Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача с. Кривоносівка, Золотоніського району, Черкаської області - про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні позивач обґрунтовує тим, що він працював на даному підприємстві з 01 лютого 2006 року. 25 грудня 2006 року його було звільнено з роботи на підставі наказу №2 від 25.12.2006 року у відповідності до ст..38 КЗпП України. Відповідач за період роботи не виплачував заробітну плату позивачу, що станом на грудень 2006 року становить 4025 грн. Позивач також у своїй заяві ставить вимоги про стягнення моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що внаслідок відмови відповідача по виплаті заборгованості по заробітній платі позивач не мав можливості придбавати необхідні речі повсякденного вжитку, має на утриманні дитину інваліда 3-ої групи, нестача коштів вимагали від нього додаткових зусиль для організації його життя та сім'ї. Позивач та його представники в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали повністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в позові в повному обсязі та пояснив, що він дійсно виплачував заробітну плату позивачу та сплачував податки у відповідності до чинного законодавства. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки: Згідно трудової книжки виданої [PERSON], вбачається, що 01 лютого 2006 року позивач був прийнятий на посаду тракториста, а на підставі наказу №2 від 25.12.2006 року був звільнений у відповідності до ст.38 КЗпПУ за власним бажанням. З довідки № 6309 від 30.08.2007 року виданої Управлінням Пенсійного фонду в Золотоніському районі, вбачається, що позивачу за період його роботи у відповідача в ПП „Нива” нараховано 4025 грн. Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДПА України позивачу ПП „Нива” було нарахована 4025 грн. заробітної плати. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №42/7Л від 23 січня 2008 року, вбачається що 10 підписів від імені [PERSON] напроти його прізвища на платіжних відомостях №1-10 за березень - листопад 2006 року по ПП „Нива” вірогідно виконані самим [PERSON] З показів судово-криміналістичного експерта [PERSON], вбачається, що підписи складені позивачем в дорученні, експериментальних зразках та платіжних відомостях про отримання позивачем заробітної плати, які були надані для дослідження були виконані однією і тією ж самою особою. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином в судовому засіданні позивачем не було доведено факту наявності перед ним заборгованості з боку відповідача так як він отримував заробітну плату згідно платіжних відомостей №№ 1-10 за березень - листопад 2006 року по ПП „Нива”, достовірність підпису на яких підтверджена судово-почеркознавчою експертизою та здійснювались відповідні відрахування до спеціальних фондів у зв'язку з нарахуванням заробітної плати. Крім того в судовому засіданні встановлено, що підпис від імені позивача в позовній заяві виконаний його дружиною [PERSON], а в дорученні виконані самим позивачем, тому за основу експертного дослідження брався саме даний підпис в якості вільних зразків підпису. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, тому не знаходить підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивачу, тому скасовує заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно приватного підприємства „Нива” с. Кривоносівка, Золотоніського району, Черкаської області на суму 5525 грн. на підставі ухвали суду від 13 серпня 2007 року. Суд відмовивши позивачу в позові, у відповідності до ст. 86 ЦПК України стягує з нього витрати за проведення судово - почеркознавчої експертизи на користь відповідача в сумі 545 грн. 40 коп. та у відповідності до ст.88 ЦПК на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 грн., від яких позивач був звільнений при подачі позовної заяви до суду

Outcome: approved