Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

Позивачка, звернулася до суду з даним позовом , вказуючи, що вона разом із своїм чоловіком, [PERSON], мешкала у будинку [ADDRESS]. Після його смерті, [INFO], вона успадкувала 1/3 частку зазначеної домобудівлі, яка складається: із житлового будинку; погребу; літньої кухні; вбиральні та надвірних споруд. Третім особам, спадкоємцям: [PERSON] та [PERSON] на праві власності також належить по 1/3 частці цієї ж домобудівлі. Веранду, ганок, ганок-веранду, 2 сарая та навіс позивачка збудувала самовільно, вони узаконені рішенням Саратської селищної Ради 26 грудня 1990 року за № 207, і за нею визнано право власності на вказані споруди. Реальний розподіл між нею та іншими співвласниками не проведений. Позивачка хоче заключити договір про її догляд і тому їй необхідно, у відповідності з належною ій ідеальною часткою, визнати за нею право власності на реальну частку зазначеної домобудівлі, а саме: житлову кімнату площею 10,8 кв.м та кухню площею 6,5 кв.м загальною вартістю 2.658 гривень; погреб -1.086 гривень; літню кухню - 2.382 гривні; 1/3 вбиральні - 52 гривні; 1/3 надвірних споруд - 685 гривень; сарай - 180 гривень; сарай - 180 гривень; навіс-200 гривень; веранду - 2.013 гривень, а всього на суму 9.436 гривень. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про слухання справи, не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Треті особи: [PERSON] і [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, не з*явились, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. - 2 - Правовідносини між сторонами пов*язані з визнанням права власності на частку майна, що є у спільній частковій власності, тому при розгляду даного спору слід керуватись ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Згідно ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 364 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину від 03 грудня 1987 року (реєстровий № 1655) та від 19 січня 1988 року ( реєстрові № № 71,72), позивачці та третім особам: [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/3 частки житлової будівлі, розташованої [ADDRESS]. При отриманні спадщини житлова будівля складалася: із житлового будинку «А», погребу «а-1», літньої кухні «Б», вбиральні- «Ж», надвірних споруд № 1-3, інших споруд № 1-11, загальна вартість якої становила 12.322 гривні, тобто вартість ідеальної частки кожного із співвласників складає по 4.107 гривень. Веранда «а», ганок, веранда «б», сарай «Д», сарай «Г», навіс «Е» загальною вартістю 3.583 гривні побудовані позивачкою, і рішенням Саратської селищної ради від 26 грудня 1990 року № 207 за нею визнано право власності на зазначені споруди. Згідно висновку Саратського МБТІ та РОН у відповідності із розміром належної їй ідеальної частки, позивачці можливо виділити в натурі: житлову кімнату 1- 4 площею 10,8 кв.м, кухню 1-5 площею 6,5 кв.м загальною вартістю 2.658 гривень; погреб «а-1» - 1.086 гривень; літню кухню «Б» - 2.382 гривні; 1/3 вбиральню «Ж» - 52 гривні; 1/3 надвірних споруд № 1-3 - 685 гривень та інших споруд 1-11 тому, що весь час після смерті спадкодавця вона постійно мешкала у цих приміщеннях. Треті особи: [PERSON], [PERSON] після отримання спадщини у цьому будинку не проживали і не проживають. Суд вважає можливим виділити в натурі [PERSON] та [PERSON]: коридор 1-1 площею 4,5 кв.м; жилі кімнати: № 1-2 площею 11,4 кв.м, № 1-3 площею 9,9 кв.м; веранду «а» - 978 гривень; ганок - 31 гривня; 2/3 вбиральні «Ж»-114 гривень; 2/3 надвірних споруд № 1-3 та інших споруд 1-11- 1.371 гривня, на загальну суму 6.464 гривні. Враховуючи, що вартість виділеної позивачці реальної частки у спільній частковій власності перевищує вартість належної їй ідеальної частки, суд вважає необхідним стягнути з позивачки на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію в сумі 1750 гривень (4701 х 2 - 6.464 грн.). В іншій частині позову слід відмовити, оскільки самовільно збудовані позивачкою сарай -180 гривень; сарай-180 гривень; навіс-200 гривень належать їй на підставі рішення Саратської селищної ради від 26 грудня 1990 року № 207.

Outcome: partial