Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-16 00:00:00

позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07 жовтня 1995 року вони з відповідачем уклали шлюб, про що відділом РАГС Кролевецького району Сумської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 189. Шлюб у обох перший. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Їх спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. З роками вони втратили любов та повагу одне до одного, мали різні погляди на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини вони фактично припинили у червні 2000 року. Проживають з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають. За таких обставин вона вважає, що збереження шлюбу неможливе. Шлюб носить формальний характер. В відділ РАЦС з заявою про розірвання шлюбу не звертались, так як з відповідачем вона не спілкується і тому вони не зможуть вирішити це питання добровільно. З урахуванням зазначеного вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати по справі покласти на неї. Позивачка будучи належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи в судове засідання не з”явилась надавши суду заяву в якій просить справу розгляди у її відсутність та зазначено про те, що позовні вимоги вона підтримує. Відповідач також будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з”явився, надавши суду заяву в якій просить судове засідання проводити без його участі. При цьому в заяві зазначено, що позовні вимоги він визнає. Дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 07 жовтня 1995 року сторони уклали шлюб, про що відділом РАГС Кролевецького району Сумської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 189 (а.с. 5). Шлюб у обох перший. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви від шлюбу сторони дітей не мають. Їх спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. З роками вони втратили любов та повагу одне до одного, мали різні погляди на ведення спільного господарства. Шлюбні відносини вони фактично припинили у червні 2000 року. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають. У зв”язку з чим позивачка вважає, що збереження шлюбу не можливе. Шлюб носить формальний характер. В відділ РАЦС з заявою про розірвання шлюбу сторони не звертались, так як не спілкуються між собою. Дані обставини не спростовуються відповідачем. Враховуючи те, що при наявності до того підстав, відповідач визнав позовні вимоги і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки суд вважає, що за таких обставин сім"я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved