Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що в період перебування в шлюбі на спільні кошти з відповідачом 21 червня 2002 року вони придбали квартиру за [ADDRESS],яку зареєстрували на ім»я відповідача. Позивачка посилаючись на те,що відповідач не бажає добровільним шляхом розподілити житло,просить суд визнати квартиру за [ADDRESS] спільною сумісною власністю її з відповідачом ,визнати за нею право власності на &frac12; частину цієї квартири,як частку в майні подружжя та стягнути з відповідача на її користь витрати понесені нею по справі. В судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги,відповідач такі вимоги визнав не заперечував проти права власності позивачки на належну їм на праві спільної сумісної власності квартири . Заслухавши пояснення сторін,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. 11 червня 2002 року сторони зареєстрували юридичний шлюб,що підтвержується свідоцтвом про одруження ( а.с.8). 21 жовтня 2002 року на підставі договору купівлі - продажу зареєстрованого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. [PERSON]. придбав у [PERSON]. трьохкімнатну квартиру [ADDRESS],що підтвержується інформаційною довідкою Прилуцького МБТІ та договором купівлі-продажу квартири ( а.с.9,15). В придбаній відповідачом [PERSON] квартирі за [ADDRESS] були зареєстровані і стали проживати його дружина позивачка [PERSON] та їх неповнолітні сини [PERSON] та [PERSON],що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.10-12) і проти чого не заперечували в суді і самі сторони. Відповідно до положень ч.1 ст. 60 СК України майно ,набуте подружжям - 2 - за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини (навчання,ведення домашнього господарства,догляд за дітьми,хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу) . Відповідно до положень ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна,що є об»єктоми права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . Дані постулати права в повному обсязі дублюються і ч. 3 ст. 368 та ч.2 ст. 372 ЦК України. Таким чином в судовому засіднанні безспірно встановлено,що квартира за [ADDRESS] придбана сторонами за час шлюбу і є їх спільною сумісною власністю. Виходячи з наведених вище законів позивачка має право власності на &frac12; частину цієї квартири,проти чого не заперечував в судовому засіданні і сам відповідач . За таких обставин позов позивачки підлягає задоволенню. Задовільняючи таким чином позовні вимоги , суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь позивачки 143 грн.31 коп - в рахунок відшкодування витрат понесених нею на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду і 30 грн. - в рахунок відшкодуання витрат затрачених нею на сплату витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи відповідно до положень ст.ст. 81,88 ЦПК України. Разом з тим суд вважає необхідним повернути позивачці 41 грн. 49 коп.,як надмірно сплачений розмір судового збору при подачі позовної заяви до суду,ніж встановлено законодавством, відповідно до положень ст. 83 ЦПК України. На підставі наведеного,ст.ст. 60 ч.1,70 ч.1 СК України,ст. 368 ч.3,372 ч.2 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,81,83,88,212,213,215 ЦПК України,суд-

Outcome: approved