Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

У жовтні 2007 року позивач звернувся до Комсомольського районного суду м. Херсона з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.10.2004 року по 06.06.2005 року він працював на посаді інженера в ЗАТ «Будмеханізація». При його звільненні підприємство не в повному обсязі розрахувалося з ним, а саме не виплатило заборгованість по заробітній платі в розмірі 425,65 грн., а також при нарахуванні відпускних йому не було виплачено 200 грн. на оздоровлення, крім того він не згоден з нарахованою сумою за невикористану відпустку 2005 року в розмірі 118 грн. Частину заборгованості по заробітній платі, а саме 300 грн., [PERSON] отримав 15.07.2005 року, після чого виїхав за межі м.Херсона доглядати за матір'ю, тому залишок грошей в розмірі 125,65 грн. він отримав 08.12.2005 року. В зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за 109 днів в розмірі 2361,60 грн. та суму відпускних в розмірі 200 грн. У судовому засіданні позивач пояснив, що в 2007 році йому стало відомо про те, що в нього є заборгованість по сплаті аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. [PERSON] вважає, що під час його роботи на ЗАТ «Будмеханізація» з його заробітку було утримано більше, ніж сплачено аліментів на користь його колишньої дружини, в зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно з 01.10.2004 року по 06.06.2005 року [PERSON] працював в ЗАТ «Будмеханізація» на посаді інженера. В зв'язку з тяжким фінансовим станом підприємства, при звільненні позивача, з ним несвоєчасно був проведений розрахунок. Частину заборгованості по заробітній платі в розмірі 300 грн. йому було виплачено 17.06.2005 року, іншу частину в розмірі 125, 65 грн. було задепоновано на розрахунковому рахунку обласного управління ощадного банку. Зазначену суму [PERSON] мав можливість зняти в зручний для нього час, він отримав зазначені гроші 08.12.2005 року. Зазначені позивачем суми відпускних та на оздоровлення в розмірі 200 грн. та 118 грн. були включені до розрахунку. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з його необґрунтованістю, оскільки [PERSON]пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно наказу 02-К від 19.01.2004 року, [PERSON] був прийнятий на роботу в ЗАТ «Будмеханізація» на посаду інженера. Наказом № 18-К від 06.06.2005 року [PERSON] звільнено з посади інженера з 06.06.2005 року за угодою сторін. Згідно розрахунку при звільненні, [PERSON] на 06.06.2005 року нараховано 425,65 грн. Відповідно платіжної відомості № 34 від 17.06.2005 року, [PERSON] виплачено 300 грн., що він затвердив своїм підписом. Згідно платіжних відомостей № 44 від 15.07.2005 року та № 61 від 26.08.2005 року, до сплати [PERSON] нараховано та задепоновано 125,65 грн. Відповідно квитанції № 31-150 від 31.08.2005 року, в Херсонському обласному управлінні ощадного банку України задепоновано заробітну плату в розмірі 2120,29 грн. Згідно видаткового касового ордеру ЗАТ «Будмеханізація» № 413 від 08.12.2005 року, [PERSON] отримав 125,65 грн. Відповідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Повний розрахунок з [PERSON]ЗАТ «Будмеханізація» провела 08.12.2005 року, тобто строк пред'явлення до суду позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у позивача був до 08.03.2006 року, але він своїм правом на пред'явлення до суду зазначеного позову не скористався. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до ЗАТ «Будмеханізація» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволенню не підлягає в зв'язку з пропуском строку звернення до суду із позовом про порушення свого права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed