Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, третя особа без самостійних вимог Дніпровська сільська рада Кам”янсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання угоди дійсною та визнання права власності вказуючи, що згідно якого за договором купівлі-продажу, посвідченого 05.06.1991 року Дніпровською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром №190 вона придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований в [ADDRESS]. Після укладення договору у встановленому законом порядку в органах державної реєстрації позивачем зареєстровано не було. При укладенні угоди між сторонами були погоджені всі належні умови купівлі-продажу житлового приміщення. Зокрема щодо ціни, передачі житлового будинку у власність, нотаріального оформления договору. На підтвердження угоди позивачем було сплачено продавцю гроші в сумі 2000 руб., позивачка отримала у продавця правовстановлюючі документи на нерухомість. При укладенні угоди договору було надано реестровий номер та стягнуто держмито за посвідчення договору. 3 часу придбання будинку позивачка володіє вказаною нерухомістю, мешкає за вказаною адресою та сплачує комунальні та податкові платежі. На підставі рішення виконкому Дніпровської сільської ради Кам'янсько-Дншровського району Запорізької області від 24.02.1994 року за №2-7 позивачу була передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,45 га, розташована за вказаною адресою. В ciчні 2008 року позивачка звернулась до органів ЗМБТ1 з метою оформления всіх необхідних документів для оформления кредиту в банківській установі. За таких умов вона дізналася, що формально не є власником домоволодіння, оскільки за архівними данними ЗМБТІ домоволодіння зареєстроване за [PERSON] яка невдовзі після укладення угоди виїхала до Закарпатської області на постійне місце проживання та померла, а за змінами діючого законодавства вказаний договір купівлі-продажу не підлягае державній реєстрації. До теперішнього часу позивачка немає змоги визначитись з фактично придбаним майном. Вона є добросовісним набувачем i вважає, що немає законних підстав вважати про недійсність угоди. Вказані обставини змушують позивачку звернутись до суду з метою встановлення юридичного факту та визнання права власності. Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі продажу посвідчений 05.06.1991 року Дніпровською сільською радою Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром №190, за яким [PERSON] продала, а вона ([PERSON]) купила житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на вищезазначене майно згідно технічного паспорту. В судове засідання позивачка не з»явилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити . Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, заперечень проти позову не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з договору купівлі продажу посвідченого 05.06.1991 року Дніпровською сільською радою Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром №190, [PERSON] через свого представника [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу представник за дорученням від [PERSON] [PERSON] від [PERSON] отримала 2 000 руб за проданий житловий будинок [ADDRESS]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 05.06.1991 року [PERSON] представник за дорученням від [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS].. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились відносно усіх важливих умов угоди та угода між ними відбулася, продавець отримав гроші, покупець отримав майно, що стверджується письмовими доказами, але одна з сторін ухилилася від нотаріального посвідчення даної угоди, суд вправі визнати таку угоду дійсною. Згідно ст.256 ЦПК України, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку від якого залежить встановлення особистих або майнових прав громадян, то у судовому порядку такі права можуть бути встановлені. На підставі викладеного,

Outcome: approved