overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка вказує, що відповідачка по справі є її рідною дочкою. Вона досягла похилого віку, являється інвалідом другої групи загального захворювання, є непрацездатною, отримує незначну пенсію, свого житла не має, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідачка їй добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість. Тому, просила постановити рішення про стягнення з відповідачки аліментів на її утримання в сумі 150 грн. щомісячно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, заперечень не надала, хоча був належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 11). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним, так як дійсно згідно акту обстеження присадибної ділянки по [ADDRESS] дійсно позивачка проживає в домоволодінні відповідачки, транспортні засоби відсутні, являється інвалідом 2-ї групи загального захворювання, отримує пенсію в розмірі 488 грн. 67 коп. (а.с. 3-5). Відповідно до копії свідоцтва про народження, дійсно позивачка є матір'ю дійсно позивачка є матір'ю відповідачки (а.с. 4). Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків. Які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, а відповідачка є її дочкою. Тому, суд вважає, що необхідно постановити рішення про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивачки на її утримання в розмірі 150 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народилася дитина - син [PERSON] [INFO], який знаходиться на її матеріальному утриманні, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, так як відповідач ухиляється від її утримання в добровільному порядку з часу народження дитини, тобто з [INFO] та стягнути 80 грн., понесених витрат при зверненні до суду, що і підтримала у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення з нього аліментів з часу подачі позовної заяви до суду, в решті позовні вимоги позивачки не визнав та вважає їх безпідставними. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року по 23.10.2007 року. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження дитини та довідкою з місця проживання позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює у Варварівській загальноосвітній школі та Варварівському дитячому садку Олевського району Житомирської області. Сторони проживають окремо на протязі останніх шести місяців. У зв”язку з чим позивачка, в порядку ст.191 СК України звернулася до суду та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь за минулий час, а саме з часу народження дитини, тобто з [INFO]. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.180 СК України згідно якої слідує, що батьки зобов”язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов”язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. В даному випадку відповідач ухиляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, яка потребує матеріальної підтримки, чим ставить її у скрутне матеріальне становище та порушує її право на достатній життєвий рівень. Разом з тим відповідно до ч.2 ст.191 СК України, передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв”язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачка та допитані у судовому засіданні свідки не надали суду жодних доказів, які б свідчили про те, що позивачка вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів від відповідача. Крім того у судовому засіданні не доведено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов”язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де зазначив, що [INFO] року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність порозуміння, через що між ними постійно виникали суперечки. Тривалий час вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, в зв'язку з чим позивач просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав. На примирення не погоджувався. Відповідач в судовому засіданні після наданого строку на примирення позов визнала. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, поскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси дитини суд залишає її для проживання з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

ВАТ " Донецькобленерго" в апеляційній скарзі оспорює обгрунтованість рішення Торезького міського суду Донецької області від 28 вересня 2007 року яким частково було задоволено позовні вимоги [PERSON] Визнано недійсним акт за № 402760 від 30.03.2007 року про порушення нею „Правил користування електричною енергією для населення" ( далі „Правил" ) та стягнуто з відповідача на користь [PERSON] понесені збитки в розмірі 2480 грн. і у відшкодування моральної шкоди 400 грн. , а також стягнуто судові витрати і ставить питання про його скасування з постановою нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи скарги зводяться до того , що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважають, що робітниками Торезького РЕМ було обгрунтовнао складено акт про порушення позивачкою „ Правил користування електричною енергією для населення", однак суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що робітниками відповідача не було виявлено з боку позивачки порушень „Правил", а тому безпідставно складено акт про їх порушення. Позивачка є споживачем електричної енергії, яка надається підприємством відповідача і тим самим неправомірними діями робітників відповідача були порушені її права і спричинена матеріальна і м оральна шкода. Однак з таким висновком суду погодитися неможливо. 2 Як вбачається із матеріалів справи позивачка проживає за адресою: м. Торез, вул. Паризької Комуни, №2 „а". Між відповідачем та [PERSON] укладений договір на користування електричною енергією. 30 березня 2007 року робітниками Торезького РЕМ ХЕМ ВАТ „ Донецькобленерго" проведено перевірку абонента [PERSON] за адресою її проживання на предмет дотримання споживачем вимог „ Правил" і виявлено порушення, а саме зміна схеми підключення пристрою обліку електроенергії які приводять до зниження показань пристрою обліку, про що було складено акт за № 402760 з яким позивачка погодилася і підписала без зауважень. Вказані обставини свідчать про те, що позивачка визнала, що з її боку мали місце порушення „ Правил". Однак вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції. Згідно п. 35 „ Правил", затверджених Потановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року енергопостачальник має право відключити споживача у разі розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломб. Встановивши, що з боку позивачки мали місце вказані порушення робітниками Торезького РЕМ 2.04.2007 року у відповідності до вимог закону було обгрунтовано відключено її дім від електропостачання без попереднього попередження. Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що з боку відповідача не мало місце порушення прав позивачки як споживача електричної енергії, а тому її вимоги про визнанная акту про порушення „ Правил" недійсним, відшкодування збитків та моральної шкоди безпідставні і в задоволенні їх слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду в якому пояснила, що вона працювала у відповідача протягом 2005-2006 років і після звільнення відповідач не розрахувався з нею, заборгованість складала 2688 грн. 57 коп. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.10.2007 року з Ват «Льонотекс» на користь [PERSON] вказаний борг було стягнуто. До теперішнього часу вищезгадане рішення не виконано. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав з тих же підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах протягом 2005-2006 років і після звільнення відповідач не розрахувався з нею, заборгованість складала 2688 грн. 57 коп. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.10.2007 року з Ват «Льонотекс» на користь [PERSON] вказаний борг було стягнуто. До теперішнього часу вищезгадане рішення не виконано, тому з відповідача підлягає до стягнення середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Судом встановлено, що середній заробіток відповідача складає 260, 08 грн., час затримки розрахунку становить 3 місяці, тому до стягнення підлягає 781 грн. 08 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розділ майна подружжя, визнання права власності на частку спільного майна подружжя, вказуючи, що вони перебували у шлюбі з 17.06.1994 р., шлюб розірвано 06.07.2006 р. 26.04.2001 р. ними була придбана квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат. Вважає цю квартиру спільною сумісною власністю подружжя. З 04.05.2006 р. з відповідача стягуються аліменти в розмірі 150 грн., що нижче мінімального розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Просила суд врахувати інтереси дітей та визнати за нею право власності на 2/3 частин спірної квартири. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила суд визнати за нею право власності на 275/433 частин спірної квартири, за [PERSON] - 158/433 частин. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та роз*яснивши відповідачеві наслідки визнання позову, ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. При цьому судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2001 р., право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за відповідачем [PERSON] З 17.06.1994 р. сторони перебували у шлюбі (а.с.45). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.07.2006 р. шлюб між ними розірвано. Згідно ст.60 СК України, ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Враховуючи наведене, суд вважає, що квартира [ADDRESS], є спільним сумісним майном подружжя [PERSON]. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], 1991 року народження, та доньку [PERSON], 2000 року народження. Місце проживання дітей рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.06.2007 р., встановлено з матір*ю, [PERSON], [ADDRESS]. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.05.2006 р., з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 1/3 частині заробітку щомісяця. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти визнання за позивачкою права власності 275/433 частин квартири, з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON],[INFO] року народження, які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка не працює, отримує мізерну матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку. Цих коштів на утримання дітей не вистачає. Відповідач працює, але добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 10 % всіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, хоча має таку можливість. Відповідач позов визнав повністю. Не заперечував проти його задоволення в попередньому судовому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного та згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, в ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON],[INFO] року народження., які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, проти позову не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач КС «Карат» звернулася з вищезазначеним позовом, зазначивши, що 25 жовтня 2006 року відповідач [PERSON] уклав договір кредиту № 5007 з КС «Карат». Для забезпечення умов договору кредиту був укладений договір застави № 5007 від 25.10.2006 року. Крім того, для забезпечення повного і своєчасного виконання зазначених позичальником зобов'язань було укладено договір поруки № 5007 з [PERSON], яка зобов'язалася відповідати перед кредитною спілкою «Карат» за виконання[PERSON] своїх зобов'язань за договором кредиту у повному обсязі. Відповідно до умов договору кредиту кредитна спілка «Карат» зобов'язалася надати позичальнику [PERSON] кредит на лікування у розмірі 2500 грн. терміном на 12 місяців, з 25.10.2006 року по 25.10.2007 року під проценти, виходячи зі ставки 60 % річних. При цьому, при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник зобов'язалася сплачувати кредитній спілці проценти в подвійному розмірі від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Узяті на себе обов'язки за зазначеним договором кредитна спілка «Карат» виконала вчасно. У свою чергу, [PERSON] узяті на себе зобов'язання не виконав, допустивши прострочення платежів, у результаті чого станом на 10.10.2006 року заборгованість склала 3425 грн. 28 коп., із яких 2086 грн. - основна сума кредиту, 1339 грн. 28 коп. - нараховані проценти. На письмову вимогу про погашення заборгованості відповідачі не реагували. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходиться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача та за його клопотанням суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог представник позивача надав суду: · копію кредитного договору № 5007 від 25.10.2006 року /а.с.7/; · копією договору застави № 5007 від 25.10.2006 року /а.с.8-9/; · копією договору поруки № 5007 від 25.10.2006 року /а.с. 10/; · розрахунок суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору /а.с.6/. Згідно ст. 623 ч. 1 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові цим збитки. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов обгрунтований судові витрати стягнути з відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вимогами до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх його прибутків на його утримання, бо вона продовжує навчання у навчальному закладі, а відповідач, який є її батьком, не надає на це допомоги. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, а відповідач їх визнав у повному обсязі. Розглянувши позовні вимоги, слід їх визнати законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, бо згідно сімейного законодавства батько дитини зобов'язаний утримувати дитину матеріально до закінчення навчання, але не більш ніж до 23-річного віку. Відповідно до ст.130ч.4 ЦПК України ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні в разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. За таких обставин, оскільки відповідач позов визнає, суд вважає постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку з тим, що з відповідачем у справі одружена з 02.08.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює [INFO] , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] в розмірі по ј частині з усіх видів доходу щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше встановленого законом мінімуму. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що на її утриманні знаходяться неповнолітні діти: [PERSON] [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] , відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по ј частини усіх видів його заробітку щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття , але не менше встановленого законом мінімуму. Відповідач позов визнав повністю, пояснив, що він згоден з розміром аліментів, які просить стягнути позивачка. Вислухавши сторони, розглянувши докази по справі, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] . У відповідності з довідкою, виданою житловими органами, діти проживають разом з позивачкою по справі. Відповідач працює, отримує постійний заробіток. На підставі ст. 180 СК України , батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв'язку з тим, що з відповідачем у справі одружена з 02.08.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює майстром на ВАТ «Запорізький феросплавний завод», матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] в розмірі по ј частині з усіх видів доходу щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше встановленого законом мінімуму. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що на її утриманні знаходяться неповнолітні діти: Свиридонов Дмитро Олександрович, [INFO] народження та Свиридонова Катерина Олександрівна , [INFO] , відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по ј частини усіх видів його заробітку щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття , але не менше встановленого законом мінімуму. Відповідач позов визнав повністю, пояснив, що він згоден з розміром аліментів, які просить стягнути позивачка. Вислухавши сторони, розглянувши докази по справі, суд вважає позов таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] народження та [PERSON] , [INFO] . У відповідності з довідкою, виданою житловими органами, діти проживають разом з позивачкою по справі. Відповідач працює, отримує постійний заробіток. На підставі ст. 180 СК України , батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved