overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 26 жовтня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Нововасилівській селищній раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 13. Від шлюбу дітей не мають, але відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. За час проживання в шлюбі в них виявились різні характери та погляди на життя, що призводило до постійних сварок. Спільне життя стало неможливим і через місяць після одруження вони розійшлися і стали проживати окремо. Вважає, що сімейні стосунки поновити неможливо, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала за вищевказаними обставинами і пояснила, що дійсно 26 жовтня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Сімейні стосунки з ним припинила з грудня 2007 року в зв”язку з тим, що у них виявилися різні характери і погляди на життя. Взаємоповага та почуття любові між ними втрачені. До цього часу вони не спілкуються і не мають наміру примиритись. Просить шлюб розірвати, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Нововасилівській селищній раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 13, однак шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2007 року, на примирення позивачка не згідна і наполягає на розірванні шлюбу, подальше збереження шлюбу не можливе, тому шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд оцінює майнове становище сторін і вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 01.11.2003 року був зареєстрований Чернігівським міським відділом РАГС Чернігівського обласного управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження в цей же день зроблено запис за [NUMBER] і від якого вони дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог повідомила, що вони з відповідачем тривалий час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично проживають окремо, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння і за таких обставин подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення вважає неможливим. Розірвати шлюб через органи РАГС не вбачає можливим, оскільки відповідач не бажає зявлятися до відділу РАГС. Судові витрати просить покласти на себе, як ініціатора розірвання шлюбу. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце проведення судового засідання, до суду без поважних причин не з'явився, але у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, що надає можливість розглянути справу заочно без його участі. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 Сімейного кодексу України передбачено, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка на особисту свободу. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, фактично проживають окремо, у них немає взаєморозуміння в сім'ї, і за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Розірвати шлюб через органи РАЦС не вбачається можливим. Необхідності надання строку для примирення не вбачається. Судові витрати необхідно покласти на позивачку згідно її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 01.11.2003 року був зареєстрований Чернігівським міським відділом РАГС Чернігівського обласного управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження в цей же день зроблено запис за [NUMBER], і від якого вони дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог повідомила, що вони з відповідачем тривалий час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично проживають окремо, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння і за таких обставин подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення вважає неможливим. Розірвати шлюб через органи РАГС не вбачає можливим, оскільки відповідач не бажає зявлятися до відділу РАГС. Судові витрати просить покласти на себе, як ініціатора розірвання шлюбу. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце проведення судового засідання, до суду без поважних причин не з'явився, але у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, що надає можливість розглянути справу заочно без його участі. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 Сімейного кодексу України передбачено, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка на особисту свободу. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, фактично проживають окремо, у них немає взаєморозуміння в сім'ї, і за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Розірвати шлюб через органи РАЦС не вбачається можливим. Необхідності надання строку для примирення не вбачається. Судові витрати необхідно покласти на позивачку згідно її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

В позовній заяві позивач [PERSON],вказує, що з відповідачем по справі [PERSON]., перебуває у шлюбі, який був зареєстрований [INFO] Карпилівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 2. Від спільного подружнього життя народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] народження, дочка [PERSON], [INFO] народження, син [PERSON], [INFO] народження. Сім”я розпалася по причині розбіжності поглядів на життя, в результаті чого між ними постійно виникали непорозуміння,з 2004 року проживають окремо, примирення між ними неможливе , тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримала та просить його задоволити. Відповідач [PERSON], позов визнав та згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін по справі , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено , що подружжя має різні погляди на життя, з 2004 року проживають окремо, тому примирення між ними неможливе і суд не вбачає підстав для збереження сім»ї

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів. В своєму позові він зазначив, що рішенням Замостянсьокго районного суду м. Вінниці від 31 серпня 1999 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку, а за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 23 жовтня 2007 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Він проживає з батьками-пенсіонерами за віком і по можливості допомагає їм, в зв'язку з чим звернувся з позовом до суду про зменшення розміру аліментів. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів, утримуваних на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON], з ј до 1/6 частки заробітку щомісячно. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що відповідач не виплачував аліменти, в зв'язку з чим притягувався до кримінальної відповідальності, в подальшому сплатив заборгованість в повному обсязі, а тому вона вважає, що позивач може сплачувати аліменти в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Позивач має на утриманні, крім доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], разом з ним проживають престарілі батьки. Виниклі правовідносини регулюються ст. 192 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб був зареєстрований 15.12.1998 року, але відносини в сім'ї не склались, відсутнє взаємопорозуміння. Від шлюбу з відповідачем народився [PERSON], [INFO]р.н. Позивач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, позов визнає. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач з 15.12.1998 року проживають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO]р.н., що підтверджується копією запису акту про одруження №5 від 15.12.1998 року та повідомлення відділу РАЦС Народицького РУЮ №85/02-4-05 від 03.03.2008 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склались, збереження сім`ї стало неможливим. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. та судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON] . та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок, мотивуючи тим, що останній продав їй вказаний будинок, в підтвердження чого видав розписку про отримані кошти, однак від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється Позивач в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] являється [PERSON]., що підтверджується копією рішення Народицького районного суду Житомирської області від 23.01.2008 року. Між позивачем та відповідачем 28.01.2008 року було укладено договір купівлі-продажу спірного житлового будинку та перша розрахувалась з останнім повністю, що підтверджується розпискою. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У суду немає підстав не довіряти розписці, а тому, суд вважає факт укладення угоди доведеним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою в якій вказав, що він народився [INFO] в с. Нагорне Зачепилівського району Харківської області. З 14.12.1993 року заявник був прописаний по [ADDRESS] і по даний час місця реєстрації не міняв. Заявниця стверджує, що факт його постійного проживання на території України підтверджується випискою з будинкової книги Леб”яжської сільської ради, показаннями свідків. [PERSON] зазначив, що встановлення факту постійного проживання на території України йому необхідно для отримання громадянства та паспорта України. Заявник просить суд встановити факт його постійного проживання в [ADDRESS] в період з 1991 року і по теперішній час. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, наполягає на встановленні факту його постійного проживання на території України з 1991 року. В судовому засіданні представник ГГІРФО Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області Соловйов І.В. вказав, що не заперечує проти заявлених вимог [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] вона знає давно з моменту його народження, тобто з [INFO], так як проживає з ним на одній вулиці, і весь час починаючи з народження і по теперішній час він проживав в [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали показання аналогічні показанням [PERSON]. Суд, вислухавши заявника, представника зацікавленої сторони, свідків, дослідивши матеріали справи: · копію паспорта серії [NUMBER] виданого 25.02.1993 року відділом внутрішніх справ Зачепилівського району Харківської області, згідно якого [PERSON] народився [INFO] в с. Нагорне Зачепилівського району Харківської області, · копію свідоцтва про народження серії [NUMBER]виданого Зачепилівським райвідділом ЗАГСу Харківської області, згідно якого [PERSON] народився [INFO] в с. Нагорне Зачепилівського району Харківської області, · копію довідки виданої Красноградською ДПІ 18.03.1999 року, згідно якої [PERSON]присвоєно ідентифікаційний номер, · копію диплому серії [NUMBER], згідно якого 31.05.1992 року [PERSON] закінчив навчання в Зачепилівській філії Кегичівського ПТУ-60, · копію виписки з будинкової книги по [ADDRESS], згідно якої [PERSON] прописаний за вищевказаною адресою з 14.12.1993 року, приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, так як ч.2 ст. 256 ЦПК України передбачає встановлення у судовому порядку фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] з 1991 року постійно проживає в [ADDRESS], Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується випискою з будинкової книги, показаннями свідків і має намір отримати громадянство та паспорт громадянина України, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач 04.01.2008р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на наступне. 21.09.2007р. на проспекту Жуковського у м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів АЗЛК 2138 під керуванням відповідача та ВАЗ 21150 держ. [NUMBER], що належить позивачу, який використовував автомобіль у своїй господарській діяльності. Вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем п.16.6 Правил Дорожнього Руху України, що підтверджується постановою Київського районного суду м.Харкова від 11.10.2007р. Автомобілю позивача завдано технічних пошкоджень, вартість яких згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця ТОВ «Радар-1» становить 8479 грн. 85 коп. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами, що 21.09.2007 року о 18-15 год. [PERSON]. керував автомобілем АЗЛК-2138, державний номер [NUMBER] по проспекту Жуковського в районі перехрестя пр.Жуковського пров. Фізкультури, виконував лівий поворот на зупинку біля будинку №5А по проспетку Жуковського не надавши перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21150 державний номер [NUMBER], який рухався у зустрічному напрявку, скоївши зіткнення з цим автомобілем, чим порушив п.16.6 ПДР України. Потсановою Київського районного суду м.Харкова від11.10.2007 року [PERSON]. визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченому ст.124 КупАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 34 грн (а.с.6). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер [NUMBER] модель ВАЗ 21150, власником автомобілю є ДНВП «Об»єднання Комунар» (а.с.5). Відповідно до висновку автотоварозначого дослідження спеціаліста №00745 від 18.10.2007 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю ДНВП «Об»єднання Комунар» автомобіля ВАЗ-21150 реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП склала 8479 грн. 85 коп (а.с.7-10). Таким чином, у зв"язку з ДТП, що мало місце 21.09.2007 року автомобілю позивача спричинена матеріальна шкода на суму 8479 грн. 85 коп. Відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України, майнова шкода, завдана діями фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. На підставі вищевикладеного, завдана позивачу матеріальна шкода в розмірі 8479 грн. 85 коп. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, суд стягує з відповідача витрати на оплату держмита - в сумі 84 грн. 80 коп. та на оплату витрат на інформаційно - технічний розгляд справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач 12.02.2008р. звернувся до суду із позовом, у якому просив розірвати шлюб з [PERSON]., посилаючись на те, що між ним та відповідачкою 11.10.1986 року був укладений шлюб, від якого подружжя має трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO]; доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини останні три роки були дуже складними та остаточно припинені в жовтні 2007 року. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення з відповідачкою позивач вважає неможливим. В попереднє судове засідання сторони з'явились, позивач підтримав позовні вимоги, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України в разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України суд виносить рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 1986 року. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO]; доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років між ним та відповідачкою було відсутнє взаємопорозуміння, виникали суперечки з різних приводів. У подружжя різні погляди на сімейне життя. Неодноразові спроби примиритися не дали позитивних результатів. Шлюбні відносини між подружжям остаточно припинені у жовтні 2007 року. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення з відповідачкою позивач вважає неможливим. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Судові витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно присудити з позивача. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, дитину залишити проживати з нею, а витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з листопада 2001 року. Від спільного проживання у них народилася одна дитина. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, він створив нову сім»ю. Це і призвело до розпаду їхньої сім”ї. Подальше сімейне життя між ними є неможливим. Спільно не живуть більше шести років. Сім”я фактично розпалася і відновити сімейні відносини неможливо, шлюб існує формально. Відповідач у судове засідання не з»явився, направив суду телеграму, в якій просить справу розглянути без його участі, на розірвання шлюбу згідний. У судовому засіданні встановлено, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного. Спільно не проживають, шлюб існує тільки формально. За таких обставин збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved