Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона являється власником 1/ 2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Земельна ділянка даного домоволодіння межує з земельною ділянкою відповідача, на якій тривалий час росло дерево, яке своїми коріннями та стовбуром спричинило пошкодження паркану. В 2005р. відповідач, на прохання [PERSON] спилив вказане дерево, однак пошкоджений паркан не відремонтував. В теперішній час зруйнований паркан перебуває в аварійному стані та створює загрозу життю та здоров'ю родині позивача. Просить усунути перешкоди в користуванні вищевказаним парканом шляхом викорчовування коріння дерева та зобов'язанням відповідача відновити пошкоджений паркан або відшкодувати матеріальну шкоду на відновлення паркану, також просить стягнути з Аптеки-3 спричинену моральну шкоду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що дерево, яке зруйнувало її паркан знаходилось на земельній ділянці, належній відповідачу, який своєчасно не реагував та не приймав заходи щодо перешкоджання руйнації паркану. В добровільному порядку Аптека-3 відмовляється викорчувати пень, що залишився від спиляного дерева та відновити зруйнований паркан, який на теперішній час знаходиться в аварійному стані та створює загрозу її здоров'ю та здоров'ю сім'ї. Крім того пояснила, що пошкодження паркану, з якого періодично випадають цеглини, також завдає їй моральну шкоду, оскільки вона не може вести звичайний образ життя через постійне хвилювання за здоров'я малолітньої дитини, яка грає у подвір'ї; переживання щодо безперешкодного потрапляння сторонніх у її двір та спричинення ними матеріальної шкоди її майну; з-за неодноразових звернень до відповідача, який на їх не реагує, що змушує її нервувати, порушує сон. Просила зобов'язати відповідача поновити зруйнований паркан за власні кошти, або стягнути з нього вартість побудови нового паркану в сумі 4882грн., також стягнути з Аптеки-3 спричинену їй моральну шкоду в розмірі 3000грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, був повідомлен належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно договору купівлі-продажу від 22.02.2001р. за реєстровим №3-1072 [PERSON] являється власником &frac12; частини житлового будинку №25 з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 358кв.м. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, яка знаходиться в користуванні позивача межує з земельною ділянкою Аптеки -3, що знаходиться в м.Хрсоні по вул.. Кримська,23. На підставі рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 21.04.1998р. за №283, вбачається, що земельна ділянка під аптечним пунктом аптеки, розташованим по вул..Криміській, 23 в м.Херсоні, виділена у постійне користування центральній районній аптеці №3. Згідно вимог ст.. 96 ч.1 п.г ЗК України одним з обов'язків землекористувача є - не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. В судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці, що належить відповідачу росло дерево, яке своїм корінням та стовбуром спричинило пошкодження паркану, який відмежовував земельні ділянки сторін. В 2005р. вказане дерево було спиляне відповідачем, однак коріння та пень дерева залишились, руйнація паркану продовжується. На розгляд суду надано експертний висновок №08/08 від 18.02.2008р., який підтверджує, що руйнація капітального цегляного забору на межі земельних ділянок №23 та [ADDRESS] спричинена ростом дерева, яке знаходиться по вул.. Кримській,23 на відстані всього до 0,5м. від суміжного забору. Також даним висновком зазначено, що відновлювальний ремонт спірного забору - неможливий, необхідно побудова нового цегляного забору в частині його руйнування, вартість побудови якого складає 4882,0грн. Державні Будівельні Норми 360-92* с.15 п.3.25 передбачають, що відстань від сусідніх ділянок садибної забудови до стовбурів дерев, які висаджуються, повинна бути не менше як 4-6м., залежно від величини їх коріння. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушив свій обов'язок як землекористувача, чим спричинив [PERSON] матеріальну шкоду, що виразилась в руйнації паркану. Відповідно до ст.. 1163 ЦК України, фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, має право вимагати її усунення від того, хто її створює. Приймаючи до уваги, що відповідач відмовляється добровільно відновити пошкоджений паркан, та

Outcome: partial