Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в якому крім неї зареєстрований її син [PERSON] та разом з ним проживає його співмешканка [PERSON] Останнім часом з відповідачами у неї склались вкрай негативні відносини з причини неправильної поведінки відповідачів, які не пускають її до спірного жилого будинку, ображають її, у зв'язку з чим вона вимушена була звертатись за допомогою до міліції та тимчасово проживати у своїх знайомих. Враховуючи вищенаведене просила суд зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні спірним жилим приміщенням, шляхом виселення [PERSON] зі спірного жилого будинку та виселення і зняття [PERSON] з реєстрації в спірному жилому будинку. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала з тих же підстав та просила суд зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні спірним жилим приміщенням, шляхом виселення [PERSON] зі спірного жилого будинку та виселення і зняття [PERSON] з реєстрації в спірному жилому будинку з причини того, що вони систематично порушують правила соціалістичного співжиття, чим роблять неможливим для неї проживання із ним в одній будинку та відповідно порушують її права володіння, користування і розпорядження своїм майном. В судовому засіданні [PERSON] позов не визнав посилаючись на те, що з позивачкою у нього дійсно склались вкрай неприязні стосунки, але він не перешкоджає їй в користуванні спірним жилим приміщенням, не ображає її, а твердження позивачки про те, що він застосовує до неї силу, не відповідають дійсності. В судовому засіданні [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що позивачка запросила їх жити в спірному жилому будинку, а останнім часом різко змінила до них відношення та безпідставно вимагає від них виселитись зі спірного жилого будинку. Представник Новокаховського відділ імміграції і реєстрації фізичних осіб в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив розглядати справу в його відсутність. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в якому крім неї зареєстрований її син [PERSON] та разом з ним проживає його співмешканка [PERSON], що сторонами не оспорюється. Між сторонами склались неприязні стосунки, у зв'язку з чим позивачка вимушена тимчасово проживати у знайомих та зверталась по допомогу до Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області та за її заявами 12.10.2007 року і 08.12.2007 року дільничним інспектором виносились постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, що також підтверджується поясненнями свідка [PERSON] За таких обставин, хоча з матеріалів справи і вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні стосунки, що відповідно до їх пояснень унеможливлює їх проживання в одному жилому будинку, та на думку позивачки порушує її права на користування, розпорядження та володінні нею, як власницею спірного жилого будинку, але разом з тим позивачкою не надано доказів, що в результаті систематично порушують [PERSON] правила соціалістичного співжиття до нього були застосовані заходи запобігання і громадського впливу виявились, тому позов в частині виселення [PERSON] задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог про виселення [PERSON], то суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не є членом сім'ї позивачки, не зареєстрована в спірному жилому приміщенні, позивачка категорично заперечує проти проживання відповідачки в спірному жилому приміщенні, між сторонами склались вкрай неприязні стосунки, що на думку суду порушує права [PERSON] як власника спірного жилого приміщення. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. ст. 116, 150, 157 ЖК України, ст. ст. 317, 319 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»;

Outcome: partial