Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

12 листопада 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. У 1985 р. батько позивача з дозволу відповідача, але без відповідного проекту, з метою благоустрою й поліпшення умов зазначеного нерухомого майна здійснив будівництво будинку «Д-1» та переобладнав кімнату 1 в будинку «А-1». Самовільне будівництво виконано у відповідності з чинними будівельними, технічними нормами й правилами. Теперішнього часу позивач невзмозі зареєструвати за собою право власності на спірні об'єкти через порушення процедури попереднього узгодження будівництва. У зв'язку з викладеними обставинами позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно (а.с.а.с. 3 - 6). У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка (а.с. 69). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представники третіх осіб у судове засідання також не з'явилися, повідомлялися належним чином (а.с.а.с. 61, 63). Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належало батькові позивача, [PERSON], про що свідчать матеріали справи. У серпні 1982 році рішенням від повідача № 840[PERSON]. було дозволено будівництво нового житлового будинку замість старого, а також було зобов'язано отримати відповідний проект на будівництво (а.с.а.с. 7, 8). На виконання наданого дозволу [PERSON] без відповідного проекту побудував будинок «Д-1» та переобладнав кімнату 1 в будинку «А-1», що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.а.с. 23 - 27). [INFO]року [PERSON]. помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.10.2006 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 1102) (а.с. 10). 05 квітня 2006 року позивачеві Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]., за яким позивач отримала у спадщину домоволодіння № 79 по вул. Косогірна в м. Дніпропетровськ (а.с. 20). Згідно з висновком, виконаним ВАТ «Дніпропетровський науково-дослідний інститут будівельного виробництва», стан будівельних конструкцій спірних об'єктів є нормальним, самочинні об'єкти придатні для подальшої експлуатації та відповідають чинним будівельним нормам і правилам (а.с.а.с. 28 - 34). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 р. № 273. В силу с ч. 1 ст. 376 ЦК України жилий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт. Згідно з п. 5.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу є самовільним будівництвом. В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва спірних об'єктів нерухомого майна не було отримано відповідного проекту будівельних робіт, отже, результат таких робіт є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України. У відповідності з ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці, яка не була йому відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже побудоване нерухоме майно. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач є власником спірного домоволодіння, земельна ділянка під спірним майном виділялася у встановленому законом порядку, виконане самовільне будівництво зроблено із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved