overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 4241,93 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно виконавчого листа від 10.04.1991 року відповідач повинен був сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на користь [PERSON] на його утримання. Але відповідач сплачував аліменти не регулярно та не повністю, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 4241,93 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, збільшила їх розмір до 4627,85 та пояснила, що 10.04.1991 року Кіровським районним судом було ухвалено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO]народження та виписаний виконавчий лист. Однак відповідач весь цей час сплачував аліменти не регулярно та не своєчасно, тому станом на 22.11.06 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 4627,85 грн. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає причини неявки відповідача не поважними, тому, відповідно до ст. 224 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних в ній матеріалів. Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду від 10.04.1991 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання їх сина [PERSON], [INFO] народження до його повноліття, починаючи з 3.04.1991 року, та був виписаний виконавчий лист. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Департаменту ДВС Державної виконавчої служби у Кіровському районі м. Кіровограда станом на 22.11.2006 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів складає 4627,85 грн. (а. с. 27). Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Вимоги позивача є обґрунтованими і відповідають вимогам закону. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2004 року у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 174, від якого мають сина [PERSON], [INFO] народження. З відповідачкою припинили спільне проживання з вересня 2007 року так, як, часто виникали сварки, та оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Тому просить суд розірвати між ними шлюб, витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на себе. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, крім того пояснила, що протягом строку наданого для примирення вони не примирились та він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України в разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене суд визнає неявку відповідача без поважних причин, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2004 року у Кіровському відділі РАЦС Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 174, що підтверджується довідкою відділу РАЦС про укладення шлюбу (а. с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], 16.12.2004 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження( а. с. 13). На протязі тривалого строку сторони не проживають, на примирення позивач не згодний, наполягає на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхньої дитини. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на позивача, так як він є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалась. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, находить позов який задоволенню підлягає. Встановлено, що сторони разом не проживають бідьше двох років, припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. При таких обставинах шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на позивача за його згодою, відповідачку від витрат суд звільняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Лікар КОПЛ звернувся до суду з поданням про примусову госпіталізацію [PERSON] Представник КОПЛ в судовому засіданні подання підтримав в повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що її було госпіталізовано 6.02.2008 р. дійсно вона себе дуже погано почувала внаслідок нервового струсу. З того часу її стан значно покращився, тому вона не заперечує проти продовження лікування. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав. Заява підлягає задоволенню оскільки згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.02.2008 року [PERSON] при госпіталізації знаходилась в стані психо - моторного збудження. До свого стану була не критична. Самостійно не могла задовольнити свої життєві потреби. На момент розгляду справи стан хворої значно покращився, проте є необхідним продовжити лікування для повного видужання. На підставі ст. 17, 22 Закону України “ Про психіатричну допомогу “

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

6 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути на свою користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] народження аліменти в розмірі 1\4 всіх видів заробітку і доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття доньки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, відповідач є батьком [PERSON] [INFO] р.н., яка знаходиться на утриманні матері. Сторони проживають окремо, достатньої допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, що є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.09.2000 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільне життя в них не склалося з причини несхожості характерів, у теперішній час вони проживають окремо. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 30.09.2000 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, за період спільного життя створити міцної родини не змогли, з квітня 2005 року проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, розірвання шлюбу є взаємним бажанням сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, разом не проживають, дітей не мають, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

01 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до повноліття доньки на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з 02 грудня 1999 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, зараз проживають окремо. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює і має постійний заробіток, інших дітей не має. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що з 02 грудня 1999 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась донька, [PERSON], [INFO], яка у теперішній час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання доньки не надає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1\4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Пояснив, що він також є батьком [PERSON], що продовжує навчання, на утримання котрого він сплачує аліменти в суммі 1\4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) , щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що 02 квітня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується актовим записом № 150, зробленого в свідоцтві про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21 вересня 1999 року, актовий запис № 505, зробленого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська. Донька знаходиться на повному утриманні позивачки і проживає разом з нею. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, постійно працює має на утриманні також повнолітнього сина [PERSON]., що продовжує навчання. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що вона з 1992 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. Сімейне життя, як вказує позивачка не склалося із-за того, що відповідач покинув її і з іншою жінкою виїхав за кордон. Тому, вважаючи шлюб таким, що вичерпав себе, існуючим тільки формально, просить розірвати його. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, обгрунтувавши вищенаведеним. Відповідач в судове засідання не з'явився, місце перебування його суду невідоме. В силу п.9 ст. 76 ЦПК України суд розглядає справу в його відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Від шлюбу у сторін є одна дитина, донька - [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки і знаходяться всеціло на її утриманні. Позивачка просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання доньки. В доведення своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем, який було розірвано 18 січня 2008 року. У березні 2007 року [PERSON] залишив сім'ю і з того часу не цікавиться життям їхньої сім'ї, не бере участі у вихованні доньки, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму доходу на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала обгрунтувавши вищенаведеним. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не запречував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Встановленим фактом є батьківство відповідача по відношенню до вказаної позивачкою дитини, відсутність з його боку матеріального утримання доньки. На підставі наведеного, ст. 180,182, СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. В заяві позивач вказує, що 4 жовтня 1986 року уклала шлюб з відповідачем, від вказаного шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Добровільно приймати участь в утриманні дитини відповідач відмовляється. Оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, то просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. В попереднє судове засідання від позивача надійшла заява про зменшення розміру аліментів до 150 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але до суду надійшла заява в якій позивач просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Тому суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 9 грудня 1997 року між сторонами розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 245 і зареєстровано у відділі РАЦС у м. Ромни. В період шлюбу, [INFO] народився син - [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини, батьком вказаний відповідач. Відповідно довідки КП “Житло-Експлуатація” [PERSON] проживає разом з сином [PERSON]. Відповідач не працює, його доходи мінливі, нестабільні. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, то розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що у відповідача нормальний стан здоров'я, перешкод для його працевлаштування немає, а позивач проживає з дитиною, яка перебуває на його утриманні, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти, на утримання дитини, в розмірі 150 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 217, п.1) ч.1 до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 51 грн. державного мита на користь держави та сім гривень п'ятдесят копійок ( 7,5 грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1) укладений шлюб у неї перший, а у відповідача другий; 2) з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, які після розірвання шлюбу, за погодженням з відповідачем, будуть проживати разом з нею; 3) вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, бо з відповідачем виникли непорозуміння, просить його розірвати; 4) сплату державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу просить покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позові, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. На пропозицію суду, проти примирення заперечила категорично. У судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував, просив розірвати шлюб. На пропозицію суду, проти примирення заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні, відповідно до відомостей свідоцтва про одруження, встановлено, що сторони одружилися 26 листопада 2005 року у виконкомі Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №09. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] року народження, сина [PERSON], [INFO]року народження, які після розірвання шлюбу, за погодженням сторін, будуть проживати разом з позивачкою. Спільне життя сторін не склалося, в зв'язку з тим, що у позивачки та відповідача виникли непорозуміння, втратили почуття любові один до одного, перестали розуміти один одного, це призвело до того, що більш ніж чотири місяці тому вони припинили всякі стосунки, проживають окремо, з того часу не підтримують шлюбні стосунки, шлюб існує лише формально, та зберегти його вже неможливо. Відповідно до п.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд вважає що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх шлюбні стосунки неможливо, а подальше спільне життя і збереження шлюбу подружжя суперечитиме інтересам позивача, відповідача та їхніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1) Відповідач є її батьком; 2) шлюб між батьками Позивача розірвано 04 вересня 2001 року; 3) Позивач потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням в Оріхівському професійному ліцеї; 4) Відповідачем було сплачено аліменти на утримання Позивача до 01 вересня 2007 року; 5) [INFO] року Позивачу виповнилося 18 років, але, оскільки Позивач продовжує навчання, перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги від свого батька, Відповідача, мати Позивача на даний час ніде не працює; 6) посилаючись на ці обставини, просить за рішенням суду присудити з Відповідача на свою користь аліменти в розмірі 200 грн. щомісяця до закінчення навчання - до 30 червня 2008 року. У судовому засіданні Позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, наполягала на присудженні аліментів з Відповідача. Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що має невелику заробітну плату, утримує дружину та дитину дружини. Суд, вислухавши пояснення Позивача, Відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні, відповідно до відомостей свідоцтва про народження встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] року народження є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до відомостей свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що 04 вересня 2001 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до наданої довідки від 19 листопада 2007 року встановлено, що [PERSON] навчається в Оріхівському професійному ліцеї, термін навчання з 01 вересня 2005 року по 30 червня 2008 року. Стан здоров'я та матеріальне становище Відповідача дозволяють присудження з Відповідача аліментів. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини виконання батьків обов'язку утримувати дитину, дійсні причини позову, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved