Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, після письмової зміни якого вказав, що перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1979 року, під час якого ними за спільні кошти було придбане майно: автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску вартістю 12000 грн., пральна машина автомат марки «SIMENS» вартістю 2000 грн. 2005 року випуску, два телевізори марки «SONI» вартістю 1000 грн. кожний, м'яка меблі: диван, два крісла вартістю 2000 грн., мікрохвильова піч марки «LG» вартістю 1500 грн., спальний гарнітур, що складається з двоспального ліжка, двох платяних шкап, дзеркального трюмо, двох тумб, пуфику загальною вартістю 5000 грн., кухонний гарнітур, що складається з уголка, столу обіденного, чотирьох стільців, мийки, столу кухонного, навісної шкапи загальною вартістю 1500 грн., дві платяні шкапи для прихожій вартістю 1000 грн., радіотелефон «PANASONIC» вартістю 1000 грн., стінка зальна, що складається з книжного серванту, серванту для посуду, платяної шкапи, пеналу, тумби під телевізор загальною вартістю 5000 грн., квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] вартістю 60000 грн., а також була приватизована квартира за адресою [ADDRESS]. Просив суд розділити майно, що є їх спільною сумісною власністю, виділивши йому в натурі відеомагнітофон «SUPRА» вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч марки «LG» вартістю 1500 грн., кухонний уголок, стіл обіденний, чотири стільця загальною вартістю 350 грн., виділити йому &frac12; частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], відповідачці виділити в натурі автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску, стягнувши з останньої компенсацію &frac12; частки вартості автомобілю в сумі 5050 грн., що еквівалентно 1000 доларам США, та судові витрати у сумі 450 грн. Різницю між вартістю іншого виділеного майна просив не стягувати з відповідача. У судовому засіданні позивач підтримав пред'явлений позов, просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позові, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази.. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, Судом встановлено, що сторонами за час шлюбу, який був зареєстрований 01.09.1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 960 за спільні кошти набуте наступне майно: автомобіль марки ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску вартістю 12000 грн., мікрохвильова піч марки «LG» вартістю 1500 грн., кухонний гарнітур, що складається з уголка, столу обіденного, чотирьох стільців, загальною вартістю 350 грн., відеомагнітофон «SUPRА» вартістю 1000 грн. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, при цьому частки згідно ст.. 70 СК України є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо чоловік та дружина не договорилися про порядок поділу майна, спор може бути вирішений судом. Позивачу та відповідачу належить по &frac12; частині спірного наявного майна, а саме: відеомагнітофону «SUPRА» вартістю 1000 грн., мікрохвильової пічки марки «LG» вартістю 1500 грн., кухонного уголка, столу обіденного, чотирьох стільців загальною вартістю 350 грн., автомобілю марки ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER], 1995 року випуску, вартістю 12000 грн. Згідно договору купівлі продажу встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON](а.с 11). Вказана квартира є сумісною спільною власністю сторін, оскільки набута подружжям за час шлюбу. Таким чином суд вважає, надані позивачем докази достатніми та переконливими, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд стягує з відповідача на користь позивача 420 грн. державного мита, та 30 грн. судових витрат, пов'язаних з інформаційно-технічного забезпеченням розгляду справи в суді. На підставі викладеного,

Outcome: approved