Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-21 00:00:00

17 вересня 2007 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, КВ ЖРЕП Самарського району м. Дніпропетровська про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, посилаючись на слідуючи обставини. З відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 30 червня 1990 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося на підставі суперечок між ними, які стали виникати у 1998 році, внаслідок чого наприкінці 1999 року відповідач покинув квартиру [ADDRESS], де вони проживали разом і де він був зареєстрований. Вона зазначає, що є власницею квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 травня 1995 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Позивач вважає, що вона несе додаткові витрати, оскільки сплачує відповідач не сплачує комунальні послуги та плату за користування житлом. У зв'язку з цим, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі на підставі обставин, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи - Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області не з”явився. На адресу суду надійшов лист з проханням розглянути справу в його відсутності (а.с. 39). В судовому засіданні представник третьої особи КВ ЖРЕП Самарського району міста Дніпропетровськ [PERSON] позовні вимоги вважала не обгрунтованими та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідками позивача, починаючи з 1999 року [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин. Вислухавши пояснення представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин більш ніж шість місяців, цей строк може бути продовжено наймодавцем, а у випадку спору - судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 30 червня 1990 року до 20 грудня 2007 року (а.с. а.с. 6, 42). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору купівлі-продажу квартири від 18 травня 1995 року (а.с. 9-10), квартира [ADDRESS] була придбана в 1995 році, коли позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, тобто квартира являлася спільною сумісною власністю подружжя. На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до актів від 05 квітня 2007 року, 05 лютого 2007 року та 01 грудня 2006 року, відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] починаючи з січня 2000 року, тобто більш ніж шість місяців (а.с. 20-22). Доводи представника позивача про те, що відповідач по справі [PERSON] не мешкає в спірній квартирі починаючи з січня 2000 року без поважних причин, у зв”язку з чим він втратив право користування цим житлом, суд не може вважати такими, що відповідають дійсності, оскільки суперечать зібраним доказам у матеріалах цивільної справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач будучи фактичним співвласником спірної квартири не може бути визнаний втратившим право користування цим житлом та необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Яких-небудь доказів в підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, представник позивача суду не надав. Судом роз”яснювались представнику позивача положення ст.ст. 10,11,57-60 ЦПК України та наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

Outcome: dismissed