Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

У березні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати, що [PERSON] та [PERSON], померлої [INFO] року, належить по 1/2 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка вказала на те, що [PERSON] є її матір'ю, а [PERSON] є її батьком. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.02.1996 року, виданого на підставі розпорядження № 145 від 01.02.1996 року Дніпропетровського дослідного заводу засобів механізації, її матері [PERSON] та їй[PERSON]. на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] року мати позивачки померла і після її смерті відкрилася спадщина на її частку квартири. Позивачка та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом. У 6-и місячний строк позивачка звернулася до 3-ї державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої матері на її частку квартири. Однак державний нотаріус в оформлені спадщини відмовив та пояснив, що відповідно до п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. У зв'язку з цим, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності у зв'язку з виробничою завантаженістю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як встановлено у судовому засіданні, 01.02.1996 року на підставі розпорядження Дніпропетровського дослідного заводу засобів механізації № 145 було видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], на склад сім'ї з 2 осіб - [PERSON] та [PERSON]. Згідно даного свідоцтва квартира належить всім членам сім'ї на праві спільної сумісної власності. [INFO] року мати позивачки [PERSON]. померла і після її смерті відкрилася спадщина на її частку квартири. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після померлої матері. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] в своїй заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. Таким чином, суд вважає за можливе визнати, що [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року, належить по 1/2 частині у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного і

Outcome: approved