overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

01 лютого 2008 року Чугуївське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства (далі ЧВПВКГ) звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 357,96 грн. у погашення заборгованості по несплаченим послугам за водопостачання та водовідведення. У судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справі за її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до п. п. 12.1, 12.2 «Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і населених пунктах України», затверджених наказом Держжиткомгоспу України № 67 від 01 липня 1994 року, відповідач є абонентом Чугуївського ВПВКГ із відкритим особовим рахунком № 9022509 і виданою абонентською книжкою. Кожному абонентові щомісяця надаються рахунки для оплати за спожиту воду і водовідведення. Однак, у порушення п.12.3 зазначених «Правил», відповідач не сплачував рахунки за водопостачання та водовідведення, внаслідок чого за період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2008 року склалася заборгованість в розмірі 357,96 грн., що підтверджується розрахунком про надання послуг (а с.3). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України, відповідач не своєчасно вносив плату за комунальні послуги. Таким чином, перевіривши матеріали справи та дослідивши доказі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 30 грн. - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та держмито в дохід держави у розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

01 лютого 2008 року Чугуївське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства (далі ЧВПВКГ) звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 801,84 грн. у погашення заборгованості по несплаченим послугам за водопостачання та водовідведення. У судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справі за її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до п. п. 12.1, 12.2 «Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і населених пунктах України», затверджених наказом Держжиткомгоспу України № 67 від 01 липня 1994 року, відповідач є абонентом Чугуївського ВПВКГ із відкритим особовим рахунком № 3104610 і виданою абонентською книжкою. Кожному абонентові щомісяця надаються рахунки для оплати за спожиту воду і водовідведення. Однак, у порушення п.12.3 зазначених «Правил», відповідач не сплачував рахунки за водопостачання та водовідведення, внаслідок чого на 01 січня 2008 року склалася заборгованість в розмірі 801,84 грн., що підтверджується розрахунком про надання послуг (а с.6). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України, відповідач не своєчасно вносив плату за комунальні послуги. Таким чином, перевіривши матеріали справи та дослідивши доказі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 30 грн. - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та держмито в дохід держави у розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

01 лютого 2008 року Чугуївське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства (далі ЧВПВКГ) звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 423,94 грн. у погашення заборгованості по несплаченим послугам за водопостачання та водовідведення. У судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справі за її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до п. п. 12.1, 12.2 «Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і населених пунктах України», затверджених наказом Держжиткомгоспу України № 67 від 01 липня 1994 року, відповідач є абонентом Чугуївського ВПВКГ із відкритим особовим рахунком № 6084106 і виданою абонентською книжкою. Кожному абонентові щомісяця надаються рахунки для оплати за спожиту воду і водовідведення. Однак, у порушення п.12.3 зазначених «Правил», відповідач не сплачував рахунки за водопостачання та водовідведення, внаслідок чого за період з 01 березня 2005 року по 01 січня 2008 року склалася заборгованість в розмірі 423,94 грн., що підтверджується розрахунком про надання послуг (а с.5). Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України, відповідач не своєчасно вносив плату за комунальні послуги. Таким чином, перевіривши матеріали справи та дослідивши доказі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 30 грн. - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та держмито в дохід держави у розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем знаходилася в цивільному шлюбі з 1996 року, від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Вже як два роки шлюбні відносини між сторонами припинені, позивачка разом з дітьми, в неї є ще старший син, проживає окремо, однак [PERSON] на утримання свого сина добровільно ніякої допомоги не надає, хоча працевлаштований, працює за трудовими договорами та має джерело доходу. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити у попередньому судовому засіданні. Відповідач позов визнав повністю та погодився з розміром аліментів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Державна екологічна інспекція в Чернігівській області звернулась до суду з даним позовом, вказуючи на те, що 23 січня 2008 року, [PERSON]здійснив незаконну порубку 1 дерева дуба та 1 дерева липи, що знаходилися на території [ADDRESS], чим завдав збитків державі з урахуванням таксової вартості деревини на загальну суму 2640 грн. А тому Державна екологічна інспекція в Чернігівській області просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету Лукнівської сільської ради Коропського району Чернігівській області 2640 грн. завданих збитків. В судовому засіданні представник позивача Капиця С.І. позовну заяву підтримав з вище викладених мотивів і просить її задвольнити. Відповідач [PERSON]. позов Державної екологічної інспекції в Чернігівській області визнав частково і пояснив, що він не заперечує того, що спиляв вищезгадані дерева, але просить суд, при вирішенні цього питання, врахувати його сімейний і матеріальний стан та те, що ці дерева він пиляв з усного дозволу сільського голови. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2008 року, складеного державним інспектором Капицею С.І., вбачається, що 23 січня 2008 року, [PERSON]. здійснив незаконну порубку двох дерев, які знаходилися на території [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку розмір шкоди від незаконної порубки дерев [PERSON]. складає 2640 грн., чим завдано збитків державі на суму 2640 грн. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, відповідно до ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Суд бере до уваги, що відповідач не має постійного заробітку, а тільки як ліквідатор Чорнобильської катастрофи 2 категорії одержує щомісячну компенсацію на продукти харчування по 127 грн. 50 коп., має на утриманні неповнолітню дитину, яка навчається в професійному учбовому закладі та має хронічні захворювання, що потребує постійного лікування і матеріальних затрат. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON]. повинен відшкодувати до місцевого бюджету Лукнівської сільської ради, Коропського району, Чернігівській області завдані збитки в сумі 400 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за комунальні послуги та холодну воду в сумі 746,54 грн. Відповідачка неодноразово викликалася до суду, але в суд так і не з'явилась, про час розгляду справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила, своїх заперечень не надала. Представник позивача наполягає на розгляді справи у відсутності відповідачки. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, та оголосив згідно ст.224 ЦПК України заочний розгляд справи. Позивач позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що в період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року відповідачка користувалась холодною водою та послугами по утриманню квартири на загальну суму 846,54 грн. Відповідачка сплатила 100,00 грн. Тому виникла тривала заборгованість в розмірі 746,54 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки. Також позивач просить суд стягнути з відповідачки судові витрати в розмірі 51,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в квартирі [ADDRESS]. Квартира неприватизована. Відповідачка дійсно є споживачем комунальних послуг позивача. Встановлено також, що за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року відповідачці було поставлено холодної води та надано комунальних послуг на загальну суму 846,54 грн. Відповідачка сплатила 100,00 грн. Заборгованість становить 746,54 грн. Сума заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунком, тарифами по сплаті за комунальні послуги, а також попередженням про необхідність сплати боргу відповідачкою в добровільному порядку. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобов”язань по сплаті наданих послуг, та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов”язання та наслідків, які виникають при неналежній відмові. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов”язання, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.09.1988 року відділом РАЦС виконкому Інгулецької районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 273. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 24.09.1988 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем погіршилися десять років тому, припинено з квітня 2007 року, і з цього часу сторони разом хоч і проживають, але спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Спільне життя не склалося. Причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного проживання відповідач принижував та знущався над нею, неодноразово застосовував фізичну силу, внаслідок чого постійно виникали сварки в сім”ї, які відбувались у присутності дитини та знайомих. У сторін різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивачка переконана, що подальше спільне життя недоцільно, миритися вона не бажає. Стверджує, що подальше спільне проживання та перебування у шлюбі порушує її інтереси та інтереси неповнолітньої дитини. Спору по майну та житлу немає. Дитина залишається з позивачкою. Аліменти з відповідача стягнуто за рішенням суду. На розірванні шлюбу наполягає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд враховує на те, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Миритися сторони не бажають, обидва згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, і перед усім, як з”ясувалось, позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини дитини - сина [PERSON],[INFO], у розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в запропонованому позивачкою розмірі. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1988 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем погіршилися десять років тому, припинено з квітня 2007 року, і з цього часу сторони разом хоч і проживають, але спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Коштів на утримання дитини та її належне матеріальне забезпечення у позивачки не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, а тому має можливість допомогати дитині в запропонованому нею розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1988 року /а.с.3/, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] /а.с.2/, який знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату /а.с.4/, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в запропонованому нею розмірі. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов”язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

В квітні 2008 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 листопада 1998 року у Абранській сільській раді Воловецького району, актовий запис №3. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син -[PERSON],[INFO]. Позов мотивував тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та на вирішення життєвих питань, у зв»язку з чим між ними виникають сварки і непорозуміння. Вважає що їх шлюб існує лише формально. Просить суд розірвати шлюб, неповнолітню дочку [PERSON]-залишити проживати з ним, а сина [PERSON]- залишити проживати з матір»ю. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечила. На розірвання шлюбу згідна. Погодилася, щоб дочка [PERSON] -проживала з позивачем, а син [PERSON]- з нею. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить шлюб з відповідачкою розірвати, неповнолітніх дітей дочку - [PERSON] залишити проживати біля нього, а сина [PERSON]- біля відповідачки, про що надав суду укладений та підписаний сторонами [PERSON] та [PERSON]. Договір про місце проживання дітей та участь у їх вихованні. Заслухавши та обміркувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б і інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім”ї, між ними виникають сварки і непорозуміння, примирення між ними не відбулося, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім”ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.157 Сімейного Кодексу України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов»язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Згідно укладеного договору про місце проживання дітей та участь у їх вихованні від 16.04.2008 року (а.с. ) сторони [PERSON] та [PERSON] домовилися про те, що після розірвання шлюбу неповнолітні діти - дочка [PERSON], [INFO] буде проживати з батьком [PERSON], син - [PERSON] -з матір»ю [PERSON] Обидві сторони безперешкодно будуть брати участь у вихованні дітей. В ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини , ратифікованої Законом України №778-Х11 від 27.02.1991 року зазначено, що дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Таким чином, суд вважає за можливе неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] - залишити проживати з позивачем [PERSON], неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] - залишити проживати з матір»ю [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся 05.03. 2008 року до суду з даною заявою посилаючись на те, що, її батько [PERSON] помер [INFO], а [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Окрім заявниці інших спадкоємців не має. Однак будучи людиною необізнаною не подала своєчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини як спадкоємець за законом після смерті матері, за цих обставин їй було відмовлено у прийнятті спадщини, просить визначити додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з мотивів, що викладені в заяві та просить визначити додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Судове засідання проведено у відсутність представника Іршавської державної нотаріальної контори відповідно до ст. 169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що заяву слід задовольнити з слідуючих підстав : В судовому засіданні належними доказами встановлено, батько заявниці [PERSON] помер [INFO], а [INFO] померла її мати[PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], що належав помершій на праві приватної власності, що ствердується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31 липня 2007 року № 169. Окрім заявниці інших спадкоємців не має. [PERSON] з 1999 року до дня смерті проживала у будинку заявниці та була на її утриманні, що стверджується довідкою Ільницької сільської ради, крім того заявниця обробляла земельну ділянку, сплачувала комунальні послуги та податок на землю біля спадкового будинку, тобто фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння майном, але будучи людиною необізнаною не подала своєчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини як спадкоємець за законом після смерті матері, за цих обставин їй було відмовлено у прийнятті спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved