Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON]. пред'явила до суду позов у формі позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]року народження у твердій грошовій сумі в розмірі 604 гривні щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 17.02.2001 року по вересень 2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. На момент пред'явлення позову до суду вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу з [PERSON]. народилася дитина - [PERSON], [INFO]року, який перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON]. припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Не зважаючи на те, що [INFO]Вячеслав навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач [PERSON]. ухиляється від утримання свого сина. Відповідач є зареєстрованим приватним підприємцем і на час пред'явлення позову до суду фактично здійснює підприємницьку діяльність. Відповідач інших неповнолітніх дітей, крім спільного сина з позивачем [PERSON]. не має, інші утриманці, які вважаються такими у відповідності до положень чинного законодавства у відповідача також відсутні. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 200 грн. щомісячно до повноліття дитини [PERSON]. - до [INFO]року. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав частково в розмірі 100 - 120 гривень щомісячно оскільки на даний час він перебуває в скрутному матеріальному становищі так як змушений сплачувати кредит отриманий в період шлюбу з позивачем та має фактичний щомісячний дохід в розмірі 360 грн. Заслухавши сторони, свідка [PERSON]., дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] 17 лютого 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №47, після одруження прізвище позивача - [INFO]/а.с.8/. Від шлюбу [INFO]року народилася дитина - [PERSON] /а.с.4/, 17 вересня 2007 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за №132 про розірвання шлюбу між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON], після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «Мельничук» /а.с.3/, 21 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON]зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 вересня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №324, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[INFO]» /а.с.5/. [PERSON]згідно свідоцтва про державну реєстрацію є фізичною особою-підприємцем /а.с.19/, згідно довідки про доходи за останній звітний період з 01.01.2007 року по 30.11.2007 року доходи [PERSON]., отримані з джерел в Україні, становлять 3240,00 грн., а всього доходів - 3240,00 грн. /а.с.18/. Зважаючи що [PERSON]. являється приватним підприємцем, та враховуючи матеріальне становище відповідача, який займається торгівлею, є власником житлового будинку, що підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]., та зважаючи на реальні щомісячні витрати, про які повідомив в судовому засіданні відповідач в розмірі 750 грн.- що є доказом його реального доходу, з урахуванням суми заявлених позовних вимог - 200 грн. - що фактично становить 30% від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, передбаченого ст.58 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» (663 грн. - 464,10 грн. = 198,90 грн.), тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення. Суд не може погодитися з твердженнями відповідача, що розмір аліментів, які підлягають стягненню, повинен відповідати його матеріальним можливостям на даний час та має бути стягнутий з урахуванням розміру його доходу, який підтверджений довідкою Миргородської ОДПІ, та який за останній звітний період з 01.01.2007 року по 30.11.2007 року становить 3240,00 грн. Оскільки дані, зазначені в довідці спростовуються поясненнями самого відповідача щодо розміру його щомісячних матеріальних витрат та об'єктивно підтверджуються платіжним календарем по кредиту на суму 15000 грн. від 13.07.2006 року /а.с.25/. Суд критично оцінює твердження відповідача що кошти на погашення кредиту він отримує в позику від своєї матері свідка [PERSON]., оскільки остання пояснила суду, що вона надавала та надає добровільну матеріальну допомогу синові як під час його шлюбу з позивачем по справі, так і в даний час в розмірі 200 - 300 гривень щомісячно, та враховуючи ті обставини, що відповідач не має наміру вирішувати спір по розподілу майна, нажитого в період шлюбу з позивачем [PERSON]. в судовому порядку та твердження позивача, - яке не спростоване відповідачем, - щодо отримання кредитних коштів відповідачем в період шлюбу на ведення підприємницької діяльності, якою відповідач займається в даний час та отримує від цього грошові кошти у вигляді доходів. Факт придбання дитині подарунків судом не може бути визнаний як добровільне надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до частини 1 пункту 5 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 30.04.1993 року „Про державне мито” від сплати державного мита звільняються позивачі по позовним заявам про стягнення аліментів. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. на користь Місцевого бюджету м.Миргорода 51 гривня судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка [PERSON]. при зверненні до суду, та на користь Державного бюджету м.Миргорода 7 грн. 50 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved