overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів, у якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу 755/1000 частин квартири [ADDRESS], укладений на Одеській Універсальній Біржі «ВІТЯЗЬ» 28 січня 2000 року за № 2000-008 Ж, між ними та відповідачами. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, пояснивши, що 28 січня 2000 року позивачами та відповідачами був укладений договір купівлі - продажу 755/1000 частин квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був повністю виконаний обома сторонами, однак, не був оформлений нотаріально, у зв'язку з чим, у цей час вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи до судового засідання не з'явились, були повідомлені про час та день слухання справи. Суд визнає нез'явлення відповідачів та представника третьої особи без поважним та вважає за можливе розгляд справи у їх відсутність на підставі наданих сторонами доказів, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 січня 2000 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на Одеській Універсальній Біржі «ВІТЯЗЬ» за № 2000-008Ж був укладений договір купівлі - продажу 755/1000 частин квартири [ADDRESS]. Придбана квартира складається з 2 кімнат загальною площею 54,8 кв.м., житловою 26,0 кв.м. Згідно тексту договору, відповідачі одержали за продану квартиру гроші в сумі 8300 гривень, договір зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 15 лютого 2000 року, отже, угода повністю виконана. На підставі статі 47, 224 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка не працює, отримує мізерну матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку. Цих коштів на утримання дітей не вистачає. Відповідач працює, але добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 10 % всіх видів його заробітку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, хоча має таку можливість. Відповідач позов визнав повністю. Не заперечував проти його задоволення в попередньому судовому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного та згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, в ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]., які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає, проти позову не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

В позовній заяві вказується, що 15 травня 2006 року між ЗАТ “УМЗ” та [PERSON] було укладено договір про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку та додаткову угоду, яка є невід'ємною частиною договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг, нарахованих згідно тарифів ЗАТ “УМЗ”. Також відповідно до додаткової угоди відповідач при достроковому припиненні договору зобов'язаний сплатити договірну санкцію в розмірі 2, 74 грн.за кожен день , що залишився до закінчення терміну дії договору. Внаслідок допущених порушень при виконанні зобов'язань відповідач заборгував 253 грн. 95 коп. за послуги зв'язку та 19,28 грн. внеску у пенсійний фонд. В зв'язку з достроковим припиненням договору йому нараховано договірну санацію в сумі 928 грн. 86 коп. В цілому відповідач заборгував 1197 грн. 09 коп. , яку позивач просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача Тарасенко І.В. позов підтримала по наведених обставинах та дала аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що він згідний сплатити заборговану суму. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно о ст. 526 ЦК України та умов укладеного договору відповідач повинен виконувати взяті на себе зобов'язання по оплаті наданих послуг. Як вбачається з пред'явленого розрахунку за час користування мобільним зв'язком відповідач заборгував 268 грн. 23 коп. , з яих - 253, 95 грн. за надані послуги, а 14,28 грн. - в оплаті внесків в пенсійний фонд. Тому ця сума підлягає стягненню. При вирішенні позову в частині стягнення договірної санкції в сумі 928 грн. 86 коп. суд враховує слідуючі обставини. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони у договорі не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо їх обов'язковість для сторін випливає зі змісту положень закону або із суті відносин між сторонами. Законом передбачено види забезпечення виконання зобов'язань, серед яких вказується неустойка, якою є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язань. В ст. 549 ЦК України вказується, що штрафом є неустойка ,яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання. У даному випадку в договорі передбачена штрафна санкція, яка обчислюється в твердій сумі, що суперечить діючому положенню законом і не може бути врахована судом. Тому у стягненні штрафної санкції в сумі 928,86 грн. слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

в позовній заяві вказується,зо 18 та 19 квіиня 2006 року між ЗАТ "УМЗ" та [PERSON] Було укладено договір та додаткову угоду про надання послуг стільникового мобільного радіотелефонного зв"язку. Відповідно до умов договору відповідач зобов"язувався щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг зв"язку,згідно тарифів ЗАТ "УМЗ". Також відповідно до додаткової угоди відповідач при достроковому припиненні договору зобов"язувався сплатити договірну санкцію в розмірі 2,74грн. За кожен день,що залишився до закінчення терміну діїї договору. Внаслідок допущених порушень при виконанні зобов"язань відповідач заборгував 199грн.18коп. За послуги зв"язку та 12,96грн. Внеску у пенсійний фонд.В хв"язку з достроковим припиненням договору йому нараховано договірну санецію в сумі 3352грн.32коп. В цілому відповідач заборгував 3581грн.04коп. Яку позивач просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача Тарасенко І.В. Позов підтримала по наведених обставинах та дала аналогічні пояснення. Заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи та зібрані докази,суд приходить до висновку,що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України та умов укладеного договору відповідач повинен виконувати взяті на себе зобов"язання по оплаті наданих послуг. Як вбачається з пред"явленого розрахунку,за час користування мобільним зв"язком відповідач заборгував 211грн.44коп.,з яких - 199,18грн. За надані послуги,а 12,26грн.-в оплаті внесків в пенсійний фонд. Тому цкй борг слід стягнути повністю. При вирішенні позову в частині стягнення договірної санкції всумі 3352грн. 32,суд враховує слідуючі обставини. Відповідно до ст.3 ЦК України сторони у договорі не можуть відступати від положень вктів цивільного законодавства,якщо їх обов"язковість для сторін випливає зі змісту положень закону або із суті відносин між сторонами. Законом передбачено види забезпечення виконання зобов"язань,серед яких вказується неустойка,якою є грошова сума,яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов"язання. В ст.549 ЦК вказується,що штрафом є неустойка,яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. У даному випадку в договорі передбачена щтрафна санкція,яка обчислюється в твердій сумі,що суперечить діючому положенню законом і не може бути врахована судом.. Тому у стягненні договірної санкції в сумі 3352,32грн. Слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

в позовній заяві вказується,що 18 квітня 2006 року між ЗАТ "УМЗ" та [PERSON] було укладено договір та додаткову угоду про надання послуг стільникового радіотелефонного зв"язку. Відповідно до умов договору відповідач зобов"язувався щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг згідно тарифів ЗАТ "УМЗ". Також відповідно до додаткової угоди відповідач при достроковому припиненні договору зобов"язувався платити договірну санкцію в розмірі 2,74грн. за кожен день,що залишився до закінчення терміну дії договору. Внаслідок допущених порушень при виконанні зобов"язань [PERSON] заборгував 418грн.50коп. за надані послуги та 3,46грн. пенсійного збору.Також,в зв"язку з достроковим припиненням договору нараховано договірну санкцію в сумі 1367грн.94коп. В цілому борг відповідача складає 1789грн.,яку позивач просить стягнути з боржника. В судовому засіданні представник позиивача Тарасенко І.В. позов підтримала по наведених обставинах Заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи та зібрані докази,суд приходить до висновку,що позов підлягає до часткового задовоолення,виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України та умов укладеного договору відповідач повинен виконувати взяті на себе зобов"язання по оплаті наданих послуг,згідно діючих тарифів, Як вбачається з пред"явлених розрахунків за час користування мобільним зв"язком відповідач заборгував 421грн.96коп.,з яких-418,50шог. за надані послуги,а 3,46грн. по оплаті пенсійного збору. Тому ця сума підлягає стягненню. При вирішенні позову у частині стягнення договірної санкції в сумі 1367грн.04коп.,суд враховує слідуючі обставини. Відповідно до ст.6 ЦПК України сторони у договорі не можуть відступати від положень закону,якщо його обов"язковість для сторін випливає зі змісту його положень,або із суті відносин між сторонами. Законом передбачено види забезпечення виконання зобов"язань,серед яких вказується гнустойка,якою є грошова сума,яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. В ст.549 ЦК вказується,що штрафом є неустойка,яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. У даному випадку передбачена штрафна санкція,яка обчислюється в твердій сумі,що суперечить діючому закону і не може бути врахована судом. Тому у стягненні договірної санкції в сумі 1367грн.04 коп. слід відмовити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

В позовній заяві вказується,що 7 вересня 2006 року між ЗАТ "УМЗ" та [PERSON] було укладено договір та додаткову угоду про надання послуг стільникового мобільного радіотелефонного зв"язку. Відповідно до умов договору відповідач зобов"язувався щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг зв"язку,згідно тарифів ЗАТ "УМЗ". Також відповідно до додаткової угоди відповідач при достроковому припиненні договору зобов"язувалась сплатити договірну санкцію в розмірі 2,74грн. за кожен день,що залишився до закінчення терміну діїї договору. Внаслідок допущених порушень при виконанні зобов"язань [PERSON] Заборгувала 93грн.35коп. за послуги зв"язку та 4,08грн. - пенсійного збору.В зв"язку з достроковим припиненням договору нараховано договірну санкцію в сумі 849грн.40коп. В цілому відповідач заборгував 946грн.83коп. яку позивач просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача Тарасенко І.В. Позов підтримала по наведених обставинах та дала аналогічні пояснення. Заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи та зібрані докази,суд приходить до висновку,що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України та умов укладеного договору відповідач повинна виконувати взяті на себе зобов"язання по оплаті наданих послуг. Як вбачається з пред"явленого розрахунку,за час користування мобільним зв"язком відповідач заборгувала 97грн.43коп.,з яких - 93,35грн. за надані послуги,а 4,08грн.-в оплаті внесків в пенсійний фонд. Тому ця сума підлягає стягненню. При вирішенні позову в частині стягнення договірної санкції в сумі 849грн. 340коп.,суд враховує слідуючі обставини. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони у договорі не можуть відступати від положень вктів цивільного законодавства,якщо їх обов"язковість для сторін випливає зі змісту положень закону або із суті відносин між сторонами. Законом передбачено види забезпечення виконання зобов"язань,серед яких вказується неустойка,якою є грошова сума,яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов"язання. В ст.549 ЦК вказується,що штрафом є неустойка,яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. У даному випадку в договорі передбачена щтрафна санкція,яка обчислюється в твердій сумі,що суперечить діючому положенню законом і не може бути врахована судом.. Тому у стягненні договірної санкції в сумі 849,40грн. слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

В позовній заяві вказується, що 23 серпня 2006 року між ЗАТ “УМЗ” та [PERSON] було укладено договір за № 304695, № 2973720 та додаткову угоду від 08 вересня 2006 року про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку. Відповідно до цих договорів відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг нарахованих згідно тарифів ЗАТ “УМЗ”. Також відповідно до додаткової угоди відповідач при достроковому припиненні договору зобов'язувався сплатити штраф в розмірі 2, 74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. Внаслідок допущених порушень при виконанні зобов'язань відповідач заборгував за надані послуги 205 грн. 57 коп. , пенсійний збір в сумі 12,27 грн. В зв'язку з достроковим припиненням договору йому нараховано штраф в сумі 693 грн. 22 коп. В цілому бог відповідача складає 911 грн. 06 коп. і цю суму позивач просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача Тарасенко І.В. позов підтримала по наведених обставинах та дала аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він згідний сплатити лише борг за надані послуги крім штрафної санкції в сумі 693 грн. 22 коп., оскільки вона нарахована безпідставно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України та умов укладеного договору відповідач повинен виконувати взяті на себе зобов'язання по оплаті наданих послуг. Як вбачається з пред'явленого розрахунку, за час користування мобільним зв'язком відповідач заборгував 217 грн. 84 коп. , з яких - 205,57, 95 грн. за надані послуги, а 12,27 грн. - в оплаті внесків в пенсійний фонд. Тому цей борг слід стягнути повністю . При вирішенні позову в частині стягнення договірної санкції в сумі 693 грн. 22 коп. суд враховує слідуючі обставини. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони у договорі не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо їх обов'язковість для сторін випливає зі змісту положень закону або із суті відносин між сторонами. Законом передбачено види забезпечення виконання зобов'язань, серед яких вказується неустойка, якою є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. В ст. 549 ЦК України вказується, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. У даному випадку в договорі передбачена штрафна санкція, яка обчислюється в твердій сумі, що суперечить діючому положенню законом і не може бути врахована судом. Тому у стягненні договірної санкції в сумі 693,22 грн. слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON]. та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.08.1994 року Деревківською сільською радою Любешівського району, актовий запис №8. Від спільного сімейного життя мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON]. звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, стверджуючи, що спільне життя у них з відповідачем не склалось по причині несумісності характерів, на підставі якого виникають непорозуміння, сварки, скандали. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд постановляє заочне рішення на умовах, передбачених ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із слідуючих підстав. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з'ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що перспектив для збереження шлюбу немає, взято до уваги ту обставину, що сторонам надавався термін для примирення, який належного результату не надав, тому є всі підстави його розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]. перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.08.1994 року Деревківською сільською радою Любешівського району, актовий запис №8. Від спільного сімейного життя мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, стверджуючи, що спільне життя у них з відповідачем не склалось по причині несумісності характерів, на підставі якого виникають непорозуміння, сварки, скандали. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, тому суд постановляє заочне рішення на умовах, передбачених ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із слідуючих підстав. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з'ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що перспектив для збереження шлюбу немає, взято до уваги ту обставину, що сторонам надавався термін для примирення, який належного результату не надав, тому є всі підстави його розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON]. зареєстрована державним реєстратором Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області, як фізична особа - підприємець, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи. Основним видом її діяльності, як приватного підприємця є торгівля. На праві приватної власності її належить 38/40 частин комплексу будівель та споруд, шо розташований по[ADDRESS] Земельна ділянка на якій знаходяться споруди є її власністю та призначена для ведення комерційної діяльності. В зв'язку з виробничою необхідністю у [PERSON]. виникла потреба побудувати ще декілька не житлових приміщень для ведення комерційної діяльності. За осінній період 2007 року [PERSON]. побудовано три не житлові будівлі: не житлова будівля літ. «А1» загальною площею - 53.1 кв. м., не житлова будівля літ. «Б1» загальною площею - 269.0 кв.м., не житлова будівля літ. «В1» загальною площею - 45.5 кв.м. Будівництво здійснено за кошти позивачки з придбаних нею будівельних матеріалів. Так як оформлення дозволів та технічної документації на будівлю потребує значних фінансових затрат та часу, то будівництво вона здійснила самовільно без отримання відповідних дозволів та виготовлення проектно-кошторисної документації. Зараз у позивачки виникла необхідність оформити право власності на самовільно побудовані не житлові будівлі, але через відсутність проектно-кошторисної документації, актів вводу приміщень в експлуатацію [PERSON]. не може це зробити, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на самовільно побудовані не житлові будівлі. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON]., позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача, [PERSON], позовні вимоги визнала проти задоволення позову не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнала представник відповідача, позивачці належить 38/40 частин комплексу будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 26.12.2007 року (а. с.19 ), земельна ділянка, на якій здійснено самовільне будівництво належить позивачу на праві приватної власності ( державний акт на право власності на земельну ділянку), а. с. 28), позивач не має можливості оформити право власності на самовільно переобладнане нерухоме майно, оскільки відсутня проектно-кошторисна документація на оформлення якої необхідно багато часу, будівництво позивачка здійснила за власні кошти.

Outcome: approved