ради Полтавського району в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є проживає в такій же самій добудові до будинку, &frac12; частину якого подарувала їй мати, яка приходиться позивачеві рідною тіткою, так як позивачеві подарував &frac12; частину будинку його батько, брат її матері. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідок [PERSON] суду пояснила, що будинок їм з братом дістався від батьків по заповіту, вона подарувала свою &frac12; частину дочці а брат &frac12; частину синові, позивачеві по справі. Потім дочка та позивач зробили добудови до своїх частин. Документи на будинок не збереглися, так як у сільській раді був пожар, тому відновити їх не можливо. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу та третій особі [PERSON], відповідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП „БТІ та МБ Полтавського району” від 05.09.2007 року, належить будинок [ADDRESS] до якого самочинно прибудований позивачем житлова прибудова А 1-1, і самочинно побудовані гараж В, сарай В-й, вбиральня Г. Відповідно архітектурно-будівельного висновку до техпаспорту будинку, будівля розташована на ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень” - житловий будинок в цілому та кожну квартиру окремо, [ADDRESS], придатними для постійного проживання з житловими площами відповідно технічного паспорту. 12.10.2007 року позивачеві рішенням реєстратора відмовлено в реєстрації права власності на &frac12; частину житлового будинку, [ADDRESS], так як відсутній проект забудови та будівельний паспорт, а також немає правовстановлюючих документів на даний будинок.. Згідно довідки виконавчого комітету Щербанівської сільської ради позивачу згідно по господарській книзі належить будинок [ADDRESS]. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. Відповідно ст. 376 ЦК України на вимогу власника(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, як самочинно збудоване не ній. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 375, 376 ЦК України,

Outcome: approved