Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Лиманської сільської ради Татарбунарського району про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючи обставини. 27 жовтня 1992 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO]н. та [PERSON],[INFO].н. [INFO]в селі Лиман Татарбунарського району Одеської області помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого залишилася земельна ділянка розміром 8,42 га, що розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку мають право наслідувати в порядку першої черги діти померлого. [PERSON]. звернулася в нотаріальну контору з питанням прийняття спадщини, але отримала відмову, у зв'язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю прізвище чоловіка вказано, як “Кажухаренко”, а в свідоцтві про смерть його прізвище вказане, як “[PERSON]” і виправлення в правовстановлюючих документах на померлого неможливе. Зважаючи на дані обставини позивачка просить визнати за [PERSON]та [PERSON]- дітьми спадкодавця, право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER]від 06 серпня 2007 року [PERSON] помер [INFO]/а.с.6/. Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №476407 від 23 серпня 2001 року видно, що земельна ділянка розміром 8,42 га належала [PERSON]/а.с.11/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]від 09 липня 1993 року(а.с.4), батьками [PERSON],[INFO].н., є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]від 21 березня 1995 року(а.с.4), батьками [PERSON], [INFO]н., є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2005 року серії ВСА №240606(а.с.5) вбачається, що земельна ділянка розміром 4,21 га, яка розташована на території Лиманської сільської Ради належить на праві приватної власності [PERSON]в порядку успадкування. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №476407, дійсно належав померлому [PERSON]. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого, а отже спадкоємцями першої черги, майна, що залишилося після смерті їх батька. У зв'язку з вищевказаним, суд вважає, що за [PERSON]та [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 8,42 га по 1/2 частині кожному, яка розташована на території Лиманської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №476407 від 23 серпня 2001 року, яка належали при житті [PERSON].

Outcome: approved