Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд з позовом до [PERSON]про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та пояснив, що позивачка з 21.02.1987 р. перебувала в шлюбі з [PERSON], що зареєстрований Стінківською сільрадою Бучацького району Тернопільської області. Від шлюбу мають двоє дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження та неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження, який проживає з матір'ю. За рішенням суду шлюб між ними розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 02.02.2007 р. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбане нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS], вартістю 198 465 грн., згідно висновку оцінювача Івано-Франківського ОБТІ від 06.07.2007 р. Отже, загальна вартість спільно придбаного майна становить 198465 грн. Просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, попередньо надавши заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та слухання справи в його відсутності, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]та [PERSON]перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.02.1987 року (а.с-7). 02.02.2007 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серія 1-ПК № [NUMBER], видане 02.02.2007 року відділом ЗАГСу Тазовського району служби ЗАГС Ямало-Ненецького автономного округу. До майна, набутого подружжям під час шлюбу, належить: двокімнатна [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири, серія [NUMBER], посвідчений 10.07.1997 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], запис в реєстрі № Д-400 (а.с-12). Як вбачається з матеріалів справи, ринкова вартість приміщення двокімнатної [ADDRESS]складає 198465 гривень (а.с - 16). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Таким чином, закон визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розмір їх часток при поділі майна, а тому спірна квартира, яка була придбана [PERSON] в інтересах сім'ї, оскільки від спільного сумісного проживання сторони мають двоє дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження та неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] народження, який проживає з матір'ю, належить позивачці та відповідачу на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу. Враховуючи те, що після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки, реальний розподіл спірної квартири неможливий, позивачка згідна на сплату відповідачеві грошової компенсації за належну йому 1/3 частку у спільній сумісній власності в розмірі - 66 155 гривень, відповідно до вимог ст.ст. 364, 365 ЦК України суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення права [PERSON] на частку у спільному майні шляхом сплати йому грошової компенсації та визнання за нею права власності на двокімнатну [ADDRESS], вартістю - 198465 гривень. При цьому, відступивши від рівності долей сторін, суд бере до уваги те, що відповідач забезпечений іншим житлом і не заперечує проти задоволення позову, на утриманні позивачки є неповнолітній син [PERSON],[INFO] народження. Виходячи з вищенаведеного, відповідно до ст. 364, 365, ч. 3 ст. 368, ч.3 ст. 370 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 63, 69, 70 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved