Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

04 березня 2008 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 14 серпня 2001 року, між ними та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 37/100 частин жилого будинку [NUMBER], а саме квартиру [ADDRESS]. За умовами укладеної угоди відповідач [PERSON] отримав гроші, а вони правоустановчі документи на квартиру, які були зареєстровані в БТІ міста Маріуполя за реєстраційним номером 40564 від 21 серпня 2001 року. Вони проживають у вищевказаній квартирі, оплачують комунальні послуги і до цього часу ніхто не ставив під сумнів її право власності на дану квартиру. На даний час виникло питання про відчуження вказаної квартири, тому необхідно впорядкувати право установчі документи. Оскільки договір був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали умови договору, просили визнати договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу 37/100 частин жилого будинку [NUMBER], а саме квартири [ADDRESS] від 14 серпня 2001 року визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 2001 року на Універсальній товарній біржі «Сприяння» був укладений договір купівлі-продажу (біржовий контракт № 1408/03) 37/100 частин жилого будинку [NUMBER], а саме квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з реєстраційного посвідчення БТІ міста Маріуполя № 40564 від 21 серпня 2001 року, 37/100 частини жилого будинку [NUMBER] (квартира [ADDRESS]) зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 24 липня 2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON], актовий запис № 56, після чого дружині присвоєно прізвище: [PERSON]. Як вбачається з копій паспортів [PERSON] та [PERSON] вони зареєстровані [ADDRESS]. Правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно до п. 4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (будинку), сторонами по якому є громадяни, укладений у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких певних обставин, досліджених у суді, суд вважає встановленим, що між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мав місце договір купівлі-продажу 37/100 частини жилого будинку [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved