Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до суду, просила стягнути з Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області моральну шкоду в сумі 7000 грн та витрати пов»язані з розглядом справи посилаючись на те,що 30.05.1996р розпорядженням № 32 відповідач прийняв позивачку на роботу сторожем,01.06.2005р розпорядженням № 64 відповідач звільнив її з роботи на підставі ст.36п.6 КЗпроП України, рішенням Білозерського районного суду за позовом прокурора позивачка була поновлена на роботі, вважає, що прокурором були застосовані не всі цивільно - правові заходи щодо відновлення її порушеного права, а саме не було застосовано положень законодавства по відшкодуванню моральної шкоди, яку позивачка оцінює в 7000 грн виходячи із того,що за період звільнення до поновлення на роботі її родина втратила частину грошового забезпечення, що відобразилося на достатку сім»ї та здоров»ї позивачка, вона змушена була звертатися в різноманітні інстанції для відновлення її порушеного права, що призвело до моральних страждань, появи хронічної гіпертонічної хвороби,що потягло за собою матеріальні витрати на придбання ліків, відповідачем була втрачена її трудова книжка, після видачі її дублікату необхідно затратити значні зусилля для відновлення попереднього трудового стажу, отримання компенсації за заподіяні моральні страждання в сумі 7000 грн дозволить позивачці отримати необхідну кількість позитивних емоцій, щоб забути перенесені нею моральні страждання та продовжити лікування набутих хронічних хвороб. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримав повністю. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримав повністю. Представник відповідача Самойленко І.Д. позов не визнав, суду пояснив, що працює головою сільської ради, позивачку було звільнено його попередником, вважає, що позов безпідставний, позивачка почала хворіти до звільнення, якщо її хвороба прогресувала, то в цьому вини відповідача не має, в період роботи до звільнення згідно пояснень працівників сільської ради на роботу замість позивачки виходили її чоловік [PERSON] та син. Суд,заслухавши показання сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивачка 30.05.1996р згідно рішення № 32 прийнята на роботу сторожем Широкобалківської сільської ради,розпорядження № 64 від 01.06.2005р звільнена з посади на підставі ст.36 п.6 КЗпроП України,постановою Білозерського районного суду за позовом прокурора вказане розпорядження визнано незаконним та скасоване, рішенням Білозерського районного суду від 12.10.2007р за позовом прокурора Білозерського району позивачка поновлена на роботі, на її користь стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу в сумі 5596грн49коп. На підставі ст.237-1 КЗпроП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає,що незаконне звільнення відповідачем позивачки, порушило її законні права та призвело до моральних страждань і втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації її життя, чим відповідачем позивачці заподіяна моральна шкода, при визначенні розміру відшкодуванню якої суд виходить зі слідуючого: По-скільки порушене право позивачки у зв`язку із незаконним звільненням було поновлено шляхом поновлення її на роботі, та стягненням на її користь середньомісячного заробітку в сумі 5596грн49коп, а втрата трудової книжки-шляхом видачі її дублікату, то суд рахує ці обставини при відшкодуванні моральної шкоди,як такі,що істотно впливають на розмір її відшкодування. Разом з тим,доводи позивачки про виникнення у неї хвороб у зв»язку із незаконним звільненням свого підтвердження не знайшли, оскільки надання витягів медичної картки з переліком захворювань і перебуванням її на лікуванні за відсутності медичних довідок,висновків лікарів чи медичних комісій, де було б вказано,що виникнення вказаних захворювань чи інше погіршення стану здоров»я пов»язане саме із незаконним звільненням позивачки суду не надано, крім того вищезазначені доводи позивачки в судовому засіданні були спростовані показами свідка [PERSON]та медичною довідкою Станіславської дільничної лікарні згідно яких вбачається,що до влаштування на роботу до відповідача позивачка мала підвищений артеріальний тиск,що могло бути підставою виникнення гіпертонічної хвороби,а також могло бути пов»язано із нирковим тиском,виникнення ішемічної хвороби серця може бути пов»язано із ожирінням, вказаний діагноз позивачці був поставлений до звільнення з роботи,враховуючи ту обстановку,що як пояснив представник позивачки звернення до суду із позовом до суду про стягнення моральної шкоди пов»язано також із намаганнями захиститись в майбутньому від прийняття рішення сесії ради про скорочення посади, на якій працює позивачка,беручи до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON].,[PERSON]пояснивших,що позивачкою до звільнення свої обов»язки виконувались не належним чином у зв»язку із тим,що вона була відсутньою на робочому місці а замість неї здійснювали чергування [PERSON] та син позивачки, що не заперечував в судовому засіданні і сам [PERSON], вказані обставини істотно зменшують розмір заявленої моральної шкоди,яка підлягає відшкодуванню враховуючи те,що не зважаючи на пропуск встановленого законом строку звернення до суду з позовом про поновлення на роботі позивачці вказаний строк був поновлений, що суд рахує також як одну із обставин відновлення порушеного права, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідачем позивачці заподіяна моральна шкода у розмірі 1000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в сумі 30грн за ІТЗ,17 грн судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Outcome: approved