overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі &frac14; частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 161,40 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач зі зміненими позовними вимогами згоден та проти стягнення з нього аліментів в такій сумі не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню у попередньому судовому засіданні з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /а.с. 2/. На даний момент вказана дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Шевченківської селищної ради № 1557 від 26.02.2008 року. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При задоволенні позову суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який в даний час не має основного місця роботи, але періодично виконує тимчасові та сезонні роботи, отримує прибутки від використання земельного та майнового паю. Тому суд вважає змінені позовні вимоги позивача задовольнити. З відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51 гривні в дохід держави відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 81 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.04.2006 року у відділі РАЦС Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 27, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач не піклувався про створення нормальних стосунків, матеріальне забезпечення сім'ї та виховання дитини. У попередньому судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними обставинами. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований 28.04.2006 року відділі РАЦС Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] р.н., згідно свідоцтва про народження дитини /а.с. 6/, на даний момент дитина проживає з позивачем. Сімейне життя сторін не склалося через відсутність взаємоповаги, а також через те, що відповідач не працює, не надає кошти до спільного сімейного бюджету, не займається вихованням сина. Як вказує позивач, шлюб існує формально, оскільки вона з відповідачем однією сім'єю не проживає з жовтня 2007 року. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу син буде проживати з позивачем. Як вказує позивач, майновий спір відсутній. Витрати на користь держави при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу необхідно покласти на відповідача, так як на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина від спільного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позов задовольнити. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року та по той час, коли фактично було припинено сімейні відносини. Причина розпаду сім"ї в тому, що на даний час кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що не дає можливості перебувати їм в шлюбних відносинах. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] року народження. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню і шлюб необхідно розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

У березні 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1998 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] року народження. Вважає, що шлюб носить формальний характер. Просив шлюб розірвати. Позивач до суду не з’явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, на позивних вимогах наполягає. Відповідач з позовом згодний. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити за наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст.110,112 СК України. Відповідно до вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини і постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1998 року, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] року народження. Подружжю не вдалося створити дружну та стійку сім'ю, внаслідок непорозуміння один одного, примирення між сторонами неможливе, спільне господарство не ведеться. За вказаних обставин збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

04 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду із позовом про визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з [INFO] померла її двоюрідна баба [PERSON]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з грошових внесків, що зберігаються на рахунках у філії Орджонікідзевського відділення Ощадбанку м. Маріуполя у сумі 1295,00 грн. та 1987,45 грн. Однак, у позивачки є перешкоди в оформлені спадкових прав на вказане майно, оскільки відомості про споріднення відсутні та встановити їх не вбачається можливим. Оскільки позивачка проживало спільно із померлою [PERSON] за її життя на протязі 16 років і по день її смерті, просить визнати себе спадкоємцем четвертої черги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідача в особі Маріупольської міської ради у судове засідання не прибув, надавши заяву із проханням розглянути справу у його відсутність, вирішення справи залишають на розгляд суду. Представник третьої особи - Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори у судове засіданні не при також, надавши заяву із проханням розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від [INFO], про що вчинено актовий запис № 994. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З наявних у матеріалах справи доказів, як то довідок, наданих житлово-комунальним підприємством „Азовжитлокомплекс” від 01 лютого та 02 лютого 2008 року (а.с. 8-10), довідки, наданої комітетом самоорганізації населення „Успенівка” від 21 січня 2008 року (а.с. 7), вбачається що [PERSON] за життя була зареєстрована, проживала та вела сумісне господарство по день своєї смерті разом із [PERSON] понад 14 років, та померла, будучи зареєстрованою разом із позивачкою у домоволодінні [ADDRESS], що належить останній на праві особистої приватної власності, згідно із договором купівлі-продажу, посвідченого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 25 квітня 2007 року, реєстровий номер № 2-1186. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років на час відкриття спадщини, внаслідок чого, за відсутності її заяви про відмову від спадщини, має бути визнана спадкоємцем четвертої черги за законом. З довідки Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті померлої [PERSON], яка померла [INFO], не відкривалась. На підставі ст.ст. 1264, 1268 ч. 3, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позов задовольнити. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року та по той час, коли фактично було припинено сімейні відносини. Причина розпаду сім"ї в тому, що на даний час кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що не дає можливості перебувати їм в шлюбних відносинах. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову суд ухвалює при попередньому розгляді судове рішення. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню і шлюб необхідно розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON]. до В.Олександрівської селищної Ради про стягнення заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що позивач працював у відповідача, однак своєчасно не отримував заробітну плату, що підтверджує довідка сільської ради. Станом на 01.01.08 р. сума заборгованості позивачу склала 3103 грн. 07 коп., яку просить стягнути. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги. Позивач [PERSON]. також підтримав позовні вимоги, пояснив, що працював охоронцем гаражів за договором з В.Олександрівською селищною Радою. Йому несвоєчасно виплачували заробітну плату, виникла заборгованість. З січня 2008 р. він звільнився від відповідача, однак заборгованість йому не виплачено. Представник В.Олександрівської селищної Ради визнав позов, пояснив, що позивач дійсно працював охоронцем по договору, заборгованість по оплаті праці виникла з об'єктивних причин т.я. не всі організації, що орендували гаражі, розрахувались вчасно і перераховували кошти на спецрахунок для виплати зарплати. Взяти гроші для виплати позивачу з інших статей бюджету селищної Ради не можна згідно вимог Бюджетного Кодексу України. Не заперечує проти стягнення. Уточнив, що з усіма компенсаціями і виплатами борг позивачу складає 7136 грн. 34 коп. Вислухавши прокурора, сторони суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зважаючи на визнання позову є підстави для розгляду справи по суті в попередньому судовому засіданні. Відповідач порушив вимоги закону щодо оплати праці - ст.. 115 КЗпП України передбачає, що заробітна плата виплачується регулярно в робочі дні у строки, встановленні колективним договором, але не рідше 2-х разів на місяць. Ст.. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Довідка В.Олександрівської селищної Ради підтверджує існування заборгованості і свідчить, що сума боргу позивачу складає 7136 грн. 34 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON]. до Великоолександрівської селищної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі посилаючись на те, що позивач працював у відповідача, однак своєчасно не отримував заробітну плату, що підтверджує довідка сільської ради. Станом на 01.01.08 р. сума заборгованості позивачу склала 3162 грн. 12 коп., які просить стягнути. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги. Позивач [PERSON]. підтримав позовні вимоги, пояснив, що працював охоронцем гаражів за договором з В.Олександрівською селищною Радою. Йому не своєчасно виплачували заробітну плату, виникла заборгованість. З січня 2008 р. він звільнився від відповідача, однак заборгованість йому не виплачено. Представник В.Олександрівської селищної Ради визнав позов, пояснив, що позивач дійсно працював охоронцем по договору, заборгованість по оплаті праці виникла з об'єктивних причин т.я. не всі організації, що орендували гаражі, розрахувались вчасно і перераховували кошти на спецрахунок для виплати зарплати. Взяти гроші для виплати позивачу з інших статей бюджету селищної Ради не можна згідно вимог Бюджетного Кодексу України. Не заперечує проти стягнення. Уточнив, що з усіма компенсаціями і виплатами борг позивачу складає 6996 грн. 25 коп. Вислухавши прокурора, сторони суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зважаючи на визнання позову є підстави для розгляду справи по суті в попередньому судовому засіданні. Відповідач порушив вимоги закону щодо оплати праці - ст.. 115 КЗпП України передбачає, що заробітна плата виплачується регулярно в робочі дні у строки, встановленні колективним договором, але не рідше 2-х разів на місяць. Ст.. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Довідка В.Олександрівської селищної Ради підтверджує існування заборгованості і свідчить, що сума боргу позивачу складає 6996 грн. 25 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

27 лютого 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 28 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу не мають. Зараз у них з відповідачем склались важкі відношення. Шлюбні відносини припинені з листопада 2007 року. Розлад сімейного життя стався через те, що між ними постійно виникали суперечки та конфлікти. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно. Спору про розподіл майна немає. Просила суд розірвати шлюб, та пов'язані з цим витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим міським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 28 жовтня 2006 року, актовий запис № 940. Шлюб перший. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача, згідно з позовними вимогами. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

04 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду із позовом про визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з [INFO] померла її двоюрідна баба [PERSON]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з грошових внесків, що зберігаються на рахунках у філії Орджонікідзевського відділення Ощадбанку м. Маріуполя у сумі 1295,00 грн. та 1987,45 грн. Однак, у позивачки є перешкоди в оформлені спадкових прав на вказане майно, оскільки відомості про споріднення відсутні та встановити їх не вбачається можливим. Оскільки позивачка проживало спільно із померлою [PERSON] за її життя на протязі 16 років і по день її смерті, просить визнати себе спадкоємцем четвертої черги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідача в особі Маріупольської міської ради у судове засідання не прибув, надавши заяву із проханням розглянути справу у його відсутність, вирішення справи залишають на розгляд суду. Представник третьої особи - Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори у судове засіданні не при також, надавши заяву із проханням розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від [INFO], про що вчинено актовий запис № 994. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З наявних у матеріалах справи доказів, як то довідок, наданих житлово-комунальним підприємством „Азовжитлокомплекс” від 01 лютого та 02 лютого 2008 року (а.с. 8-10), довідки, наданої комітетом самоорганізації населення „Успенівка” від 21 січня 2008 року (а.с. 7), вбачається що [PERSON] за життя була зареєстрована, проживала та вела сумісне господарство по день своєї смерті разом із [PERSON] понад 14 років, та померла, будучи зареєстрованою разом із позивачкою у домоволодінні[ADDRESS], що належить останній на праві особистої приватної власності, згідно із договором купівлі-продажу, посвідченого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 25 квітня 2007 року, реєстровий номер № 2-1186. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років на час відкриття спадщини, внаслідок чого, за відсутності її заяви про відмову від спадщини, має бути визнана спадкоємцем четвертої черги за законом. З довідки Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті померлої [PERSON], яка померла [INFO], не відкривалась. На підставі ст.ст. 1264, 1268 ч. 3, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Відповідач є споживачем Краснолуцької філії ТОВ «ЛЕО» та користується електроенергією. Однак вчасно не оплачує надані послуги. Згідно п.20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 22.02.2007 року по 31.08.2007 року складає 291,35 грн. У добровільному порядку відповідач не сплатив заборгованість за спожиту електроенергію, тому позивач змушений звернутися до суду з дійсним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 291 грн. 35 коп. Відповідач у судове засідання не з»явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, але від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає , що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: згідно п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.05.1999р. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. На день пред'явлення позовної заяви до суду заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за період з 22.02.2007р. по 31.08.2007р. не сплачена і складає 291 грн. 35 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved