overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON]. звернулася з позовом до суду до Омбишської сільської ради та Борзнянської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) мотивуючи тим, що з 1939 року і до виходу на пенсію працювала на різних роботах в колгоспі «Комунар» с.Омбиш Борзнянського району Чернігівської області, правонаступником якого є СТОВ «Омбишське». Поскільки вона не вибувала з членів даного господарства, тому вважає, що має право на отримання земельної частки (паю), що і змусило її звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовільнити. Представник Борзнянської районної державної адміністрації в судовому засіданні заявлений позов не визнала, так як вважає, що позивачка не має права на отримання земельної частки (паю), поскільки не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, крім того вважає, що позивачкою пропущений строк позовної давності, тому просить відмовити в задоволенні позову і з цих підстав. Представник Омбишської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був проінформований своєчасно. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку. Як випливає з п.2 Указу Президента України від 8.08.1995 року “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємтсвам і організаціям” право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як було встановлено в судовому засіданні позивачка з 1939 до 1974 року постійно працювала в колгоспі «Комунар», правонаступником якого є СТОВ «Омбишське» с.Омбиш Борзнянського району Чернігівської області на різних роботах, звідки і пішла на пенсію, при цьому хоча і не була виключена з членів колгоспу «Комунар», однак втратила всі зв'язки з господарством. Факт втрати нею зв'язків з господарством підтверджується тим, що позивачка не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При таких обставинах суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачці необхідно відмовити. Крім того згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, яка застосовується судом згідно ч.3 ст.267 ЦК України лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Поскільки представником відповідача в судовому засіданні зроблені відповідні заяви, тому суд вважає, що і з цих підстав позивачці необхідно відмовити в задоволенні її позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON]. заборгованості по оплаті за користування електричною енергією, на підставі укладеного між сторонами договору, що виникли за період з грудня 2007 року , і виразилися в заборгованості по оплаті за користування електричною енергією в сумі 478 грн. 35 коп. В зв»язку з цим відповідачу було направлено повідомлення з попередженням про своєчасну сплату боргу та вирішення справи в судовому порядку в разі несплати заборгованості у визначений законодавством термін, але відповідач на повідомлення не відреагував,тому позовна заява направлена до суду для розгляду. В судовому засіданні представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог та пояснила, що на підставі наряду № 448-а від 25 березня 2008 року в квартирі відповідача було відрізано електроенергію, та на момент відключення сума заборгованості збільшилась згідно показань приладу обліку електроенергії, та станом на 09 квітня 2008 року становить 524. 02 грн, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені слідуючі обставини справи та належні їм правовідносини. Відкрите акціонерне товариство “Черкасиобленерго” та його структурний підрозділ Чорнобаївський район електричних мереж

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

29.02.2008р. [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Родинської міської Ради про визнання договору оренди земельної ділянки дійсним, посилаючись на те, що він з відповідачем 30.01.2003 року уклав Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого відповідач надав йому у строкове оплатне володіння та користування земельну ділянку площею 0,1793га, яка розташована на в'їзді в м.Родинське Донецької області, на якій знаходиться станція технічного обслуговування. Згідно п.8 Договору передбачено, що він вступає в силу після його підписання сторонами та нотаріального посвідчення, але відповідач відмовився від нотаріального посвідчення Договору оренди посилаючись на те, що в бюджеті м.Родинське кошти на нотаріальне посвідчення договорів не заплановані. Підписуючи договір оренди він з відповідачем досягнув домовленості по всіх істотних умовах Договору, зокрема: був визначений предмет оренди, його вартість, розмірі орендної плати та порядок її внесення, форма договору. Свої зобов'язання, передбачені договором оренди він виконує належним чином: прийняв у строкове оплатне володіння та користування (в оренду) земельну ділянку площею 0,1793га, та в повному обсязі вносить оренду плату. Відповідач приймає він нього виконання, оскільки з його сторони не відбувалося повернення йому сум орендної плати. Таким чином, він вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору оренди і просить визнати дійсним укладений Договір оренди від 30.01.2003 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позов підтримав, представник відповідача Родинської міської Ради позов не визнав, вказавши, що в бюджеті м.Родинське кошти на нотаріальне посвідчення договорів не заплановані. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.2003р. (а.с.5,7) між позивачем та відповідачем був укладений Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Родинська міська Рада надала позивачу у строкове оплатне володіння та користування земельну ділянку площею 0,1793га, на якій знаходиться станція технічного обслуговування при в'їзді в м.Родинське Донецької області. Відповідно до п.8 вказаного Договору, останній вступає у силу після його підписання сторонами та нотаріального посвідчення, яке передбачене ст.209 ч.1 ЦК України, коли угода, вчинена у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню у випадку домовленості сторін. Позивач свої зобов'язання, передбачені договором оренди виконує належним чином, оскільки прийняв у строкове оплатне володіння та користування земельну ділянку площею 0,1793га, та в повному обсязі своєчасно вносить оренду плату (а.с.10-21). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. про визнання договору оренди земельної ділянки 30.01.2003 р. дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Представник відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі Слов'янський район електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON]., про стягнення вартості електроенергії недооблікованої приладом обліку. Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 7.11.2005 року представниками постачальника електроенергії, по місцю розташування об'єкта відповідача, складений акт № 011185 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме - пошкодження приладу обліку, пошкоджена пломба дерповірника (пережата плоскогубцями). Згідно ч. 4 п. 48 Правил - споживач електроенергії відповідає за: розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п. 53 "Правил користування електричною енергією для населення" (затверджених ухвалою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357), методиці нарахування розміру відшкодування збитків - відповідачці нарахована сума відшкодування збитків за недообліковану електричну енергію в сумі 301,54 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідачки державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив в адресу суду листа в якому просив суд, розглянути дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що даний позов належить задоволенню, так як відповідачка в порушення "Правил користування електричною енергією для населення" здійснювала користування електричною енергією з пошкодженим приладом обліку електроенергії, що підтверджується актом № 011185 від 7.11.2005 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення (а.с. 5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Представник відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі Слов'янський район електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON]., про стягнення вартості електроенергії недооблікованої приладом обліку. Свої вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 4.03.2005 року представниками постачальника електроенергії, по місцю розташування об'єкта відповідача, складений акт № 123243 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме - безобліковне користування електроенергією, заземлення нульового проводу електропроводки в приміщенні в схованому місці (штучний нуль). Фаза в третій клемі. Згідно ч. 4 п. 48 Правил - споживач електроенергії відповідає за: розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п. 53 "Правил користування електричною енергією для населення" (затверджених ухвалою КМУ від 26.07.1999 року за № 1357), методиці нарахування розміру відшкодування збитків - відповідачу нарахована сума відшкодування збитків за недообліковану електричну енергію в сумі 954,72 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив в адресу суду листа в якому просив суд, розглянути дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що даний позов належить задоволенню, так як відповідач в порушення "Правил користування електричною енергією для населення" здійснював безобліковне користування електроенергією, що підтверджується актом № 123243 від 4.03.2005 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення (а.с. 5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

25 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом після смерті [INFO]його матері - [PERSON], на грошові вклади, що знаходяться на рахунку [NUMBER]у філії №5322 - 015 Одеського відділення державного ощадного банку України. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк звернутися із заявою про прийняття зазначеного спадкового майна не міг, оскільки ощадні книжки були ним знайдені тільки тепер. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідач заявив про визнання позову щодо права власності позивача на грошові вклади матері як спадкоємця першої черги за законом. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні і досліджених доказів, наданих позивачем, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є рідними братами та синами [PERSON], померлої[INFO] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на праві власності, в тому числі й на грошові вклади, що знаходяться на рахунку [NUMBER]у філії №5322 - 015 Одеського відділення державного ощадного банку України. У встановлений законом строк позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/10 частки житлового будинку по[ADDRESS], при цьому в матеріалах спадкової справи міститься подана відповідачем заява про відмову від прийняття спадщини у відповідності до ст.553 ЦК України, який був чинним на той час, на користь свого брата - позивача по справі. Ощадна книжка на грошові вклади, що знаходяться на рахунку [NUMBER]у філії №5322 - 015 Одеського відділення державного ощадного банку України, на даний час знаходиться у позивача, про її існування на момент відкриття спадщини спадкоємцям не було відомо, вона була знайдена тільки у 2007 році. Свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою не видавалися, будь-які дані у спадковій справі щодо таких вкладів - відсутні. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України, діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.2 ст.564 ЦК України, якщо вкладчик не зробив розпорядження в ощадній касі, то у випадку його смерті вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах. За встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.529, 548, 549, 553, 564 ЦК України в редакції 1963 року, і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача [PERSON]на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини[PERSON], [INFO] року народження, яка є дитиною інвалідом, посилаючись на те, що вона знаходяться на її утримані, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, та просить стягувати Ѕ частини від всіх видів доходу [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та згідний сплачувати аліменти в розмірі Ѕ частини від всіх видів доходу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебували шлюбі, який згідно актового запису № 16 від 31 січня 2008 року було розірвано. Від цього шлюбу у позивачки та відповідача є спільна дитина - [PERSON], [INFO] року народження, яка знаходяться на утримані позивачки. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участь в її вихованні. Він працює шляховим робітником в «Лановецькому райавтодорі» і отримує стабільні доходи, а тому в змозі сплачувати аліменти від частини отриманого ним прибутку . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що відповідач є батьком[PERSON], [INFO] року народження, яка є дитиною інвалідом, а тому зобов'язаний її утримувати. Позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі Ѕ від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з|із| позовом в якому просив стягнути з [PERSON], на його користь 9977 грн. 39 коп., заборгованості за кредитом та судові витрати в сумі 129 грн. 77 коп. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачеві 30 січня 2006 року у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, було надано кредит у сумі 10000 грн. Відповідно до умов договору, кредит було надано зі сплатою процентів за користування ним в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за ним, з кінцевим терміном повернення в строк, що відповідає строку дії платіжної картки. В зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань станом на 14 січня 2008 року заборгованість за кредитом склала 8391 грн. 36 коп. а заборгованість по процентам за користування ним - 1586 грн. 03 коп. В судовому засіданні представник позивача від своїх позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним відмовився, в зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку повністю повернув банку борг. Просив стягнути сплачені при подачі позову судові витрати в сумі 129 грн. 77 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився про причину неявки суду не повідомив про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, тому враховуючи думку позивача, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку заочного провадження. Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до заяви від 30 січня 2006 року (а.с 5), яка одночасно із умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою є договором, [PERSON], у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, було надано кредит у сумі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за ним, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки. [PERSON], взятих на себе зобов'язань не виконав. В зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 14 січня 2008 року складає 9977 грн. 39 коп., де заборгованість за кредитом - 8391 грн. 36 коп., заборгованість по процентам за користування ним - 1586 грн. 03 коп., що підтверджується розрахунком (а.с 5). Після звернення позивача до суду, відповідач повністю сплатив всю суму боргу. А тому, представник позивача просив стягнути з [PERSON], сплачені при подачі позову судові витрати в сумі 129 грн. 77 коп. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до квитанцій (а.с 4) при зверненні до суду позивачем сплачено державне мито у сумі 99 грн. 77 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. А тому на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню сплачені позивачем судові витрати в сумі 129 грн. 77 коп. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

03 березня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги [PERSON]. мотивує тим, що від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивачка знаходиться в відпустці по догляду за дитиною. Сімейні стосунки з відповідачем припинили у вересні 2007 року оскільки відповідач виїхав працювати до м. Кіровоград. Відповідач має постійний заробіток, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. зареєстрували шлюб 10.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом № 183 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом № 03 (а.с.6). Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) стягуються в частині від доходу його батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved