Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним та стягнення грошових коштів мотивуючи позовні вимоги тим, що між сторонами у справі укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Означений договір ним укладено під впливом помилки, оскільки між сторонами було досягнуто угоди про купівлю продаж магазину, а не нерухомого майна. За наслідками цієї помилки від придбавши у [PERSON] частку приміщення будівлі, в подальшому з причини відсутності проектної документації на магазин, не зміг відкрити торгівельну об»єкт. Одночасно посилається на те, що надав відповідачу в рахунок часткової оплати придбаного магазину грошові кошти в сумі 17750 грн та поніс витрати по оформленню документації на придбаний магазин в сумі 1541,23 грн. Перед оформленням оспорюваного договору, відповідач [PERSON] надала йому технічний паспорт на придбане майно з МБТІ, де предмет купівлі вказаний як магазин. З причини юридичної необізнаності, він під впливом помилки підписав договір купівлі-продажу, тому просить суд визнати даний договір недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник в процесі - адвокат [PERSON], позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення коштів з відповідача [PERSON] підтримали повністю. В своїх поясненнях позивач [PERSON] посилався на те, що в момент підписання оспорюваного ним договору купівлі-продажу та нотаріального оформлення він читав текст договору, знаходився в ясній свідомості, при цьому повністю розумів значення вчинюваних дій. В оспорюваному договорі було зазначено, що він купує у [PERSON] 9/50 частину приміщення будівлі, яка розташована по [ADDRESS]. Домовляючись з [PERSON] про купівлю предмету договору, він ознайомився з текстом технічного паспорту на предмет купівлі-продажу, в якому було зазначено, що предметом купівлі є магазин продовольчих товарів. Після підписання оспорюваного договору, він намагався у придбаному приміщенні відкрити магазин промислових товарів, перепрофілювавши цільове призначення магазину, але виявилось, що для відкриття в свій час продовольчого магазину, у [PERSON] були відсутні певні дозволи та не був затверджений технічний проект, це в подальшому стало йому перешкодою у відкритті магазину промислових товарів. З даної причини [PERSON] вважає, що підписав оспорюваний ним договір під впливом помилки. По позовній вимозі про стягнення з [PERSON] грошових коштів [PERSON] суду пояснив, що перед укладенням та підписанням оспорюваного договору, він надав [PERSON] 17750 грн., але підтвердити даний факт письмовими або ж іншими доказами перед судом не може, оскільки документально даний факт не посвідчувався. В самому договорі означено той факт , що він взяв на себе зобов»язання про сплату [PERSON] в період до 31 грудня 2007 року в рахунок оплати за придбане приміщення 15000 грн грошових коштів та в період до 01 жовтня 2008 року 30000 грн. В судовому засіданні [PERSON] ствердив, що означених умов договору він не виконав та не сплатив [PERSON] в період до 31 грудня 2007 року, обумовлену договором суму грошових коштів в розмірі 15000 грн. Ці умови договору він виконувати не бажає, оскільки не взмозі з-за відсутності належних дозволів та затвердженої технічної документації відкрити магазин промислових товарів. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та стягнення грошових коштів не визнали повністю. В судовому засіданні пояснили, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] мала місце угода купівлі-продажу нерухомого майна 9/50 частки приміщення будівлі за адресою [ADDRESS], загальною площею 84,79 кв.м. вартістю 45000 грн. Означений договір посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу [PERSON], який був зареєстрований в реєстрі за № 764. Згідно до умов договору продаж вказаного приміщення було здійснено з розстроченням платежу, де сума грошових коштів в розмірі 15000 грн. [PERSON] повинна бути сплачена продавцю до 31 грудня 2007 року, а решта коштів в сумі 30000 грн. до 01 жовтня 2008 року. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов»язання по сплаті платежу в розмірі 15000 грн. в строк обумовлений п.2.2 договору. Право власності на предмет купівлі продажу, згідно до умов договору перейшло до покупця [PERSON] з моменту реєстрації оспорюваного договору. Дії [PERSON], противна сторона по договору, вважає істотним порушенням умов договору, тому [PERSON] вважає, що даний договір має бути розірваний в судовому порядку, про що нею зазначено в зустрічній позовній заяві. Підстав для визнання недійсним оспорюваного [PERSON] договору [PERSON] не вбачає, оскільки в момент укладення, підписання, нотаріального посвідчення договору [PERSON] діяв вільно, знаходився в ясній свідомості, розумів значення своїх дій. Представник [PERSON] в судовому процесі [PERSON], доводи по зустрічній позовній заяві підтримав повністю. Суду пояснив, що [PERSON] дійсно являючись покупцем по оспорюваному договору дійсно купував 9/50 частки приміщення будівлі за адресою [ADDRESS]. Вважає, що [PERSON] не вчинював даний договір під впливом помилки, оскільки в поняття магазину входить не тільки нерухома будівля, а включається також і необхідне обладнання (холодильники, вітрини та інше), для здійснення торгівельної діяльності. Окрім цього вказав на те, що в договорі відсутні посилання на те, що [PERSON] купує і обладання, що вказує на свідоме придбання [PERSON] приміщення будівлі, а не магазину. Представник [PERSON] обґрунтував свої доводи тим, що для вдкриття торгівельного об»єкту, кожний суб»єкт підприємницької діяльності самостійно на своє ім.»я зобов»язаний отримувати відповідні дозволи компетентних служб та органів, тому посилання [PERSON] на відсутність у [PERSON] дозволів на здійснення торгівельної діяльності, вважає не допустимими до справи. Окрім цього, пояснив суду, що перепрофілювання мети діяльності торгового об»єкту із продажу продовольчих товарів на продаж промислових товарів, потребує отримання спеціальних дозволів та затвердження технічних проектів тим суб»єктом, який здійснює перепрофілізацію торгового об»єкту. Посилання [PERSON] на факт передачі його довірителю грошових коштів в сумі 17750 грн. заперечує, оскільки даний факт не підтверджується будь-якими доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошових коштів не обґрунтований та задоволенню не підлягає повністю. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу та повернення у власність проданого об»єкту нерухомості підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін: 17 жовтня 2007 року [PERSON], як продавець та [PERSON], як покупець, будучи попередньо ознайомленими з правовими наслідками при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі і ясній пам»яті, діючи вільно на власний розсуд, за відсутності будь-якого примусу як фізичного так і психічного, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна-9/50 частки приміщення будівлі розташованої за адресою смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області. Даний договір 17.10.2007 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 764. Право власності у покупця - [PERSON] виникло на придбане за договором майно з моменту державної реєстрації договору. Державна реєстрація договору проведена Вільшанським відділенням №5 Ульяновського міжміського бюро технічної інвентаризації 18 жовтня 2007 року, про що внесено в реєстрову книгу запис за №175. Згідно п.1.8 означеного договору, покупець на момент підписання договору володів достатньою інформацією, про відчужувану частку приміщення будівлі, задоволений її якісним станом, встановленим шляхом огляду до укладення договору. Будь-яких недоліків або дефектів, що перешкоджали б використанню 9/50 частки приміщення будівлі за призначенням, на момент огляду виявлено не було (а.с.6). Згідно розділу 2 означеного договору продаж 9/50 частки приміщення будівлі вчинявся сторонами за 45000 грн. Зазначена ціна відповідала волевиявленню сторін по договору. Покупець для сплати 9/50 частки приміщення будівлі зобов»язаний здійснювати окремі платежі за наступним графіком у такому розмірі до 31.12.2007 року сплатити 15000 грн., до 01.10.2008 року сплатити 30000 грн. З пояснень сторін судом встановлено, що покупець не виконав свій обов»язок до сплати продавцю, в строк до 31.12.2007 року 15000 грн., що сторонами в судовому засіданні не оспорюється. Згідно технічного паспорту (реєстровий номер 175/1, а.с.9), предмет купівлі-продажу означений як магазин продовольчих товарів. Згідно до відповіді техніка Вільшанського відділення Ульяновського бюро технічної інвентаризації [PERSON] від 29.02.2008 року (а.с.92) вищеназваний технічний паспорт на магазин видано помилково, по договору купівлі -продажу придбано [PERSON] нежитлове приміщення. З пояснень [PERSON] судом встановлено, що при укладенні оспорюваного договору він чітко розумів правове значення своїх дій, бажав вчинити договір, його волевиявлення було вільним, претензій до дій нотаріуса який посвідчував договір, в нього не має. [PERSON] достойменно знав, що після придбання предмету купівлі-продажу, для відкриття торгового об»єкту зобов»язаний буде оформлювати на власне ім»я всі необхідні дозволи та технічні проекти. Зобов»язань, щодо оформлення на ім»я [PERSON] торгового об»єкта, згідно умов оспорюваного договору, [PERSON] на має. Факт передачі [PERSON] до моменту підписання оспорюваного договору [PERSON] грошей готівкою в сумі 17750 грн. в рахунок оплати предмета купівлі-продажу по означеному вище договору, належними і допустимими до справи доказами не підтверджено. Згідно до ст. 229 ЦК України (далі по тесту ЦКУ), якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Відповідно до ст.216 ЦКУ, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно до ст.651 ЦКУ, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 653 ЦКУ, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно до ст.697 ЦКУ, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Продавець має право вимагати від покупця повернення товару також у разі ненастання обставин, за яких право власності на товар мало перейти до покупця. Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що [PERSON] укладаючи, підписуючи та здійснюючи нотаріальне посвідчення і державну реєстрацію оспорюваного ним договору, не знаходився під впливом помилки та в свою чергу не виконав взяті на себе збов»язання, щодо оплатності купленого об»єкта нерухомості, продавцю за договором. Доводи позивача [PERSON], про вчинення оспорюваного ним договору під впливом помилки спростовуються текстом самого договору, поясненнями [PERSON] в судовому засіданні, про його розуміння поняття магазину і відмінності цього поняття від визначення об»єкта нерухомого не житлового приміщення. Доводи [PERSON], про факт передачі до моменту підписання оспорюваного договору [PERSON] грошей готівкою в сумі 17750 грн. в рахунок оплати предмета купівлі-продажу в судовому засіданні не доведено. Одночасно сторонами в судовому засіданні визнано факт не виконання [PERSON] істотних умов договору, щодо його оплатності. На підставі викладеного

Outcome: approved