overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO]помер його батько [PERSON] На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.03.2007 року він успадкував [ADDRESS]за першим ступенем спорідненості по першій черзі спадкування. В той же час Роменська державна районна нотаріальна контора відмовляє йому в оформленні спадкових прав на дачний будинок з мансардою, цегляний погріб і земельну ділянку по [ADDRESS] через відсутність реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за померлим батьком. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав і прохав суд визнати за ним як за спадкоємцем після смерті батька право власності на об'єкт нерухомого майна - жилий дачний будинок з мансардою, загальною площею 51,6 кв.м, жилою площею 304 кв. м. та цегляний погріб, який знаходиться по [ADDRESS] Від відповідача - Пустовійтівської сільської Ради Роменського району надійшов лист з проханням справу розглянути у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа ДКП «Роменське МБТІ» у відзиві на позов аналогічно прохає справу розглянути у відсутності їхнього представника, зазначаючи, що в разі звернення [PERSON] з відповідними документами, право власності на нерухоме майно буде зареєстровано. В зв'язку з цим суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON](а.с. 5). Після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири по [ADDRESS]та дачного будинку по [ADDRESS] Інших спадкоємців після смерті батька позивача не має. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2007 року [PERSON] успадкував [ADDRESS]за першим ступенем спорідненості по першій черзі спадкування (а. с. 6) і 14.05.2007 року зареєстрував вказане нерухоме майно в Роменському МБТІ (а.с. 7-8). Згідно довідки ДКП «Роменське МБТІ» № 399 від 15.02.2007 року реєстрація права власності на дачний будинок по [ADDRESS] не проводилася, так як за життя померлий не отримував правовстановлюючих документів, що змусило позивача звернутися до суду (а.с. 15). Спірні правовідносини в регулюються ст. ст. 1216, 1220, 1261, 1268, 1270, ЦК України, які передбачають підстави спадкоємства, час та місце відкриття спадщини, спадкоємство за законом, порядок, місце відкриття спадщини, дії, що свідчать про прийняття спадщини та ст. ст. 328, 331 ЦК України, що регулюють підстави набуття права власності на новостворене майно. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO]помер його рідний брат [PERSON] Крім позивача інших спадкоємців немає, але через хворобу пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У попередньому засіданні позивач позов підтримав і прохав суд визначити йому додатковий строк два місяці для подання до Роменської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті брата. Відповідачі позовні вимоги визнали, пояснивши, що відмовляються від прийняття спадщини на користь [PERSON] Представник третьої особи Артюхівська сільська Ради Роменського району, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився. Від третьої особи - Роменської районної ДНК надійшов лист з проханням справу розглянути у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують. В зв'язку з цим суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва, виданого [INFO]року виконкомом Артюхівської сільської Ради, [INFO] помер [PERSON](а.с. 6). Останній є рідним братом позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] за місцем його проживання в с. Артюхівка Роменського району відкрилася спадщина. Відповідачки по справі [PERSON] та [PERSON] відмовляються від прийняття вказаної спадщини на користь [PERSON] (а.с. 8-9). З довідки виконкому Артюхівської сільської Ради № 107 від 03.03.2008 року вбачається, що спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є [PERSON], який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном. (а.с.7). Згідно довідки Артюхівського фельдшерського пункту від 11.12.2007 року [PERSON] з 03.12.2007 року по 12.12.2007 року він перебував на амбулаторному лікуванні (а.с. 11). Згідно ст.1268 ч.1, ст. 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Така заява спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подається до нотаріальної контори. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк, достатній д ля подання ним заяви для прийняття спадщини. Досліджені судом докази свідчать про те, що [PERSON]. пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до Старопочаївської сільської ради про визнання за ними права власності на будинковолодіння[ADDRESS], пославшись на те, що спірне будинковолодіння є їх спільною сумісною власністю, однак у них немає документів про право власності на спірне будинковолодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов та пояснила, що спірне будинковолодіння відносилось до категорії колгоспних дворів. Головою колгоспного двору був її чоловік [PERSON], який помер [INFO]року. Членами колгоспного двору були вона та діти -[PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну останьому ј частину будинковолодіння. Вона та позивачі є спадкоємцями першої черги та всі троє прийняли спадщину. Однак, в нотаріальній конторі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки втратили документи, які засвідчують право власності на спірне майно[PERSON] Крім того, вони втратили документи, які засвідчують їх право власності. Позивачі[PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та дали аналогічні пояснення. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, однак від сільського голови Старопочаївської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступних міркувань. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що господарство [ADDRESS]відносилось до категорії колгоспних дворів. Головою двору був [PERSON], членами двору - дружина[PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON], що стверджується довідкою № 325 від 01.04.2008 року, виданою Старопочаївською сільською радою. [PERSON] помер 12 листопада 2005 року, про що в Книзі реєстрації смертей 14.11.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 27, що стверджується свідоцтвом про смерть серії[NUMBER]. Позивачі прийняли спадщину, про що ствердили в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що слід визнати за позивачами право власності на спірне будинковолодіння в рівних частках. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Заявник [PERSON] 3 березня 2008 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому правовстановлюючого документу. В підтвердження своєї заяви [PERSON], посилається на те, що він знайшов розбіжності в документах, які надають право на призначення пенсії. Так в трудовій книжці , яка видана 19 січня 1973 року невірно зазначено його прізвище та рік народження. Встановлення юридичного факту, необхідно йому для пред'явлення рішення суду до управління Пенсійного фонду України у Краснокутському районі для призначення пенсії. У судовому засіданні заявник підтримав заяву, прохає суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи за дорученням у попереднє судове засідання не з”явилася , подала суду заяву , в якій проти задоволення заяви [PERSON]. не заперечувала, прохала слухати справу у її відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи було встановлено, що згідно паспорта громадянина України [NUMBER] виданим Краснокутським РВ УМВС України в Харківській області від 8 листопада 2000 року , заявник записаний як [PERSON] і дата його народження вказана як [INFO]року народження. (а.с.4). В трудовій книжці виданій 19.01.1973 року, при написанні по- батькові та року народження заявника була допущена помилка , а саме замість [PERSON] він записаний як [PERSON] і замість 1955 року народження вказано „1956 рік народження”.( а.с.4). Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище, ім"я, по-батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з ім"ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом було встановлено, що по- батькові заявника "[PERSON]" та рік його народження 1955, як зазначено в паспорті громадянина України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] 11 березня 2008 року звернувся до суду з позовною заявою до виконкому Мурафської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі , що знаходяться по [ADDRESS] В своїй заяві позивач вказав, що він являється власником житлового будинку разом з господарськими будівлями, які знаходяться по[ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 04 грудня 1992 року, зареєстрованого Богодухівським БТІ 16 грудня 1992 року. На земельній ділянці, відведеній для будівництва і на якій побудований будинок, самовільно, без рішення виконкому Мурафської сільської ради і без оформлення технічної документації, він побудував навіс, льох та сарай, що підтверджує акт обстеження КП „Архітектурне бюро Краснокутського району ” від 01 липня 2007 року . На даний час він бажає узаконити ці будівлі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить суд його задовольнити . Представник відповідача в судове засідання не з”явивився, надав до суду заяву в якій прохає розглянути справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В попередньому судовому засіданні було встановлено, що згідно акту обстеження КП „ Архітектурне бюро Краснокутського району” від 01 липня 2007 року, [PERSON] самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної документації, [PERSON] було збудовано льох та сарай ( а.с.5). Відповідно договору купівлі-продажу від 04 грудня 1992 року, зареєстрованого Богодухівським БТІ 16 грудня 1992 року , [PERSON] придбав у гр. [PERSON]житловий будинок з надвірними будівлями по[ADDRESS] (а.с.6,7). Згідно технічного паспорта від 8.07.1992 року [PERSON]- є власником будинку. В силу ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою , яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в загальній сумі 18 635 грн. 00 коп. Мотивує тим, що відповідачі живуть, прописані та займають житлову площу в [ADDRESS]. Відповідно до вимог закону, вони повинні своєчасно сплачувати платежі по утриманню будинку та спожиті комунальні послуги. Але останні не виконують цих зобовязань, в звязку з чим виникла така сума заборгованості. Сума боргу підтримуєьбся за термін позовної давності, договором про реструктуризацію боргу відповідальний наймач житла [PERSON]визнає борг по послугам. Відповідачі в засідання неодноразово не з'явилися, про час слухання справи повідомлені належним чином. Про що свідчить розписка про повідомлення в засідання на 11.03.08 року та акт про відмову в отримані виклику на 2.04.2008 року. Заяв про відкладення слухання справи не надходило. Враховуючи відповідну думку позивач, дотримання законодавства про виклик сторони в засідання та те, що в матеріалах справи достатньо доказів, що свідчать про характер спірних правовідносин, суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідачів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування квартирами та їх утримання здійснюється з обов язковим додержанням вимог “Правил користування приміщенями житлових будинків і прибудинковими теріторіями”, які затвержені Кабінетом Міністрів України. За “Правилами…” плата за спожиті послуги вноситься власниками ( наймачами ) квартир. В засіданні встановлено, що позивач надає відповідачам комунальні послуги та утримує будинок, де знаходиться квартира відповідачів - [ADDRESS]. А відповідачі користуються цими послугами. Що підтвержується довідкою про проживання відповідачів від 05.10.2007 року. Але згідно наданих суду документів, споживаючи послуги позивача, відповідачі не сплачують їх вартість. Що підтвержується відповідним розрахунком боргу, який судом перевірено і він відповідає дійсності. Так як рішенням суду позов задовольняється, то на відповідачів необхідно покласти судові витрати понесені позивачем. При винесені рішення суд враховує, що відповідно до ст. 64, 156 ЖК України повнолітні члени сім ї наймача чи власника зобов язані брати участь в оплаті витрат щодо утримання житла і несуть солідарну майнову відповідальність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом ЗАГСу Семенівського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис номер 18. В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві [PERSON]. зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона вступила до шлюбу 20 березня 1991 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через надмірне вживання ним алкоголю, на ґрунті чого постійно вчинялися сварки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, на підставі чого вони останні 10 років проживають окремо. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що було їх спільною власністю, на даний час немає. Позивач [PERSON]. у судовому засіданні позов повністю підтримала та пояснила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося. Просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дійсно мали місце. Просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. По справі встановлено, що позивач з відповідачем уклали шлюб 20 березня 1991 року. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через надмірне вживання відповідачем алкоголю, на ґрунті чого в сім'ї постійно вчинялися сварки. Подальше спільне проживання позивача з відповідачем та збереження їх шлюбу є неможливим, оскільки вони останні 10 років проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ майна, що було їх спільною власністю, на даний час немає. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Ухвалюючи рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне звільнити відповідача від сплати державного мита як потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з вимог п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”. Крім цього, виходячи з вимог п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, сторони необхідно як потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнити від сплати державного мита, розмір якого встановлений підпунктом „б” пункту 5 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

28 лютого 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 серпня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 468. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з постійними сварками, викликаними різницею в характерах, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідачка позов визнала, зазначивши, що причиною розпаду сім'ї є та обставина, що позивач створив сім'ю з іншою жінкою, крім того, вона вважає, що шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.105ч.3 СК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно з березня 2007 року, оскільки позивач знаходиться у фактичному шлюбі з іншою жінкою, збереження сім'ї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

26.09.2007 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що 28.07.1990 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей, однак, спільне життя у них не склалось і шлюбні відносини припинені в 1997 році через непорозуміння їхніх характерів, постійні сварки. На примирення вона не згодна, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що сім”я розпалася з вини відповідача, який зловживав спиртними напоями, на підставі чого між ними виникали сварки, він навіть застосовував до неї фізичну силу, все це відбувалося у присутності малих дітей. У 1997 році вона забрала дітей і пішла від відповідача, з тих пір вони проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки сім»я розпалася остаточно ще десять років тому. Витрати по розірванню шлюбу просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON], допитаний в порядку судового доручення, просив справу розглядати у його відсутність, з позовними вимогами погодився. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 1990 року у Пісківській сільській раді Ясинуватського району Донецької області, актовий запис N 12 (а.с.5). Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], 1992 року народження (а.с.6), та [PERSON], 1991 року народження (а.с.7), які проживають з позивачкою і після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею (а.с.4). Спору про місце проживання дітей та про поділ спільного майна на момент розгляду справи немає. Шлюбні відносини припинені в 1997 році. Суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім”ї стали неможливими, сім”я розпалася остаточно, і вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати, витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 23 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володимир-Волинського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 110. Від подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Відповідач матеріально сім'ю не утримує. Через це шлюб фактично розпався, подружні стосунки сторони не підтримують на протязі тривалого часу, спільне господарство не ведуть. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей між подружжям не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позов підтримала, просить його задовольнити, не вживати заходів щодо примирення подружжя, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить шлюб розірвати Відповідач позов визнав, суду пояснив, що подальше збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати, не вживати заходів щодо його подальшого збереження. Відповідно до 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини та суперечити моральним засадам суспільства. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved