overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про визнання її права власності на дві земельні ділянки, розташовані на території Цегівської сільської ради Горохівського району, мотивуючи це тим, що ці ділянки належали її матері [PERSON], яка померла у 2007 році. Після смерті матері позивач має право на спадкування її майна за заповітом. В даний час позивач, не маючи документів, що засвідчують право власності на спадкове майно, не може розпоряджатись ним на свій розсуд. Позивач просить винести рішення про визнання за нею права власності на майно, яке вона успадкувала після смерті спадкодавця. Представник Мар'янівської селищної ради позов визнав повністю, із визнанням за позивачами права власності на спадкове майно згідний. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Згідно ст.1235 Цивільного Кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб. Як видно із державного акту на право приватної власності на землю (а.с.10), земельна ділянка площею 2,38 га, розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району, належить [PERSON]. Як видно із державного акту на право приватної власності на землю (а.с.11), земельна ділянка площею 2,37 га, розташована на території Цегівської сільської ради Горохівського району, належить [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.6) [PERSON]померла [INFO] Відповідно до заповіту, посвідченого Цегівською сільською радою (а.с.9), [PERSON] заповіла свої земельні ділянки [PERSON]. Згідно довідки № 113 від 22.02.2008 року, виданої Мар'янівською селищною радою (а.с.16), позивач вступила у фактичне володіння спадковим майном. Отже, судом встановлено, що [PERSON]є єдиною спадкоємницею за заповітом після померлої [PERSON]на дві земельні ділянки, розташовані на території Цегівської сільської ради Горохівського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулася до суду та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Дубровицьким відділом РАЦС Рівненської області, 25 лютого 2000 року, а/з №8. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось тому, що відповідач проявляє до неї неповагу, а останнім часом почав вчиняти сварки та бійки. Тривалий час вони проживають окремо, а тому вона вважає, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який не з'явився, оскільки позивачка не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Наданий судом сторонам строк на примирення позитивного результату не дав. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між ними втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.11.1998р. у відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис №2417, мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюб існує лише формально. З липня місяця 2005 року вони не підтримують подружні стосунки та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Вважає, що спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала за обставин, викладених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити, розірвати шлюб, а витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Проти розірвання шлюбу не заперечує та вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 14 листопада 1998 року, про що у відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, зроблено актовий запис № 2417 ( а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO](а.с.4), яка після розірвання шлюбу буде проживати, за згодою сторін біля матері. Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, з липня місяця 2005 року проживають окремо, втратили почуття поваги один до одного, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка не бажає продовжувати спільне подружнє життя з відповідачем, шлюб існує формально. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

У січні 2008 року Відкрите Акціонерне Товариство енергопостачальна компанія «Миколаїобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків за безобліково спожиту електроенергію в сумі 11977 грн. 59 коп.. В заяві вказавши, що відповідач являючись споживачем електроенергії енергопостачальної компанії допустив порушення «Правил користування електричною енергією для населення», без обліково споживаючи електроенергію шляхом дублюючого вводу відкритою електропроводкою від фонарного кабелю, споживав електроенергію поза електролічильником, спожита таким чином енергія не враховувалась і не сплачувалась. Факт порушення виявлено при проведені перевірки 12.12.2007 року про що складено відповідний акт. Розмір завданих збитків нараховано відповідно «Правил користування електроенергією для населення» та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення вищенаведених Правил у розмірі 11977 грн. 59 коп за період з 21.02.2006 року по 12.12.2007 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив постановити рішення про примусове стягнення збитків та документально підтверджених судових витрат. Представник відповідача, просить суд з урахуванням обставин справи, майнового положення відповідача, стану здоров'я та в сукупності з іншими доказами, які є у справі, зменшити розмір суми відшкодування збитків позивачу, а також рахує що розрахунок збитків зроблено не вірно, без обставин справи. Дослідивши докази, суд прийшов слідую чого: n що відповідач дійсно є споживачем електроенергії та допустив порушення «Правил користування електроенергією для населення», складений за місцем проживання відповідача [ADDRESS], і в її присутності, яка відмовилась підписувати Акт n Розмір завданих збитків склав у загальній сумі 11977,59 грн., згідно акту (Протокол) № В- 4895 від 12.11.07 року, за участю відповідача ( а.с .5-6), n у добровільному порядку відповідач відшкодування не проводить, оскільки є пенсіонеркою, а стан здоров'я відповідача є не задовільний, потребує лікування, а також на утриманні має двох неповнолітніх онуків. n При розрахунку збитків позивач вказав договірну потужність 10,47 кВт\год, а у договорі від 18.04.2002 року (а.с.33) п.1 потужність взагалі не вказана. А згідно технічних умов устаткування електропроводки в будинку, вона має бути марка проводу алюміній та перерізом 2,5 мм, максимальною потужністю 4,62 кВт/год.. Суд вважає що сума збитків підлягає перерахунку і становить 5401,25 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачем в частині заподіяння позивачу збитків, внаслідок без облікового та безоплатного споживання, але частково. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, матеріальне становище відповідача, яка є пенсіонеркою, стан здоров'я є не задовільний, потребує лікування, а також на утриманні має двох неповнолітніх онуків, не є власником житлового будинку, інших доходів, не має, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що з 05.01.2000р. сторони знаходяться у зареєстрованому відділом РАЦС міста Свердловська Луганської області шлюбі, сімейні відносини припинили підтримувати з грудня 2007 року. Після припинення сімейних відносин дитина проживає з позивачкою й перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, працює. Їй важко одній матеріально утримувати дитину, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і наполягає на їх задоволенні, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання його сина [PERSON], [INFO], у зазначеному позивачкою розмірі. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей за рішенням суду присуджуються у частці від доходу їх батьків і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про його народження та поясненнями сторін у справі. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає з позивачкою, той факт, що відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на користь позивачки у зазначеній нею сумі, у зв'язку з чим суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), що відповідач одержує, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у сумі 51 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи судом у сумі 7,50 грн, оскільки в результаті його неправомірних дій позивачка змушена була звернутися до суду за захистом порушеного права. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року до 22 травня 2007 року, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі &frac14; частки заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копії свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу, копія свідоцтва про народження дитини, довідка про знаходження дитини на утриманні позивачки, оголошення про виклик відповідача до суду, квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року до 22 травня 2007 року. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, надані позивачкою докази достатніми та переконливими, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь позивачки, яку звільнено від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 7,50 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачу ним були надані послуги електрозв`язку за період з 01.09.2007 року по 01.12.2007 року на суму 97,90грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Позиція відповідача невідома у зв'язку з її неявкою у судове засідання. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги електрозв`язку в сумі 97,90грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суду позивачем надано наступні докази: Довідка, видана ЛКП «Паспортна служба», про реєстрацією відповідача за вказаною у позові адресою. Довідка про розмір заборгованості відповідачки за вказаний у позові період. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача за надані послуги електрозв`язку, відповідно до довідки за період з 01.09.2007 року по 01.12.2007 року складає 97,90грн. Відповідно до ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639 і пунктом 2.2.3. договору абонент забов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку: користування міським телефонним зв'язком, міжміські, міжнародні телефонні переговори і інші послуги, надані в кредит по телефону. Суд вважає докази, надані позивачем, достатніми та переконливими. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги зв'язку у сумі 97,90грн. Судові витрати, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 33 Закону України “Про телекомунікації”, пункту 51 “Правил користування міським телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 22.04.1997 року №385, розділом 4 “Правил користування міжміським і міжнародним телефонним зв'язком”, затверджених постановою КМУ від 28.06.1997 року №639 і пунктом 2.2.3. договору про надання послуг електрозв'язку, ст. ст. 509, 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого пояснила, що з 22.01.2007 року з відповідачем перебуває в юридичному шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійськ Красноармійського міськрайо8нного управління юстиції Донецької області за актовим записом №20, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Сімейні стосунки не підтримують з липня 2007 року і з того часу проживають окремо одне від одного. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча працює і має таку можливість. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, займається її вихованням. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]народження, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 22.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійськ Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №20 (а.с.3). Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.4,5). На даний час сторони проживають окремо одне від одного. Відповідач працює, однак матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивачці одній утримувати дитину тяжко, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, але тому, що він від цього обов'язку ухиляється, з нього необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, що не суперечить чинному законодавству. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51,00 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів, в обґрунтування заявлених вимог пояснивши, що з відповідачем по справі з 14.09.2001 року перебувала в юридичному шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану м.Красноармійськ Донецької області за актовим записом №335. 17. 07.2007 року шлюб було розірвано. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON],[INFO] народження, який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Сімейні стосунки не підтримують з травня 2007 року і з того часу проживають окремо одне від одного. Відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча працює і має таку можливість. Вона також працює, займається вихованням дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в юридичному шлюбі, який за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2007 року розірвано (а.с.3,5). Шлюб у сторін другий. Мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.6). На даний час сторони проживають окремо одне від одного. Відповідач, який від першого шлюбу має неповнолітнього сина і за рішенням суду не сплачує аліменти на його утримання, працює, має постійний заробіток, однак матеріальної допомоги на утримання сина від другого шлюбу не надає. Позивачці одній утримувати дитину тяжко, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON]а. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, але тому, що він від цього обов'язку ухиляється, з нього необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, що не суперечить чинному законодавству. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved