Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про визнання 1/3 частки домоволодіння, набутої під час шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння посилаючись на те, що з 20.07.1984 р. по 12.08.1997 р. він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, і оскільки під час шлюбу він спільно з відповідачем придбав 1/3 частку [ADDRESS], майно набуто під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя і разі його поділу частки подружжя є однаковими, просить визнати зазначену частку домоволодіння, яка набута під час шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/6 частку домоволодіння. В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і дали пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, вважає вимоги необґрунтованим і пояснила, що хоча частина будинку придбана під час шлюбу, але відповідач придбав частину домоволодіння за власні кошти. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.07.1984 р. по 12.08.1997 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.1997 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], та довідкою Комунарського відділу РАГС Запорізького міського управління юстиції. Згідно з довідкою ОП «ЗМБТІ» № 10362 від 21.11.2007 р., право власності на 1/3 частину житлового [ADDRESS]зареєстровано за [PERSON]на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.1989 р. [PERSON] з 15.09.1990 р. зареєстрований в спірному будинку, що підтверджується штампом про реєстрацію в паспорті позивача. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно зі ст.. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.. 28 ч. 1 КпШС, у разі поділу майна, є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні положення містять ст.ст. 60, 70 СК України. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ст. 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючі, що частина будинку, про визнання права власності на &frac12; частину якої подано позов [PERSON], придбана під час шлюбу, суд приходить до висновку, що 1/3 частина жилого [ADDRESS]є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], і тому, частки кожного із подружжя є рівними, та у зв'язку з тим, що право приватної власності на частину жилого будинку оформлено за відповідачем, зазначена частина жилого будинку підлягає поділу як спільне майно подружжя, виходячи з того, що частки позивача та відповідач є рівними, і визнанню за кожним з них підлягає право власності на 1/6 частину жилого будинку. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача проте, що частина жилого будинку придбана за власні кошти відповідача, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини суд не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved