overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернулася у суд з даним позовом і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO], право власності на об'єкти незавершеного будівництва, що знаходяться по[ADDRESS] Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]., після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, по[ADDRESS] Позивач не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння померлої, оскільки воно є самочинно збудованим - тобто збудоване на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту. В попередньому судовому засіданні представник позивача за довіреністю позов довірительки підтримала, та надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у суд не з'явилися, але направили заяви, в яких не заперечили проти задоволення позову та просили справу слухати у їхню відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. В суді встановлено, що [INFO] померла гр. [PERSON]., після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, по[ADDRESS] Позивач є дочкою гр. [PERSON]., та її спадкоємцем. За життя померлої, їй була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку та господарських споруд. Вказані об'єкти нерухомого майна на день смерті покійної не були зареєстровані в установленому законом порядку, тобто являються об'єктами незавершеного будівництва. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла/спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Тобто в даному випадку до позивача перейшли як право на об'єкти нерухомого майна, так і обов'язок їх зареєструвати у спосіб, визначений законом. За змістом ст. 331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, а до моменту його реєстрації вважається об'єктом незавершеного будівництва. Виходячи з викладеного суд вважає, що в даному випадку провести державну реєстрацію повинна була померла особа, але у зв'язку із смертю останньої цей обов'язок перейшов до позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову і визнання з позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва в порядку спадкування за заповітом. Задовольняючи позов суд залишає за позивачем судові витрати по справі, оскільки ні до подання позову до суду, ні під час попереднього судового засідання відповідач не заперечував проти задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивачка звернулася до Чутівської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з пропущенням строку для прийняття спадщини через хворобу. Просила визнати поважною причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. У судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача та третьої особи надали заяви, в яких позов визнали і просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть померла [INFO], відкрилася спадщина, що складається з земельного паю та вкладу у банку. Позивачка не має можливості своєчасно оформити спадщину через пропуск строку для подачі заяви на її прийняття. Суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин через хворобу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на земельну ділянку у розмірі земельного паю з числа земель, переданих в колективну власність членам КСП “ім.Г.С.Сковороди”. Вказавши, що вона з 16 березня 1993 року по 22 липня 1998 року працювала в КСП «ім..Г.С.Сковороди”, яке в 2000 році було реорганізовано в СТОВ імені Г.С.Сковороди. З 28 вересня 1995 року по 21 липня 1998 року вона знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. 20 січня 1997 року КСП “ім.Г.С.Сковороди” отримало Державний акт на право колективної власності на землю. Коли землі господарства були розпайовані, сертифіката на право на земельну частку вона не отримала. [PERSON] вважає, що на момент видання і вступу до законної сили Указу Президента України від 08 серпня 1995 року “Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність...”, вона будучи членом вказаного сільськогосподарського підприємства, мала право на земельний пай і відповідно службові особи КСП були зобов'язані включити її в список осіб, що мають право на земельний пай, а Золочівська райдержадміністрація зобов'язана була виписати і видати їй сертифікат про право на земельний пай. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала. При цьому вказала, що поскільки вільних земель в КСП «ім.Г.С.Сковороди» немає, то позивачці можна виділити земельну ділянку на території Велико-Рогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, так як на даний час на її території є вільні землі державної власності. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 14 Конституції України, земля перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається й реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно довідки № 271 від 31.01.08 року виданої Золочівським районним відділом земельних ресурсів КСП “ім.Г.С.Сковороди” отримало державний акт на право колективної власності на землю 20 січня 1997 року. Позивачка [PERSON] в списки, які додаються до державного акту на право колективної власності на землю не включена. Виходячи з положень статей 8,14, 124 Конституції України, статей 90, 152, 156-157, 207-209, 211-212 Земельного кодексу України, статей 3 і 15 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів, що виникають з цивільних, земельних відносин, із вимогами щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок та відшкодуванням збитків, заподіяних порушенням земельного законодавства. Виходячи з вищевказаного, згідно вимог Указу Президента України від 08 серпня 1995 року “Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність...”, ст.ст. 373, 374 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

11.03.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.06.1992 року зареєстрував з відповідачем шлюб. З 2000 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Відповідач позов визнала повністю, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин з`ясованих судом в попередньому судовому засіданні, суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 06.06.1992 року ВРАЦС Орджонікідзевського району м. Харкова (свідоцтво про одруження [NUMBER], актовий запис № 302). Згідно пояснень позивача, причиною розірвання шлюбу послужила незбіжність характерів та різні погляди на життя, почуття кохання та поваги втрачено, внаслідок чого понад сім років шлюбно-сімейні відносини не підтримують, примирення неможливо. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав заяву. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства 426 грн. 08 коп. заборгованості по квартирній платі за період часу з 01.11.2005 року по 01.03.2008 року, посилаючись на те, що відповідачка, проживаючи в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу, постійно користується вказаною квартирою, але несвоєчасно оплачує її і станом на 01.03.2008 року має заборгованість за користування вказаною квартирою в сумі 426гривень 08 коп., яку добровільно не погашає. На неодноразові попередження відповідачка не реагує, що і змусило позивача звернутися до суду. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, а подала в суд заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутність. З позовом згідна повністю, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність відповідачки [PERSON] на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовільнити повністю. Вимоги позивача законні, обгрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Між Ватутінським виробничим управління житлово-комунального господарства, яке являється власником квартири [ADDRESS] та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 10.05.2007 року (а.с.4-5), відповідно до якого підприємство зобов*язувалось надати [PERSON] в користування вищевказану квартиру, а [PERSON] зобов*язувалась своєчасно оплачувати квартирну плату. Однак на даний час, відповідачка, згідно довідки №1 від 07.03.2008 року(а.с.6) проживаючи у квартирі [ADDRESS], постійно користується вказаною квартирою, але несвоєчасно сплачує квартирну плату і станом на 01.03.2008 року має згідно розрахунку (а.с.7) заборгованість по квартирній платі в сумі 426 гривень 08 коп., яку добровільно не погашає. На неодноразові попередження (а.с.8-11) відповідачка не реагує, внаслідок чого підприємство і звернулося до суду з позовом про примусове стягнення коштів за квартирну плату. Відповідно до діючого законодавства, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства 426 гривень 08 коп. заборгованості по оплаті за користування квартирою за період часу з 01.11.2005 року по 01.03.2008року, 30 гривень понесених позивачем судових витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 51 гривню державного мита в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що 17 липня 2004 року між ними було укладено шлюб у відділі РАЦС Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 3, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] року народження, який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Однак сімейне життя між ними не склалося. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Між ними часто виникають непорозуміння з приводу різного розуміння вирішення життєвих проблем. Постійні суперечки та сварки, які виникають між ними, негативно впливають на виховання їхнього сина. На даний час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення вона категорично не згідна, оскільки вважає, що відновлення сімейних стосунків з відповідачем, неможливе. Відповідач [PERSON] з позовом згідний повністю. В судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та позивачкою постійно виникають сварки та непорозуміння. які негативно впливають на виховання сина [PERSON]. він вважає, що відновлення сімейних стосунків з позивачкою неможливе. Витрати, пов*язані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу, він просить стягнути з нього. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовільнити повністю. Вимоги позивачки законні, обгрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] року народження, який проживає та буде проживати з позивачкою. На даний час сторони втратили між собою почуття любові та поваги. Постійні суперечки, що виникають між ними негативно впливають на виховання дитини. Сторони тривалий час разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб між ними існує лише формально, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує з відповідача держмито на користь держави, а позивачку від сплати державного мита звільняє. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача 1930 гривень 57 коп. заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період часу з 01.03.2005 року по 01.03.2008 року та 30 гривень понесених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи посилаючись на те, що відповідачка, проживаючи в квартирі [ADDRESS] постійно користується тепловою енергією, яку надає позивач, але несвоєчасно її оплачує і станом на 01.03.2008 року має перед позивачем заборгованість за вказані послуги в сумі 1930 гривень 57 коп., яку добровільно не погашає. На неодноразові попередження та пропозицію укласти договір про реструктуризацію вказаної заборгованості відповідачка не реагує, що і змусило підприємство звернутися до суду. Відповідачка [PERSON] з позовом згідна повністю. В судовому засіданні пояснила, що вказаний борг по оплаті послуг з централізованого опалення має внаслідок тяжкого матеріального становища. Обіцяє по можливості борг сплатити. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовільнити повністю. Вимоги позивача законні, обгрунтовані і в судовому засіданні доведені. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Між Ватутінським комунальним підприємством теплових мереж та відповідачкою [PERSON], яка являється власником квартири за адресою: [ADDRESS] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення №1793-а від 15.10.2006 року(а.с.6-7), відповідно до якого підприємство зобов'язувалось надавати відповідачці послуги з централізованого опалення, а відповідачка зобов'язувалася своєчасно їх оплачувати. Однак на даний час, відповідачка, згідно адресної довідки (а.с.14), проживаючи за адресою: [ADDRESS], постійно користується послугами з централізованого опалення, які надає позивач, але несвоєчасно їх оплачує і станом на 01.03.2008 року має згідно розрахунку заборгованості (а.с.8, 10-13) заборгованість по вказаним послугам в сумі 1930 гривень 57 коп, яку добровільно не погашає. На попередження (а.с.9) та пропозицію укласти договір про реструктуризацію заборгованості відповідачка [PERSON] не реагує, внаслідок чого підприємство і звернулося до суду з позовом про примусове стягнення коштів за надані послуги по централізованому опаленню. Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для задоволення позову, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1930гривень 57 коп. заборгованості за послуги з централізованого опалення за період часу з 01.03.2005 року по 01.03.2008 року, 30 гривень понесених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та 51 гривню державного мита в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]року народження, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснивши, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина, який проживає з нею і потребує матеріальної допомоги. Оскільки добровільно відповідач кошти на утримання дитини не сплачує, вона просить стягнути з нього аліменти у розмірі &frac14; частини заробітку щомісяця. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2005 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]року народження. В теперішній час відповідач покинув сім`ю, про дитину не піклується, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей, суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 309,48 грн. посилаючись на те, що позивач надає останньому зазначені послуги, проте вартість послуг відповідач не сплачує. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 309,48 грн. Відповідач в судові засідання не з'являється, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач прописаний та проживає в [ADDRESS] і являється абонентом КП “Міський водоканал”, який надає йому послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача по оплаті зазначених послуг складає 309,48 грн. Оскільки добровільно відповідач заборгованість не сплачує, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Окрім того відповідач в судове засідання не з'явився з заявою про застосування строку позовної давності не звертався, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 603,23 грн. посилаючись на те, що позивач надає відповідачам зазначені послуги, проте вартість послуг відповідачі не сплачують. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 603,23 грн. Відповідачі в судові засідання не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідачі прописані та проживають в [ADDRESS] і являються абонентами КП “Міський водоканал”, який надає їм послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачів по оплаті зазначених послуг складає 603,23 грн. Оскільки добровільно відповідачі заборгованість не сплачують, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з них в примусовому порядку в рівних частинах. Окрім того відповідачі в судове засідання не з'явилися з заявою про застосування строку позовної давності не звертались, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 428.41 грн. посилаючись на те, що позивач надає останньому зазначені послуги, проте вартість послуг відповідач не сплачує. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення в сумі 428.41 грн. Відповідач в судові засідання не з'являється, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач прописаний та проживає в [ADDRESS] і являється абонентом КП “Міський водоканал”, який надає йому послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати надані позивачем послуги, проте свій обов'язок останні виконують несвоєчасно та не в повному обсязі вносять плату за водопостачання та водовідведення. З наданого суду розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача по оплаті зазначених послуг складає 428.41 грн. Оскільки добровільно відповідач заборгованість не сплачує, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Окрім того відповідач в судове засідання не з'явився з заявою про застосування строку позовної давності не звертався, тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі в сумі в ньому зазначеній

Outcome: approved