Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

[PERSON], який виступає також в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали і пояснили, що [PERSON] 4.06.2006 року, на 20-му кілометрі автодороги м.Гола Пристань-с.Залізний Порт, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «АУДІ-100», держ.[NUMBER], порушуючи пункти 2.9-а, 12.1, 12.9 Правил дорожнього руху України, перевищуючи максимальну швидкість руху на ділянці дороги де встановлений знак 3.29, не впоравшись з керуванням, виїхав на праве узбіччя і вчинив наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинула пасажир автомобіля [PERSON]. По даному факту 6.06.2006 року слідчим СВ Голопристанського РВ УМВС порушена кримінальна справа №120101-06 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. 16.02.2007 року постановою Голопристанського районного суду, на підставі висновку судової-психіатричної експертизи до [PERSON] було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні. Хоча, [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки перебував у стані неосудності, позивачі вважають, що він повинен відшкодувати їм збитки в порядку ст.1187 ЦК України, як власник джерела підвищеної небезпеки. Крім того, [PERSON] є матеріально забезпеченою людиною, займається вирощуванням сільськогосподарської продукції у своєму фермерському господарстві, має у власності дорогий автомобіль та інше майно, тому, може відшкодувати збитки і в порядку ч.1 ст.1186 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, позивачі просять стягнути на користь кожного з них по 20 000 грн. моральної шкоди. Крім того, [PERSON]. просить стягнути на свою користь 1777 грн.08 коп. залишку не відшкодованої матеріальної шкоди та 1000 грн. відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що відповідно до ст.1186 ЦК України правових підстав для покладення на [PERSON] обов'язку по відшкодуванню шкоди нема, так як останній, під час ДТП не міг усвідомлювати та керувати своїми діями. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, проаналізувавши матеріали цивільної справи та матеріали кримінальної справи №120101-2006 по обвинуваченню [PERSON] за ч.3 ст.286 КК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст. 1186 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові, батькам та дітям. В судовому засіданні встановлено, що 4.06.2006 року, на 20-му кілометрі автодороги м.Гола Пристань-с.Залізний Порт, [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи власним автомобілем «АУДІ-100», держ.[NUMBER], порушуючи пункти 2.9-а, 12.1, 12.9 Правил дорожнього руху України, перевищуючи максимальну швидкість руху на ділянці дороги де встановлений знак 3.29, не впоравшись з керуванням, виїхав на праве узбіччя і вчинив наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON]. загинула. По даному факту 6.06.2006 року слідчим СВ Голопристанського РВ УМВС порушена кримінальна справа №120101-06 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. 16.02.2007 року постановою Голопристанського районного суду, на підставі висновку судової-психіатричної експертизи до [PERSON] було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні, оскільки обвинувачений, під час ДТП, внаслідок органічного ушкодження головного мозку, не міг усвідомлювати та керувати своїми діями. Внаслідок загибелі [PERSON] її чоловікові [PERSON], дітям [PERSON], [PERSON] та матері [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягає у психологічних стражданнях з приводу втрати близької людини. Враховуючи, що [PERSON] є матеріально забезпеченою особою, як голова фермерського господарства, має у власності автомобіль іноземного виробництва, а також те, що у зв'язку зі смертю [PERSON], матеріальний стан її родини значно погіршився, суд вважає можливим, відповідно до ч.1 ст.1186 ЦК України, покласти на відповідача обов'язок частково відшкодувати завдану позивачам моральну шкоду у розмірі 5000 грн. на кожного з відповідачів. В задоволенні решти позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], відповідно до ст.88 ЦПК України витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1000 грн.

Outcome: approved