Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом до відповідача в особі [PERSON] про витребування майна з незаконного володіння, а саме автомобіля ЗІЛ 431412. В позовній заяві позивач посилається на те, що при розпаюванні мана КСП „Ранок” на майновий пай, її було передано автомобіль ЗІЛ 431412., [NUMBER], 1991 року випуску, кольору голубого, № двигуна [NUMBER], № рами [NUMBER], що підтверджується накладною № 4 від 10 жовтня 2003 року. 10 листопада 2003 року за дорученням позивачки громадянин [PERSON] повинен був перевезти автомобіль ЗІЛ до дому позивачки. Однак протягом доби, як і протягом наступного часу [PERSON] не передав позивачці автомобіль та продовжує ним протиправно користуватись. Таким чином, [PERSON] на даний час володіє без законних підстав вказаним автотранспортним засобом. [PERSON] просить суд зобов'язати громадянина [PERSON] повернути у її володіння вказаний автомобіль. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того, позивачка надала суду висновок № Вн-258 від 19 листопада 2007 року експерта Новоукраїнського представництва Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати відповідно до якого ринкова вартість автомобіля ЗІЛ 431412 реєстраційний [NUMBER], станом на 19.11.2007 року складає 12625 грн. 00 коп. Виходячи з експертного висновку позивачка в судове засідання подала доповнення до позовної заяви за яким просить суд зобов'язати громадянина [PERSON] повернути автомобіль ЗІЛ 431412, [NUMBER], 1991 року випуску, № двигуна [NUMBER] в належному стані або сплатити його вартість в сумі 12625,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Також, позивачка подала клопотання про перенесення слухання судової справив зв'язку з тим, що вона подала до суду позовну заяву про визнання права власності на вказаний автомобіль. Ухвалою від 03 грудня 2007 року суд зупинив розгляд справи до винесення судом рішення в справі 2-1111/2007 про визнання права власності на автомобіль. 24 грудня 2007 року Новоукраїнський районний суд виніс рішення, яким задовольнив позовні вимоги [PERSON] та визнав право власності за нею на автомобіль ЗІЛ 431412, 1991 року випуску, двигун № [NUMBER], шасі (рама) № [NUMBER]. Після поновлення розгляду справи, відповідач [PERSON] пояснив, що даний автомобіль ним було здано на металобрухт, а виручені гроші було передано відповідачці. Зазначив, що діяв в межах домовленостей з позивачкою. Доказів здачі автомобіля у металобрухт та передачі виручених коштів [PERSON] відповідач не надав. Відповідач заперечив проти вартості автомобіля, яку [PERSON] просить стягнути з нього в разі неможливості повернення автомобіля в натурі. Як зазначив відповідач, в накладній № 4 від 10.10.2003 року дійсно зазначено автомобіль ЗІЛ, але оскільки не вказано ніяких інших даних (колір, рік випуску, державний номер тощо), це позбавляє можливості ідентифікувати вказаний автомобіль із автомобілем, що витребовується із незаконного володіння. Як зазначив відповідач, не можна брати до уваги й висновку щодо ринкової вартості автомобіля експерта Новоукраїнського представництва оскільки за умовами експертизи визначалась ринкова вартість не автомобіля ЗІЛ відповідної моделі, а конкретного автомобіля ЗІЛ 431412., [NUMBER], 1991 року випуску, кольору голубого, № двигуна [NUMBER], № рами [NUMBER]. Цей факт випливає із самого експертного висновку. Відповідач посилається на норми Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України за № 142/5/209 від 24.11.2003 року. За умовами даної методики, при здійсненні товарознавчої експертизи конкретного автомобіля однією з обов'язкових умов та початковим етапом дослідження є технічний огляд дорожньо-транспортного засобу. Оскільки експертиза ринкової вартості автомобіля ЗІЛ 431412., [NUMBER], 1991 року випуску, кольору голубого, № двигуна [NUMBER], № рами [NUMBER] проводилась без його огляду такий експертний висновок суперечить нормам чинного законодавства України та не є об'єктивним. Крім того, відповідач наполягає на тому, що експертний висновок не є належним доказом в справі та не є об'єктивним оскільки був проведеним за ініціативою самої позивачки. Позивачка не зверталась до суду із клопотанням про призначення судової експертизи. Таким чином для суду є належним та безспірним доказом лише експертний висновок встановлений за ухвалою суду. Вислухавши пояснення сторін та доводи їх представників, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із незаконного володіння або стягнення його вартості підлягає частковому задоволенню. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджєення своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч. 3. ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В свою чергу ч. 2 ст. 321 ЦК України визначає, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випавдках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач не є належним власником автомобіля, а отже зобов'язаний його повернути позивачці, а в разі неможливості його повернення сплатити суму його вартості. Однак, [PERSON] належним чином не обґрунтувала розміру вартості автомобіля. Суд погоджується з відповідачем про те, що висновок № Вн-258 від 19 листопада 2007 року експерта Новоукраїнського представництва Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати не є належним доказом в справі. Суд приймає до уваги довідку видану уповноваженим представником колективу співвласників від 17.10.2007 року про те, що колективом співвласників майна в кількості 18 осіб, була складена угода про продаж автомобіля ЗІЛ 431412., [NUMBER], 1991 року випуску, кольору голубого, № двигуна [NUMBER], № рами [NUMBER], як металобрухту одному із співвласників, а саме [PERSON], яка сплатила за автомобіль 1500,00 грн.

Outcome: approved