Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягнути на її користь з державного підприємства «Лугинський лісгосп» 20000 (двадцяти тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв'язку із невиконанням останніми вимог трудового законодавства, що спричинило втрату дитини. Зазначені вимоги, які позивачкою та її представником [PERSON]підтримані в судовому засіданні, обгрунтовуються посиланням на те, що вона працює верстатником в Липницькому лісництві державного підприємства «Лугинський лісгосп». В травні 2006 року вона завагітніла і стала на облік в поліклініці Лугинської ЦРЛ. Після постановки на облік лікарем -гінекологом позивачу було рекомендовано уникати фізичних навантажень та тяжких умов праці. Із зазначеною довідкою вона звернулась до керівництва Липницького лісництва з метою надання їй полегшеної роботи на даному підприємстві відповідно до лікарського висновку. Однак на неодноразові прохання позивача надати їй легшу роботу керівництво ДП «Лугинський лісгосп» легшої роботи не надало, в результаті чого 13.09.2006 року у неї стався викидень. Представник державного підприємства «Лугинський лісгосп» заперечуючи проти заявлених вимог, посилається на те, що позивачка не зверталась до керівництва зазначеного підприємства з проханням надати їй легшу роботу. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши інші докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка працювала на посаді верстатника в Липницькому лісництві державного підприємства «Лугинський лісгосп». Із копії довідки від 27.09.2006 року №125 (а.с.12), виданої Коростенською відділковою лікарнею ст. Коростень вбачається, що позивачка з 05.09.2006 року по 16.09.2006 року перебувала на стаціонарному лікуванні в зазначеній лікарні з діагнозом «Передчасне відшарування низько розміщеної плаценти. Пізній викидень в терміні 19-20 тижнів - 13.09.2006 року». Згідно зазначеної довідки причиною викидня може бути фізичні перевантаження, тяжкі умови праці. У відповідності до висновку експерта (комісійної експертизи за матеріалами цивільної справи №2-20/07) №118 (а.с. 97-102) із медичних документів (амбулаторна картка №[NUMBER]) виходить, що [PERSON] з 1988 року лікувалась з приводу гіперплазії щитовидної залози; хронічного тонзиліту; пієлонефриту. Крім того, в амбулаторній картці є записи про те, що у неї мало місце порушення менструального циклу. Враховуючи вищевикладене судово-медична експертна комісія вважає, що причиною переривання вагітності у [PERSON] були загострення вищезазначених захворювань, а тому, зв'язати переривання вагітності (викидень) у [PERSON] з фізичними загрузками, які мали місце під час роботи, немає можливості. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника. В судовому засіданні судом не було встановлено і позивачем та її представником не було надано доказів порушення державним підприємством «Лугинський лісгосп» законних прав [PERSON], в зв'язку із чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed