Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про виділ частки майна та усунення перешкод у його користуванні, вказавши в заяві, що вона є власником 12/50 частин домоволодіння[ADDRESS], власником 9/50 частин є її колишній чоловік [PERSON], якій подарував їй її частку, іншою відокремленою частиною будинку в розмірі 29/50 частки володіє [PERSON], третя особа по справі. [PERSON] після дарування їй її частки заклав дверний прохід між їх частками і зробив собі окрему квартиру з окремим входом. ЇЇ частка житла стала нумеруватись квартирою № 1, частка [PERSON] квартирою №2, частка [PERSON] квартирою №3, що було зазначено в технічному паспорті. Вона мешкала в квартирі разом зі своїм сином, який в 1986 році одружився, привів в їх житло дружину, де в них народилась дитина. Останні з її дозволу були зареєстровані в їх домоволодінні. Оскільки вона мешкала окремо від дітей, син за згодою [PERSON] з'єднав дві квартири і став мешкати одразу в двох квартирах. В 2004 році вона повернулась в свою квартиру. Через пів року у неї загострились стосунки з невісткою, відповідачкою по справі, яка не дає їм мирно проживати у власному будинку в зв'язку з чим виник спір про реальний розподіл житла та усунення перешкод у його користуванні. Позивач прохає виділити їй реально у одноосібне володіння та користування її частку у будинку у розмірі 12/50 частин домоволодіння, яке їй належить, з закладанням дверного отвору між квартирами № 1 та 3, зобов'язавши відповідачів не перешкоджати їй проживати у своїй частині будинку, заборонивши їм користуватись належною їй частиною будинку, зобов'язавши зробити окремий вихід з квартири №3 та обладнати цю частину окремими системами газо-водо-електро-постачання та водовідведення. Позивачка [PERSON] та її представник позов підтримують, уточнивши його вимогою про заборону перешкоджання у закладанні дверного отвору між сусідніми квартирами. Відповідач [PERSON] позов визнає частково в частині закладання дверного отвору між квартирами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнають. Третя особа [PERSON], орган опіки та піклування Лубенського міськвиконкому в своїй заяві, [PERSON] в судовому засіданні, покладаються на думку суду. З'ясувавши, обставини справи , дослідивши докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать законові, не може використовувати власність на шкоду правам, свободам інших. Згідно ст. 183,364 ЦК України виділ майна неподільної речі не допускається. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору дарування від 14.03.1996 року має у власності 12/50 частин домоволодіння [ADDRESS] у вигляді відокремленої частки будинку з визначенням кімнат, з 2007 з визначенням квартири № 2 з видачею технічного паспорту на квартиру. [PERSON] є власником відокремленої квартири [ADDRESS] власником 29/50 відокремленої частки будинку /квартира №1/ залишається померлий [PERSON], спадкоємцями якого є [PERSON] та [PERSON], треті особи по справі. Оскільки сторони є одноосібними власниками відокремленої частки домоволодіння у вигляді окремих квартир з реєстрацією їх у Лубенському МБТІ, вимога позивачки про виділ реально із права спільної часткової власності в натурі в одноособове володіння та користування належних їх на праві особистої власності вже виділених приміщень, якими вона володіє на підставі договору дарування, при відсутності спору щодо права власності цих приміщень, при неможливості відокремити частину будинку від цілого будинку, задоволенню не підлягає, оскільки вимога про розподіл будинку задоволена договором дарування від 14.03.1996 року. Вимога щодо відокремлення квартир одна від одної шляхом закладання дверей, що з»єднають дві квартири підлягає задоволенню, оскільки власник має право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, квартири відокремлені одна від одної і не можуть об'єднуватись без згоди власника, який проти такого об»єднання. Закладання дверей позивачкою не протирічить вимогам закону, є волевиявленням позивачки, відновленням раніш існуючої перегородки, заборона на перешкоджання таких дій є засторогою від можливого втручання сторонніх осіб і при згоді всіх учасників процесу можу бути задоволена. Судом також встановлено, що 15.03.1996 році, після розподілу будинку, [PERSON] заклала дверний отвір між своєю квартирою та квартирою [PERSON], останній зробив дверний устрій на вулицю, закрив квартиру і переїхав мешкати в інше місце. З цього часу в частині домоволодіння позивачки стали мешкати: вона з сином [PERSON], відповідачем по справі. В 1996 році [PERSON] одружився з [PERSON] і вони разом за згодою позивачки стали мешкати в квартирі матері, яка переїхала мешкати в інше місце. [INFO] у відповідачів народився син [PERSON]. В 2002 році [PERSON] за згодою [PERSON], зробив дверний устрій між квартирами № 2 та 3, об”єднав системи тепло-електропостачання. 11.11.2002 року [PERSON] дозволила [PERSON] прописатись в своїй квартирі. В 2005 році [PERSON] повернулась в свою квартиру [ADDRESS], де стала мешкати з сім'єю сина. З 2006 року між [PERSON] та [PERSON] стали виникати конфлікти, які вирішувались без залучення правоохоронних органів, що призвели до неможливості спільного проживання і зумовило звернення позивачки до суду. За таких обставин, коли [PERSON], [PERSON] та їх дитина вселились в квартиру позивачки за її згодою і мешкають там як члени її сім»ї, вимога про їх виселення не ставиться, їм пропонується перейти мешкати в квартиру [PERSON], з чим останній не згоджується, заборонити їм користуватись приміщенням квартири №2, де вони поселились і прописані за згодою позивачки в межах заявлених позовних вимог неможливо. Зобов'язання власника іншого приміщення виконати вимоги щодо переобладнання своєї власності при відсутності порушень з його боку прав іншого власника не передбачено діючим законодавством, а тому вимога до [PERSON] про обладнання свого відокремленого житлового приміщення окремим входом виходить за межі компетенції позивачки і не може бути задоволена. Оскільки опалення та освітлення квартири [PERSON] проводиться з квартири [PERSON], таке об'єднання систем проведено за згоди самої позивачки членами її сім»ї, покладання обов'язків про роз»єднання даних систем слід покласти на саму позивачку. Газо-водо-постачання та водовідведення в квартирі №3 [PERSON] відсутнє, тому дана вимога задоволенню не підлягає. Судові витрати у вигляді сплати судового збору за виділ частки майна в натурі не підлягають поверненню, оскільки дана вимога не була судом задоволена. Оскільки [PERSON] при подачі позову не сплатила судовий збір за вимогами не матеріального характеру, з неї слід стягнути судовий збір за вимоги, що залишились не задоволеними, судовий збір за задоволені вимоги повинні сплачувати відповідачі. .

Outcome: partial