Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Відповідач при попередньому розгляді справи позов по суті та за обставинами визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому з 08 травня 1998 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження, з 2006 року сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені, вони проживають окремо, між ними були втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони перестали розуміти один одного, і тому вони вирішили припинити шлюбні стосунки, відновлювати сімейно-шлюбні відносини вона наміру не має, просить шлюб розірвати. Відповідач при попередньому розгляді справи позов визнав, надав суду заяву, в якій зазначив, що він позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, та проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. При попередньому розгляді справи позивачка підтримала свої позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, надані позивачкою на підтвердження свого позову: Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво про народження дитини. Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 207 (а.с. 7), сторони дійсно заходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1998 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 7). З 2006 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що між ними були втрачені почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного, з цього часу вони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, на примирення сторони не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. Майнові та аліментні питання вирішені сторонами в добровільному порядку. Син зі згоди відповідача після розлучення залишиться проживати з позивачкою. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок Його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не можливо та не доцільно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу сторін неможливе, і даний шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС, належить стягнути з відповідача. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved