Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

05 лютого 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики у розмірі 151 500 грн. (сто п'ятдесят одну тисячу п'ятсот гривень) та судових витрат. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що він позичив у позивача гроші, про що був укладений договір позики відповідно до чинного законодавства в письмовій формі та посвідчений нотаріально. Строк виконання зобов'язання, встановлений за домовленістю сторін, сплинув, але відповідач по цей час не повернув суму боргу. У попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги за позовом. Відповідач у попередньому судовому засіданні заявив про визнання позовних вимог у повному обсязі, суду пояснив, що в його особистому житті склалася складна ситуація, пов'язана з хворобами рідних людей, нерозуміння проблем дружиною, що привело до скрутного матеріального становища. Також відповідач повідомив, що на даний час ситуація стабілізується, він підтримує тісний зв'язок зі своїм кредитором і не має наміру ухилятися від повернення грошових коштів. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у попередньому судовому засіданні, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, у судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2007 року між сторонами по справі був укладений договір позики, посвідчений [PERSON]., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, згідно якого відповідач отримав від позивача як позику грошові кошти у розмірі 151 500 грн. (сто п'ятдесят одну тисячу п'ятсот гривень) та зобов'язався повернути всю суму до 20.01.2008 року (а.с.6). Встановлений строк повернення коштів сплинув, але по цей час відповідач борг не повернув. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Крім того, позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1515.00 (однієї тисячі п'ятисот п'ятнадцяти) гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 (тридцяти) гривень (а.с.2, 3). Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі встановленого, ст.ст.625, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved