Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист честі і гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди у розмірі по 1650 грн. з кожного із відповідачів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач [PERSON] заявляв проти неї позов про захист честі та гідності, ділової репутації. Красноперекопським міськрайонним судом розглядалась цивільна справа (№ 2-1179/07) з викликом свідків, в тому числі були й [PERSON], [PERSON], [PERSON], які давали показання під присягою, та при цьому дали суду завідомо неправдиві показання. Також позивач [PERSON] в ході розгляду справи заявляв, що позивачка називала його крадієм. Вважає це наклепом на неї. Судом за клопотанням позивача винесено ухвалу від 04.10.2007 р. про залишення позовної заяви без розгляду. Разом з тим, позивачка, яка була вимушена вислуховувати показання свідків в судовому засіданні та сам судовий процес сприйняла як образу її честі, гідності та ділової репутації. Просить зобов'язати всіх відповідачів принести перед нею публічне вибачення та спростувати поширені недостовірні відомості на зборі громадян с. Красноармійське Красноперекопського р-ну АРК. Крім того, просить стягнути з відповідачів у відшкодування моральної шкоди суму у загальному розмірі 6600 грн. (по 1650 грн. з кожного) та покласти на відповідачів всі судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та уточнила, що особисті вибачення достатньо принести без збору громадян. В ході розгляду справи позивачка пояснила, що вона є депутатом сільської ради та за ініціативою її та депутата [PERSON] 22.06.2007 р. був організований збір громадян села Красноармійське, на яке були запрошені представники місцевої державної адміністрації, представник партії БЮТ та кореспондент ТОВ "Чорноморська телерадіокомпанія" для висвітлювання зйомок по телебаченню. При розгляді в суді цивільної справи за позовом [PERSON] проти неї про захист честі, гідності та ділової репутації, позивач [PERSON] та свідки - відповідачі у справі, намагалась образити її, прилюдно заявляючи, що саме вона називала [PERSON] крадієм. Позивачка підтримала вимоги у відшкодування моральної шкоди по 1650 грн. грн. з кожного відповідача, оскільки прилюдні образи, які була вимушена терпіти для неї були дуже вразливі, вона відчувала принизливість, в неї погіршився стан здоров"я. Відповідачі позов не визнали повністю, заперечують проти нього. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно при розгляді справи за його позовом він заявив клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки не мав наміру його підтримувати та розпалювати протистояння між односельцями. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що у справі за позовом [PERSON] були викликані до суду в якості свідків. Будь- яких неприязних відносин з [PERSON] не мали, перед допитом головуючий під розписку попереджав про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та було підписано текст присяги свідка. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], заслухавши в аудіо-запису у цивільній справі № 2-1179/07 показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проглянувши відеозапис (два варіанти - робочий та телевізійна версія) ТОВ "Чорноморська телерадіокомпанія", перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Судом встановлено такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Позивачка проживає в с.Красноармійське Красноперекопського р-ну та на даний час є депутатом Красноармійської сільської ради. За ініціативою позивачки та депутата [PERSON] 22.06.2007 р. був організований збір громадян села Красноармійське, на яке були запрошені представники місцевої державної адміністрації, представник БЮТ та кореспондент ТОВ "Чорноморська телерадіокомпанія" для висвітлювання зйомок по телебаченню. По телевізійному каналу "Чорноморка" в новинах пройшов відеозапис телевізійної версії зйомок 22.06.2007 р. збору громадян с. Красноармійське. Позивачка звинувачує відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у скоєнні протиправного вчинку - за завідомо неправдиві показання, що були дані в суді; відповідача [PERSON] - в порушенні проти неї позову та підтримання його в суді. Судове засідання проводилось у відкритому режимі та судом було допитано свідків з обох сторін. Під час розгляду справи № 2-1179/07 за позовом [PERSON] позивачка не зверталась до суду з клопотанням про прийняття заходів відносно свідків, відповідачів у справі, за завідомо неправдиве показання в суді. Із зверненнями (заявами) до правоохоронних державних органів, що мають повноваження порушувати кримінальні справи, позивачка після закінчення судового засідання по розгляду справи не зверталась. Будь-яких доказів про те, що відповідачі, як свідки у справі № 2-1179/07 приитягувались до кримінальної відповідальності за статтею 384 Кримінального кодексу України судом не встановлено. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх поясненнях у даній справі підтримали ті показання, які вони давали суду в якості свідків про звинувачення з боку позивачки сільського голову [PERSON] Відповідачі наполягають на своїх показаннях, що були дані ними в якості свідків у справі. Свідок [PERSON] підтвердила, що була на зборах громадян 22.06.2007 р. та чула, як позивачка казала про те, що виділені бюджетні гроші на влаштування водопостачання села були використані сільською радою, а саме головою сільської ради [PERSON], не за призначенням, також казала, що в неї є докази. Свідок [PERSON] підтвердив, що позивачка казала на зборах, що [PERSON] "поклав гроші в карман". Крім того, пояснив, що відеозапис на телекамеру, що було знято на зборах, не повний. Показання свідка [PERSON] узгоджуються з поясненнями відповідачів [PERSON], [PERSON], які також вказували та неповний запис зборів громадян, що було знято на телекамеру представниками ТОВ "Чорноморська телерадіокомпанія". Свідок [PERSON] при розгляді справи № 2-1179/07 показала, що чоловік [PERSON] казав, що "з бюджету крадуться кошти" та звертався до [PERSON], щоб вона показала документи. При цьому [PERSON] говорила, що вони можуть доказати, що бюджетні кошти розкрадаються. Свідок [PERSON] чула викрик чоловічим голосом, що [PERSON] крадій. Свідок [PERSON] на зборі була незначний час. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звинувачення сільського голови крадієм не чули. З пояснень позивачки свідчить, що на зборах громадян як ініціатор цих зборів та як представник від громади виступали вона та депутат [PERSON], що також підтверджено відеозаписами. Як свідчить із відзнятої робочої копії відеозапису, жителі села висловлювали своє невдоволення умовами проживання в селі, відсутністю водопостачання та комунального підприємства, що це є проблемою села декілька років. [PERSON], чоловік позивачки прилюдно висловився відносно [PERSON]: "[PERSON] - крадій". За відеозаписом телевізійної версії зйомок 22.06.2007 р. збору громадян с. Красноармійське в новинах телеканалу "Чорноморка" в коментарі ведучого проголошено, що жителі села звинувачують сільського голову [PERSON] в крадіжці бюджетних коштів, що спрямовані за цільовим призначенням на налагодження водопостачання села Красноармійське, та корупційних діях сільського голови саме з цього приводу. Оцінивши надані суду сторонами, здобуті та досліджені всі докази у сукупності, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач та її представник вважають встановленими обставини при розгляді справи № 2-1179/07 незаконного поширення відомостей, що ганьблять [PERSON] в показаннях свідків - відповідачів цієї справи, та відповідача [PERSON], за позовом якого було порушено справу. Проте, як передбачено ст.61 ЦПК України, лише ті обставини, що встановлені судовим рішенням, що постановлено як результат розгляду справі по суті у цивільній, кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки суд при розгляді справи № 2-1179/07 не давав оцінку зібраним доказам, результат яких судом відображається в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, обставини у справі не можуть вважатися встановленими. Як передбачено нормами Конституції України та цивільним процесуальним законом, кожна особа має право звернутися за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. При цьому особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми правами на свій розсуд. Позивач [PERSON] при розгляді справи № 2-1179/07 за його позовом скористався своїм правом та заявив клопотання про залишення позову без розгляду. Мотиви такої заяви [PERSON] пояснив. Відповідачка [PERSON] була проти задоволення заяви позивача. Ухвалою суду від 04.10.2007 р. позовну заяву [PERSON] в силу принципу диспозитивності цивільного процесу, було залишено без розгляду. В апеляційному порядку справа не розглядалась. Відповідно до норм Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, кожна людина має право на особисту недоторканність. Згідно із ст.270 ЦК України одним з видів особистих немайнових прав фізичної особи є право на повагу до гідності та честі і це право охороняється цивільним законодавством України. За статтею 34 Конституції кожному гарантовано право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Проте здійснення цих прав може бути обмежене законом для захисту репутації або прав інших людей. Даних про те, що до ТОВ "Чорноморська телерадіокомпанія", як органу масової інформації, за вказаних обставин хтось звертався з позовом з цього приводу про спростування відомостей по телебаченню, судом не встановлено. За загальним правилом цивільного законодавства, здійснення особою своїх цивільних прав, які здійснюються вільно, на власний розсуд, також встановлені межі їх здійснення, зокрема не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При розгляді справи № 2-1179/07 судом були допитані свідки. За встановленим законом правилом (ст.50 ЦПК України) свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Обов"язком свідка є явка до суду та у передбаченому законом порядку дати правдиві показання про відомі йому обставини. Як свідчить з матеріалів справи № 2-1179/07 порядок допиту свідків не порушувався. Статтею 62 Конституції України, в України проголошена презупція невинуватості, тобто особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. За постановою Пленуму ВСУ N 7 від 28.09.1990 р. «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» (п.11 ) слідує, що під наклепом слід розуміти повідомлення особою хоча б одній людині завідомо неправдивих вигадок про начебто вчинений іншою особою протиправний чи аморальний вчинок або інших відомостей, що ганьблять його. Завідомою неправдивістю визнається очевидний для винного факт невідповідності відомостей дійсності. Поширення завідомо неправдивих вигадок, що ганьблять потерпілого є образою. При образі винний принижує честь і гідність особи шляхом висловлювання, або дає непристойну оцінку особистим якостям чи поведінці в формі, яка різко суперечить прийнятому спілкуванню між людьми. Поширення завідомо неправдивих вигадок не може розглядатися тотожнім завідомо неправдивим показанням свідків. Існування фактів завідомо неправдивих показань свідків, допитаних судом, підлягає належному підтвердженню. Таке звинувачення, як скоєння злочинних дій не може бути оціночним, та може бути підтверджене лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При судовому розгляді цивільної справи кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що встановлено ст.60 ЦПК України. В даному позові на позивача покладався обов'язок довести факт поширення відомостей, які його ганьблять, особами, до яких пред'явлений позов. Відповідачі повинні довести, що поширені ними відомості відповідають дійсності. Проте, позивач має право подати докази невідповідності дійсності таких відомостей. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачка не надала суду доказів, що її звинувачення ґрунтуються на обвинувальному вироку суду, також не надала належних безсумнівних доказів про невідповідність дійсності таких відомостей, оскільки це спростовується доказами у справі. Відповідачами суд вважає доведеним, що поширені відомості відповідають дійсності. За таких обставин у суду немає підстав для задоволення позову в будь-якій частині. Судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed