overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 11.10.2006 року між нею та відповідачем був укладений договір позики на суму 22500 грн., які відповідач зобов”язувався повернути до 11.09.2007 року, але коштів не повернув. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 22500 грн. боргу. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги. Відповідач в суді позов визнав, суму боргу не оспорює, пояснив, що на даний час не має змоги сплатити цей борг. За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. А за п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів даної справи, 11.10.2006 року між сторонами був укладений письмовий договір позики на суму 22500 грн., за умовами якого відповідач зобов”язувався в строк до 11.09.2007 року повернути позивачу вказану суму боргу без нарахування відсотків, що стверджується письмовим договором позики, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 6961. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов”язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладений у письмовій формі. Судом також встановлено, що на даний час умови договору відповідач не виконав. Жодних інших доказів для спростування вказаного висновку суду не було надано. Згідно ст.526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України понесені нею судові витрати в розмірі 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача 22500 грн. боргу, 30 грн. судових витрат, всього 22530 грн. На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України “Про державне мито” сторони звільнені від сплати держмита /судового збору/ на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

В лютому 2008 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 11.06.1994 року РАЦС Кіровоградського міськвиконкому м.Кіровограда, актовий запис № 349, в зв'язку з тим, що спільне життя не склалося, сімейні відносини фактично припинилися, ніяких почуттів, на яких ґрунтуються сімейні відносини, позивач до відповідача не відчуває, подальші шлюбні відносини вважає неможливими зараз та в майбутньому. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заперечення проти позову не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Встановлено, що фактично сторони припинили шлюбні відносини з 2004 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач у лютому 2008 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачів, солідарно, 1087 грн. 92 коп. боргу за теплову енергію за період з 01.09. 2004 року по 01.02.2008 року, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з"явилась, надала письмову заяву, в якій просила проводити судове засідання без участі їх представника, вказала про зменшення суми боргу, а саме просила стягнути із відповідачів основний борг в розмірі - 222 грн. 25 коп. та надала свою згоду на постановлення по справі заочного рішення ( а.с. 29 ). Відповідачі до суду не з”явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, про що свідчить отримане ними повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.27-28). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав: Судом встановлено, що шляхом відкриття особового рахунку № 10906041 та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно здійснювати оплату послуг. Власниками квартири [ADDRESS] є відповідачі по справі , які відповідно до ст.162 ЖК України зобов"язані своєчасно оплачувати за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання. Станом на 01.02.2008 року борг відповідачів перед позивачем, з врахуванням часткових проплат, становить - 222 грн. 25 коп., який і підлягає до стягнення в примусовому порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України, п.35 ''Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а при відсутності таких умов та вказівок- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. На підставі ст. 162 ЖК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач у лютому 2008 року звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути із відповідачів, солідарно, 1001 грн. 83 коп. боргу за теплову енергію за період з 01.10. 2005 року по 01.02.2008 року, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з"явилась, надала письмову заяву, в якій просила проводити судове засідання без участі їх представника, повне підтримання позовних вимог та свою згоду на постановлення по справі заочного рішення ( а.с. 25). Відповідачі до суду не з”явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, про що свідчить отримане ними повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 22-23). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав: Судом встановлено, що шляхом відкриття особового рахунку № 10142741 та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно здійснювати оплату послуг. Власником квартири [ADDRESS] є відповідач по справі , який відповідно до ст.162 ЖК України зобов"язаний своєчасно оплачувати за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання. В квартирі згідно виписки з будинкової книги є прописаною відповідач - [PERSON], яка несе з наймачем квартири солідарну відповідальність по оплаті послуг. Станом на 01.02.2008 року борг відповідачів перед позивачем становить - 1001 грн. 83 коп., який і підлягає до стягнення в примусовому порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України, п.35 ''Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а при відсутності таких умов та вказівок- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. На підставі ст. 162 ЖК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач у лютому 2008 року звернулась в суд із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя . На обгрунтування вимог зазначає, що з 04 жовтня 1986 року перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу 03.10.2000 року ними була куплена на ім"я відповідача квартира [ADDRESS], в якій вони проживають однією сім"єю, проте після сімейних сварок відповідач не визнає її права власності на спірну квартиру. Посилаючись на те, що зазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя і частки її та відповідача є рівними, просить поділити квартиру, визнавши за нею право власності на &frac12; її частину . Відповідач в судовому засіданні позов визнав, про що надав суду письмову заяву ( а.с. 24 ). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 04.10.1986 року сторони в справі перебувають в зареєстрованому шлюбі ( а.с. 9). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 10). Сторони в справі не укладали угоду ( шлюбний контракт) про майнові права і обов"язки. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, квартира [ADDRESS] була придбана 03.10.2000 року на ім"я відповідача [PERSON] під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі і спільного сумісного проживання ( а.с. 7-8). Оскільки, позивачка тільки просить поділити спірну квартиру, визнавши за нею право власності на &frac12; її частину , то суд вважає, що її вимога підлягає задоволенню, грунтується на вимогах закону, тим більше про вказане не заперечує і сам відповідач. В порядку ст.88 ЦПК України судові витрати суд залишає по фактично понесеним витратам стороною позивача, оскільки [PERSON] не ставить перед судом питання про їх стягнення із відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Сторони уклали шлюб 28 квітня 1978 року, який зареєстровано в міському відділі РАЦС м. Кіровограда, актовий запис № 742. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом вказавши, що сімейне життя з відповідачем виявилось невдалим, причинами, що призвели до розірвання шлюбних відносин є ті обставини, що на протязі тривалого часу в їхній сім”ї не було взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки, з 2001 року проживають окремо, неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачкою не має, спільне господарство не ведеться, наполягає на розірванні шлюбі. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд визнав за можливе розгляд справи у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що у судовому засіданні позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] У своїй позовній заяві позивачка вказує, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Спільним подружнім життям вони проживали до серпня 2007 року. На даний час їхня сім'я розпалась, син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. За час проживання окремо чоловік припинив надавати матеріальну допомогу на утримання та виховання сина, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечував. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON],[INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги слідуючим: [INFO]померла його мати [PERSON]Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в[ADDRESS]та належні їй кошти на рахунку[NUMBER]в сумі 1213,15 грн. в філіалі Ощадбанку № 5473/03 в с. Селещина Машівського відділення № 5473 Полтавської області. У встановлений шестимісячний строк після смерті матері він прийняв спадщину, так як на день смерті мами і по даний час проживає у спадковому житловому будинку. У березня 2008 року він вирішив оформити у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за законом на вклад в Ощадбанку, проте під час звернення, нотаріус оглянула представлені ним документи і виявила, що у ощадній книжці матері допущена помилка, замість імені за свідоцтвом про її народження та паспортом - «[PERSON]» у ощадній книжці зазначено - «[PERSON]» . У зв'язку з цим нотаріус запропонувала йому звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Факт належності його матері даної ощадної книжки підтверджується тим, що на день смерті йому була виплачена грошова сума в розмірі 150,00 грн. на витрати , пов'язані з похованням, а тому станом на 18.12.2003 року залишок коштів на рахунку склав 1063,15 грн. В судовому засіданні заявник [PERSON]. підтримав свої вимоги з підстав, викладених в заяві та просить суд встановити факт належності його матері [PERSON]., померлій[INFO]у с. Селещина Машівського району Полтавської області ощадної книжки на строкові вклади на рахунку[NUMBER]в сумі 1063,15 грн. в філіалі Ощадбанку № 5473/03 в с. Селещина Машівського відділення № 5473 Полтавської області, оскільки про помилку в ощадній книжці він дізнався лише в 2008 році. Представники зацікавленоих осіб Селещинської сільської ради та Машівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися, але направили заяви, в яких не заперечують проти задоволення вимог заявника та просять розглянути справу без їх участі. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як видно із представлених суду документів ( свідоцтва про смерть [NUMBER], свідоцтві про народження [NUMBER], свідоцтві про народження [NUMBER]) анкетні дані [PERSON]співпадають з аналогічними даними в ощадній книжці, окрім імені. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва[NUMBER], виданого 30 травня 1969 року про навчання в Олександрійській рахівно - бухгалтерській школі Кіровоградського облучкомбіната на курсах підготовки бухгалтерів промислових підприємств, так як в даному свідоцтві помилково зазначено її ім”я як “[PERSON]” замість вірного - [PERSON]. В ході судового засідання представник заявниці заяву підтримав та пояснив суду, що у побуті заявницю називали як [PERSON], а не [PERSON], що і призвело до помилки у свідоцтві про навчання. Представник Управління пенсійного фонду України в м. Світловодськ заперчень щодо задоволення вимог заявниці не має. Суд, заслухавши доводи представника заявниці, представника зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON]народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.6) 25 липня 1970 року вона одружилась з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON](а.с.7) З копії свідоцтва [NUMBER], виданого 30 травня 1969 року про навчання в Олександрійській рахівно - бухгалтерській школі Кіровоградського облучкомбіната на курсах підготовки бухгалтерів промислових підприємств вбачається, що воно видане на ім”я [PERSON], 1950 року народження. При цьому прізвище, по - батькові, рік народження , зазначені у свідоцтві повністю збігаються з відповідними даними заявниці, а причина зазначення імені “[PERSON]” замість вірного “[PERSON]” обґрунтовується поясненнями представника заявника, які заслуговують на увагу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що свідоцтво [NUMBER], видане 30 травня 1969 року на ім”я [PERSON] належить заявниці. Метою встановлення юридичного факту належності даного правовстановлюючого документу заявниці є оформлення документів для призначення їй пенсії. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003 року. Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, у них різні погляди на життя та звички, несумісні характери, через що в сім'ї постійно виникають непорозуміння та конфлікти. Відновлювати сімейні стосунки з відповідачем позивач категорично відмовляється так як їх сім'я давно розпалася. В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Крім того позивач в судовому засіданні суду пояснив, що він вже 3.5 роки не проживає з дружиною, так як не любить її і подальше спільне проживання вважає не можливим. Просить суд не надавати строк на примирення так як їх сім'ї фактично не існує. В нього в даний час неприязне відношення до відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, але суду пояснила, що дійсно з чоловіком вони не проживають вже біля 3.5 років, вони не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету. Вважає, що підстав до розлучення немає, однак просить суд не надавати строк на примирення так як вважає це не доцільним. Приймаючи до уваги, що ніхто з сторін не просив суд надавати строк для примирення для можливого збереження сім'ї, а навпаки сторони вважають це не доцільним, суд приходить до висновку, що підстав для надання строку на примирення немає. Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, тривалий час не проживають разом як сім'я, і як видно з пояснень позивача та відповідача не є чоловіком і дружиною. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 500 грн., щомісячно. Відповідач неодноразово не з'являвся в судове засідання. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, частково. Суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 СК України, оскільки , сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково. Суд зважає на положення статтей 182 та 184 СК України, враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визначеного законодавством України, на час розгляду справи судом, приймаючи до уваги, що обов'язок з утримання дітей покладений на обох батьків. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 15 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось в зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, не ночує вдома, грубить і ображає. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти позову заперечує, пояснив, що за час наданий судом на примирення вони не помирилися, подружні стосунки не відновили, проживають окремо. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 15 червня 2002 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Судом їм надавався строк на примирення, однак за наданий час примирення між ними не відбулося, сімейні відносини не відновилися. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу вважаючи, що їх сім'я розпалась остаточно. Суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, тому позов підлягає задоволенню. Сторони досягли згоди по питанню виховання та утримання дітей. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, враховуючи, що на утриманні позивачки залишаються діти.

Outcome: approved