Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

У жовтні 2000року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який у подальшому доповнив. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 20.06.2000 року о 13 годині 50 хвилин він, керуючи власним автомобілем «Москвич 2140» реєстр.[NUMBER], рухався по вул. Блюхера в напрямку вул. Барабашова у м. Харкові, а відповідачка [PERSON], керуючи власним автомобілем ВАЗ -21093 реєстр.[NUMBER], рухалась у зустрічному напрямку. Внаслідок порушення відповідачкою Правил дорожнього руху України та її виїзду на зустрічну смугу руху, відбулось зіткнення з його автомобілем, який одержав механічні пошкодження. Просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у сумі 1597грн.39 коп., компенсацію інфляції з червня 2000 року до теперішнього часу, три відсотки річних від суми матеріальних збитків, моральну шкоду у сумі 15.000 грн., судові витрати у сумі 132 грн., поштові витрати у сумі 38грн.71коп. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, вважає вину відповідача у дорожньо-транспортній пригоді не доведеною. Зазначив, що зіткнення автомобілів сталось з вини позивача. Відповідачка [PERSON] від отримання судової повістки надісланої через відповідну житлово-експлуатаційну організацію відмовилась, що у відповідності до п.8 ст.75 ЦПК України надає суду право розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріал по факту зіткнення транспортних засобів та наглядове провадження прокуратури м. Харкова № 99-135/00, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено що 20 червня 2000 року на вул. Блюхера в районі будинку № 15 у м. Харкові сталось зіткнення автомобілів «Москвич 2140» реєстр. [NUMBER], під керуванням власника - водія [PERSON] та автомобілю ВАЗ -21093 реєстр. [NUMBER], під керуванням власника - водія [PERSON] Постановою інспектора БДПС ДАІ ХДУ УМВСУ у Харківській області від 12.03.2003 року в порушенні кримінальної справи за фактом зіткнення вищевказаних автомобілів відмовлено. Призначена ухвалою суду за клопотанням представника відповідача комплексна транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза, знята з виконання у зв'язку з несплатою відповідачем її вартості. При цьому особисто відповідач була ознайомлена з ухвалою суду про призначення експертизи, знала про її вартість, що підтверджується клопотанням [PERSON], поданим через канцелярію суду, яке міститься в матеріалах справи (т.2 а.с. 73;79). Згідно вимог ст. 143 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке значення для них має ця експертиз, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. З висновку спеціаліста-автотехніка ХНДІСЕ ім.. М.С. Бокаріуса № 4265 від 16.07.2001 року вбачається, що дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1;14.2 в)11.4 ПДР України та з технічної точки зору знаходились у причинному зв'язку настанням події дорожньо-траспортної пригоди. Суд не бере до уваги додатковий висновок спеціаліста-автотехніка № 3 від 06.02.2003 року ЗАТ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» виконаний [PERSON], оскільки зазначена особа не входить до державного Реєстру атестованих судових експертів(т.1а.с.134). При цьому якщо шкода, спричинена внаслідок зіткнення двох або більше джерел підвищеної небезпеки, то між собою володільці цих джерел розраховуються відповідно до ступеню вини, згідно ст. 440 ЦК України( в ред.1963р.). З акту технічного огляду автомобілю «АЗЛК 2140» від 11.06.2000року та висновку дослідження спеціаліста - автотоварознавця № 001149 від 17.07.2000року вбачається, що сума матеріальних збитків, спричинених позивачу, внаслідок пошкодження його автомобілю, склала 1597 гривень 30 копійок. В матеріалах справи відсутні чеки та квитанції на підтвердження витрат, понесених позивачем на відновлювальний ремонт належного йому автомобілю, а з довідки від 16.09.2003 року вбачається, що документи на автомобіль «АЗЛК 2140» здані до МРЕВ УДАІ УМВС у Харківській області, реєстр. номер відсутній.(т.2 а.с.47). Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача матеріальні збитки, спричинені пошкодження його автомобілю у сумі 1597грн.39 коп. Крім того у відповідності до ч.1 ст.440-1ЦК України (в ред.1963р.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода, завдана позивачу пошкодженням його майна. Суд вважає безпідставно завищеною суму моральної шкоди зазначеної позивачем у розмірі 15.000 грн. і виходячи з засад розумності та справедливості, а також фактичних обставин у справі, позовні вимоги в цій частині задовольняє частково і стягує на користь позивача з відповідача 1000 гривень в компенсацію моральної шкоди. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати у сумі 58грн.74 коп., які складаються з витрат по сплаті державного мита у сумі 51 грн., витрат на відправку телеграм на адресу відповідача з повідомленням про огляд автомобілю у сумі 7грн.74 коп. Суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення компенсації інфляції, трьох відсотків річних від суми матеріальних збитків та поштових витрат у зв'язку з їх безпідставністю. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення дослідження спеціаліста - товарознавця, оскільки як вбачається з акту № 001149 від 17.07.2000 р. зазначене дослідження проведене за направленням ВБДПС, а квитанцій про його сплату, як і калькуляції вартості вищезазначеного дослідження позивач суду не надав.

Outcome: partial