Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 20 жовтня 2006 року між нею та [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність, згідно умов якого вони домовились про організацію спільної діяльності в сфері проектування та будівництва для досягнення господарських і комерційних цілей: добудови до квартири, обладнання окремого виходу та оформлення у нежиле приміщення, що знаходиться у місті Херсон пл. Свободи 9/1. Позивач зазначає, що у відповідності з умовами Договору її внеском у спільну діяльність є квартира [ADDRESS], а внесками відповідача у спільну діяльність повинні були стати грошові кошти у сумі 100 000грн, а також він за власні кошти зобов'язувався оформити пакет документів на переобладнання квартири та будівництво добудови та здійснити добудову до квартири, обладнати окремий вихід та переобладнати квартиру у нежиле приміщення у строк до 01.01.2007 року. Крім того позивач, вказує, що у зазначений строк переобладнання було проведено за її кошти, які згідно усної домовленості відповідач обіцяв їй повернути до 01.01.2007 року, але не повернув. У зв'язку з наведеним, просить суд розірвати договір про спільну діяльність від 20.10.2006р., визнати за нею право власності на нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: м.Херсон пл.Свободи 9/1 та відшкодувати моральну шкоду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що на сьогоднішній день квартира стала непридатна для проживання, а також вона не може отримувати прибутки, так як на теперішній час весь пакет документів на створене майно, ще також не зроблений відповідачем. Просив позов задовольнити, розірвати договір про спільну діяльність від 20.10.2006р., укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON], визнати за позивачкою право власності на нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: м.Херсон пл.Свободи 9/1 та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1700,00грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання договору про спільну діяльність та визнання права власності на нежиле приміщення за [PERSON], однак просив відмовити у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, вважаючи її необгрунтованою. Представники третіх осіб: Херсонської міської ради та Управління містобудування та Херсонського державного бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явились, хоча про місце і час розгляду судового засідання були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно ст. 1137 ЦК України порядок відшкодування витрат і збитків, пов'язаних із спільною діяльністю учасників, визначається з а домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно його вкладу у спільне майно. Згідно ст.п.2 ст.651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що згідно п.1.1 Договору про спільну діяльність від 20.10.2006р. сторони домовились про організацію спільної діяльності в сфері проектування та будівництва для досягнення господарських і комерційних цілей: добудови до квартири, обладнання окремого виходу та оформлення у нежиле приміщення, що знаходиться у місті Херсон пл. Свободи 9/1. Пункт 6.1.1 Договору від 20.10.2006р. зазначає, що внеском позивача у спільну діяльність є квартира № 2, що знаходиться у м.Херсоні, пл. Свободи, 9/1 та належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2006р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4505. Пунктом 4.1.2 зазначеного Договору передбачено те, що внесками фізичної особи-підприємця [PERSON] у спільну діяльність повинні були стати грошові кошти у сумі 100 000 грн., а також він за власні кошти зобов'язувався оформити пакет документів на переобладнання квартири та будівництво добудови та здійснити добудову до квартири, обладнати окремий вихід та переобладнати квартиру у нежиле приміщення у строк до 01.01.2007 року. Відповідно до п.7.1.1. Договору сторони зобов'язались, що після підписання Договору набувають рівні права на оспорюване майно. Однак, здійснення добудови до квартири, обладнання окремого виходу та оформлення документів на переобладнання квартири під нежиле приміщення проводилось [PERSON] за власні кошти, зазначений факт, а також і той, що умови Договору ним не виконані і по теперішній час відповідач не заперечує, що вказує на істотне порушення умов Договору та є підставою для розірвання Договору. Згідно ч. 1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будівлі, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно довідки № 01-13/86 від 02.03.2007р., виданої директором ПП “виробничо-житловим центром “Аріадна”, ПП “ВЖЦ “Аріадна” не заперечувала проти реконструкції квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], крім того мешканці квартир, прилеглих до переобладнаної квартири не заперечували проти добудови до квартири, обладнання окремого виходу та оформлення її під офісне приміщення , що підтверджується відповідною заявою, посвідченою ПП “ВЖЦ “Аріадна”. Згідно Витягу з протоколу засідання містобудівної ради Управління містобудування та архітектури № 1 від 24.01.2007р., передпроектну пропозицію реконструкції квартири з добудовою прибудови під офіс [ADDRESS] - погоджено. Оскільки, як вбачається з пояснень сторін по справі , зобов'язання, покладені на відповідача за Договором про спільну діяльність від 20.10.2006р. не були ним виконанні, що є істотним порушенням умов договору, а всі витрати на реконструкцію квартири були понесені позивачем; сусіди погодили реконструкцію квартири, про що є відповідна заява у справі, крім того відповідач [PERSON] не заперечував проти визнання права власності на нежиле приміщення за позивачем, суд вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині розірвання договору про спільну діяльність та визнання права власності на нежиле приміщення, в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за необґрунтованістю, з тієї підстави, що зазначена вимога не знайшла свого підтвердження.

Outcome: partial