Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію за невикористану відпустку, компенсацію за шкідливі умови праці. Ухвалами Світловодського міськрайонного суду від 04 грудня 2007 року провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення боргу по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку було закрите з підстав п.2, п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. 27 грудня 2007 року позивач доповнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь також відшкодування заподіяної йому моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та пояснив суду, що він до 17 травня 2006 року працював у Світловодській філії ТОВ «Пролог Лайт Імпекс». При звільненні йому не було виплачено заробітну плату , компенсацію за невикористану щорічну відпустку, а також за період роботи на підприємстві з червня 2005 року по травень 2006 року йому не видавали молоко за шкідливі умови праці, на яке він мав право, в зв»язку з чим він просить стягнути за невидачу молока грошову компенсацію. В день звільнення він не працював, однак відразу після звільнення він неодноразово звертався з усними вимогами, а також 04 грудня 2006 року з письмовою вимогою до керівництва підприємства щодо проведення з ним розрахунку, однак отримував відмову. Заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку були виплачені йому лише 20 липня 2007 року. Протиправними діями відповідача, які виразились у несвоєчасній виплаті зароблених коштів йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях його та сім”ї. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що позивач після звільнення не звертався до підприємства з вимогою щодо проведення з ним розрахунку. 02 жовтня 2007 року суддею Світловодського міськрайонного суду було видано судовий наказ , яким було стягнуто з ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” заборгованість по заробітній платі на користь позивача. Зазначає, що законодавством не передбачено можливості грошової компенсації за невидачу молока за шкідливі умови праці. Представник відповідача вважає, що позивач не підтвердив доказами факт спричинення йому моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі , суд прийшов до наступних висновків. З копії трудової книжки позивача вбачається, що він з 01 травня 2003 року по 17 травня 2006 року працював у Світловодській філії ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» на посаді слюсаря ремонтника в виробництві твердих сплавів і тугоплавких металів.(а.с.4-5) Як вбачається з пояснень позивача, у день звільнення він не працював, оскільки перебував у відпустці, що підтверджується також наказом № 9-к від 10 квітня 2006 року (а.с.49). У відповідності до положень ч. 1 ст. 116 КзпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, то всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред”явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивач не підтвердив доказами факт усних звернень до відповідача відразу після звільнення з вимогою про проведення з ним розрахунку. Доказами підтверджено, що письмова вимога щодо виплати заборгованості була отримана керівництвом підприємства 07 грудня 2006 року.(а.с.6) Разом з тим, до звернення позивача до ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” з вимогою про проведення розрахунку, 02 жовтня 2006 року суддею Світловодського міськрайонного суду було видано судовий наказ, яким стягнуто з ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” на користь позивача заборгованість по заробітній платі. (а.с.76) Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” відповідальності за затримку розрахунку при звільненні , передбаченої ст. 117 КЗпП України є безпідставними, оскільки після видачі судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі обов”язок його виконання покладається на ВДВС Світловодського МРУЮ. З цього часу мають місце правовідносини між позивачем та ДВС, які регулюються Законом України „Про виконавче провадження”, а відтак в задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити. Згідно до Положення про видачу безкоштовного молока працівникам Світловодської філії ТОВ «Пролог Лайт Імпекс» , зайнятим на роботах з шкідливими умовами праці (а.с.47) позивачеві, який працював слюсарем - ремонтником в виробництві твердих сплавів і тугоплавких металів , повинно було безкоштовно видаватись молоко або інші рівноцінні харчові продукти. При цьому з пояснень позивача вбачається, що безкоштовна видача молока в останній час не проводилась. Разом з тим, як вбачається з Порядку безкоштовної видачі молока або інших рівноцінних харчових продуктів робітникам та службовцям, зайнятим на роботах з шкідливими умовами праці, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1987 року № 731/П-13, компенсація молока грошима не допускається. Тому в даній частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Ст . 237-1 КЗпП України передбачене право працівника на відшкодування моральної шкоди в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв”язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено наявність порушень з боку відповідача прав позивача на своєчасну оплату праці, оскільки матеріалами справи (а.с. 44) підтверджено факт порушення відповідачем ст. 115 КЗпП України, суд визнає доведеним факт наявності моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через несвоєчасне отримання зароблених коштів, проте, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір грошового еквіваленту моральної шкоди до 300 грн. Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial