Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] боргу за договором позики в сумі 4545,00 грн., 409,05 грн. відсотки за прострочення грошового зобов'язання, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено умови договору позики в частині своєчасного повернення грошових коштів, що є предметом позовних вимог. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що у вересні 2004 року позивач під розписку надав відповідачу [PERSON] 1200 доларів США, що на 23.11.2007 року за курсом валют, встановленим НБУ складає 6060,00 грн., відповідач зобов'язалася повернути гроші не пізніше 01.12.2004 року, однак, у вказаний у розписці термін [PERSON] повернула лише 300,00 доларів США, що станом на 23.11.2007 року становить 1515,00 грн., тобто відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, добровільно сплатити борг відмовилася, називаючи все нові і нові терміни повернення позики, від зустрічей з позивачем ухиляється. На даний час борг відповідача не погашено, тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 4545,00 грн. та відсотки за прострочення грошового зобов'язання в сумі 409,05 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, підтвердила, що дійсно у вересні 2004 року вона позичила у позивача [PERSON] 1200 доларів США, які зобов'язалася повернути до 01 грудня 2004 року, про що написала відповідну розписку та відповідно до вказаної розписки вчасно повернула всю суму боргу позивачу, однак, розписку щодо повернення 1200 доларів США позивачу [PERSON] вона не надавала та довести іншим шляхом факт повернення боргу вона не має можливості, тому погоджується повернути всю суму боргу, відповідно до позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що у вересні 2004 року [PERSON] позичив [PERSON] 1200 доларів США, що на 23.11.2007 року за курсом валют, встановленим НБУ складає 6060,00 грн., з кінцевим строком повернення боргу - 01 грудня 2004 року, про що остання написала розписку. (а.с.5). Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернула. Таким чином, на день звернення позивача до суду загальна сума боргу відповідача за договорами позики складає 4545,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, та заперечується відповідачем, яка не довела факт повернення боргу позивачу . Заявлені позовні вимоги про стягнення на користь позивача відсотків в сумі 409,05 грн. за несвоєчасне повернення коштів за договором позики, суд не розглядає, оскільки, дані вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, відповідно до матеріалів справи. Таким чином, в частині заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача відсотків за несвоєчасне повернення коштів в розмірі 409,05 грн. позов задоволенню не підлягає, оскільки, дані вимоги суперечать нормам чинного цивільного законодавства, які регулюють питання неналежного виконання договірних зобов'язань та безпосередньо договору позики, крім того, даний факт позивачем в судовому засіданні не доведено. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті державного мита в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial