overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 15 травня 1982 року в відділі ЗАГСу м.Єнакієво , Донецької області , актовий запис № 346. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинені з жовтня 2004 року, спільне господарство не ведеться, в сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво-важливих питань, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена у встановленому порядку. Тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволеннню, оскільки достатньо підстав вважати, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження також підтверджено поясненнями позивача, сумніватись в достовірності яких, суд не має підстав. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання недієздатною [PERSON], в якій вказує, що [PERSON], [INFO], доводиться йому дружиною та постійно проживає з ним за адресою [ADDRESS]. [PERSON] страждає психічним захворюванням, є інвалідом першої групи загального захворювання та знаходиться на обліку в Чернігівському психоневрологічному диспансері де знаходиться її медична карта та історія хвороби. Через хворобу вона погано розуміє та керує своїми діями, неадекватно оцінює ситуації та потребує цілодобової опіки, для вирішення цього питання заявник вимушений був звернутися до суду і просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO], уродженку с. Радуль, Ріпкінського району, Чернігівської області, та встановити над нею опіку призначивши його опікуном. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його її опікуном. Представник зацікавленої особи - органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради не заперечував проти задоволення даної заяви щодо визнання [PERSON] недієздатною та надав суду подання про призначення опікуна над [PERSON] її чоловіка - [PERSON], [INFO], уродженця с. Радуль, Ріпкінського району, Чернігівської області, мешканця [ADDRESS]. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON]. обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як з'ясовано в судовому засіданні, згідно акту № 137 амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а. с. 30-32) у [PERSON] має місце судинна деменція, яка позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає можливим визнати [PERSON], [INFO], уродженку с. Радуль, Ріпкінського району, Чернігівської області, мешканки [ADDRESS] недієздатною. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи подання Новозаводської районної у м. Чернігові ради, те, що чоловік [PERSON]- [PERSON] може бути опікуном і фактично виконує дані обов'язки, суд вважає можливим подання Новозаводської районної у м. Чернігові ради задовольнити, призначити [PERSON] опікуном на недієздатною [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Забродівської сільської ради Ратнівського району Волинської області про продовження строку для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом, після смерті баби [PERSON], що проживала в с. Лучичі Ратнівського району Волинської області, яка померла [INFO]. [PERSON] позов обґрунтовувала тим, що вона після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, стала володіти та користуватися спадковим майном, земельною ділянкою, шляхом обробітку, збиранням врожаю, а значить своєчасно вступила у володіння та розпорядження спадковим майном. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить них задовольнити з підстав викладених в поданій до суду заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився. В скерованій до суду письмовій заяві Забродівська сільська рада Ратнівського району Волинської області просить виникший спір розглянути по суті у відсутності представника відповідача, яка не заперечувала щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - ч. 5 вказаної статті. З копії свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла [INFO], яка за посвідченим сільською радою заповітом від 29 липня 2004 року на випадок своєї смерті, земельну частку (пай) та майновий пай, заповіла [PERSON]. 02.08.2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і з цього часу почала носити прізвище [PERSON]. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Достовірність доводів позивача підтверджується довідками виданими Забродівською сільською радою Ратнівського району Волинської області з яких встановлено, що спадкодавець [PERSON], на день своєї смерті була зареєстрована і постійно проживала в с. Лучичі Ратнівського району Волинської області, спадкове майно, яке залишилось після смерті складається із права на земельну частку (пай) та майновий пай. Позивачка [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] в шестимісячний строк фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, а тому не рахувала за необхідне звертатись із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Оцінивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачкою [PERSON] причини по несвоєчасній подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Росія» с. Жиричі Равтнівського району Волинської області, в якому просить визнати дійсним письмовий договір купівлі - продажу приміщення їдальні в с. Жиричі по вул. Центральній, 109 Ратнівського району Волинської області, укладений між ними 11.03.2008 року. Позивач[PERSON] позовні вимоги обґрунтовував тим, що сторонами в справі виконані умови укладеного між ними договору. Ним сплачено відповідачу обумовлено договором суму грошей, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. В судовому засіданні позивач[PERSON] позов підтримав, просить нього задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнав, в поданій до суду письмовій заяві просить справу розглянути по суті у відсутності їхнього представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації - ст. 657 ЦК України. Наявність викладених позивачем [PERSON] договірних зобов'язань між ним та відповідачем, підтверджується письмовим договором від 11.03.2008 року. Частиною 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. Доводи сторін, стверджується письмовими доказами щодо домовленості по істотним умовам укладеного договору купівлі - продажу нерухомого майна від 11.03.2008 року, які вони визнають і фактично виконали, в зв'язку із цим заявлений позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

28.02.2008 року Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” в особі Центральних районних електричних мереж (надалі - ВАТ „Запоріжжяобленерго”) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає наступне. ВАТ “Запоріжжяобленерго” надавало електричну енергію [PERSON] на підставі особового рахунку №10910139. Відповідно до п.п. 19,20 “Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року громадяни зобов'язані сплачувати за спожиту електроенергію згідно з встановленими тарифами (ціною) для населення на підставі фактичних показань приборів обліку, оплата за електроенергію повинна здійснюватись щомісячно за показаннями прибору обліку не пізніше за 10 число місяця, наступного за розрахунковим. Відповідач [PERSON] не в повному обсязі сплачує за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 06.12.1999 року по 29.03.2008 року у розмірі 1608 грн. 69 коп. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго” заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1608 грн. 69 коп. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Міненко В.Ф. за довіреністю підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких підстав суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до Закону України "про електроенергетику", п.п. 19,20 “Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року наймачі (власники) квартир зобов'язані сплачувати за спожиту електроенергію згідно з встановленими тарифами (ціною) для населення на підставі фактичних показань приборів обліку, оплата за електроенергію повинна здійснюватись щомісячно за показаннями прибору обліку не пізніше за 10 число місяця, наступного за розрахунковим . Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач [PERSON] не в повному обсязі здійснює оплату за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 06.12.1999 року по 29.03.2008 року у розмірі 1608 грн. 69 коп. ВАТ “Запоріжжяобленерго”, як сторона на користь якої виноситься рішення суду, має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат, зокрема судового збору у сумі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1981 року, неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить їх брак з відповідачем розірвати бо вони припинили сімейні стосунки в 1996 році і більше їх не поновлювали, тому що між ними виникали часті сварки, не було поваги одного до одного. Сторони в судове засідання не з'явились залишили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, тривалий час разом не проживають, миритись не бажають, а тому суд вважає, що дана сім'я збережена бути не може. Витрати пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивачку. На підставі ст.ст. 110-112 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про заборону використання квартири не за призначенням. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка є власником жилого приміщення - квартири [ADDRESS] та використовує квартиру не за призначенням, оскільки в порушення житлового законодавства, влаштувала в квартирі офіс. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представники відповідачки в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що спірна квартира є власністю [PERSON], яка в ній проживає та працює, при цьому вона будь-яким чином не порушує прав позивача чи інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником жилого приміщення - квартири [ADDRESS]на підставі договору дарування квартири від 07.07.1998р. Згідно довідки за формою 3 вона також зареєстрована в цій квартирі з 14.10.2004р. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на зафіксований комісією КП «Липкижитлосервіс» та відображений в акті від 29.08.2007р. факт використання квартири під офіс, тобто не за призначенням. Крім того, в якості доказів надані фотографії, зроблені в спірній квартирі. Разом з тим, як зазначив представник відповідачки, на фотографії кімнати за комп»ютером сидить його дружина -[PERSON] та їх знайомі сидять за двома іншими комп»ютерами, інша фотографія кухні також не може свідчити про використання квартири під офіс. Також було зазначено, що в другій кімнаті розташована спальня, в третій- гостєва кімната. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно встановлених ст.383 ЦК України прав власника квартири, він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Отже, оскільки судом не встановлено, що відповідачка використовувала квартиру для промислового виробництва чи будь-яким іншим чином порушила вимоги закону та права позивача, заявлені вимоги є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивач 11.03.2008р. звернувся до суду з позовом , вказуючи на те , що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Актом від 12.11.2007р. було зафіксовано проведення ремонтних робіт з переплануванням квартири, а саме - площа коридору збільшена за рахунок частини житлової кімнати та площі комори, між житловою кімнатою, площею 23,3 кв.м. та коридором влаштовано арочний отвір, на площі коридору влаштовано 4 колони, всі дерев»яні перегородки замінені на гіпсокартонні. За таких обставин, позивач просить зобов”язати відповідача поновити планування квартири, згідно з поверховим планом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідачка є власником двокімнатної квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2007р.(а.с.12). Відповідно до п.19 “Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями” та відповідно до ст. 152 ЖК України, переобладнання та перепланування жилих і підсобних приміщень, балконів власниками квартир , може провадитись за відповідними проектами з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. В порушення вимог діючого законодавства, відповідачка зробив ремонт в квартирі з її переплануванням , а саме - площа коридору збільшена за рахунок частини житлової кімнати та площі комори, між житловою кімнатою, площею 23,3 кв.м. та коридором влаштовано арочний отвір, на площі коридору влаштовано 4 колони, всі дерев»яні перегородки замінені на гіпсокартонні. Дана обставина підтверджується актом представників експлуатаційної організації - Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду «Липкижитлосервіс» від 12.11.2007 р. (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що відповідачка провела переобладнання та перепланування належної їй квартири в порушення вимог чинного законодавства ,без відповідного дозволу на подібні дії органів місцевого самоврядування , в добровільному порядку відмовляється поновити планування квартири, згідно поверхового плану. Отже, позовні вимоги позивача повністю обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути сплачені позивачем судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримав його і пояснив, що 21 жовтня 2006 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. Подружнє життя у них не склалось, сім'я фактично розпалась, поновлювати подружні стосунки вони не бажають, тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач [PERSON]. позов визнала повністю, про що подала до суду відповідну заяву. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у порядку її до судового провадження, прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки подальше збереження сім'ї [PERSON] було б формальним і суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 20 грудня 1981 року в Колісненській сільській Раді Саратського району Одеської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Актовий запис № 60. Від спільного подружнього життя вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка вважає, що їх родина фактично розпалася, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На примирення не погодилася, вважаючи його неможливим, тому просила суд прийняти рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, а також просила витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на неї. Позивачка в суді позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позивачку і відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, у зв'язку з розірванням шлюбу. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, дітей ... Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], (а.с.4) видно, що 20 грудня 1981 року в Колісненській сільській раді Саратського району Одеської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 60. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], (а.с.5-7), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження. Однак, як встановлено в суді, родина фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивачка не підтримує з відповідачем подружні відносини, втратила почуття любові та поваги до нього, на примирення не погодилася, вважаючи його неможливим. Судом сторонам було надано строк на примирення у два місяці. Однак сторони не примирилися. У судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторін. Суд вважає, що в розпаді родини винні обидві сторони, але враховуючи клопотання позивачки, вважає за необхідне витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на неї.

Outcome: approved