Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

\~ 21 січня 2008 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за послуги електрозв'язку з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем 12 грудня 1997 року, було укладено договір № 045610029 про надання послуг телефонного зв'язку, у зв'язку\~ з чим, відповідачу було надано в користування номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Станом на 21 січня 2008 року, у період з 01.08.2007 року по 01.12.2007 року, відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 483 гривні 55 копійок. На підставі заборгованості відповідача, позивачем на адресу відповідача направлялися попередження\~ та претензію про необхідність сплати заборгованості за послуги електрозв'язку, але оплата не надійшла. Тому позивачем 16 листопада 2007 року було надіслано повідомлення про припинення договору про надання послуг зв'язку. \~Виходячи з викладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги зв'язку в розмірі 483 гривень 55 копійок; а також суму держмита в розмірі 51 гривня 00 копійок та витрати\~ на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гривень 00 копійок, сплачені позивачем. \~У судовому засіданні інтереси позивача представляла представник - Нестеренко Оксана Борисівна, що діє на підставі довіреності від 08 січня 2008 року ВКЕ № 082585, що не суперечить положенням діючого цивільно-процесуального законодавства України, оскільки, відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України - сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження, крім справ про усиновлення, можуть брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника. Частиною 3 даної статті встановлено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники. \~Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. \~Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та прохала суд позов задовольнити. \~Відповідач проти задоволення позову не заперечував, а по справі пояснив, що заборгованість за послуги електрозв'язку виникла в зв'язку з скрутним матеріальним становищем, але по можливості він зобов'язується виплатити всю суму заборгованості. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому зсіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~В судовому засіданні достовірно встановлено, що 12 грудня 1997 року, між позивачем та відповідачем про справі було укладено Типовий договір №045610029 про надання послуг електрозв»язку (а.с.№4). \~Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Уклавши даний договір, кожна із сторін, взяли на себе певні зобов»язання. \~Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, згідно\~ Розділу 1 даного договору (а.с.№4),\~ підприємство зв»язку (позивач по справі)\~ забезпечує встановлення та підключення кінцевого(вих)\~ пристрою(їв) Споживача через абонентську лінію до телефонної мережі загального користування, за адресою: [ADDRESS], надає\~ Споживачу в користування номер(и) телефону(нів) [NUMBER] та послуги електрозв»язку, а Споживач сплачує плату з встановлення та вартість послуг, які надаються. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем взяте на себе зобов'язання було порушено. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача 02 жовтня 2007 року, було направлено повідомлення (а.с.№7), про наявну у останнього заборгованості за спожиті телекомунікаційні послуги на суму в 326 грн. 01 коп. На адресу відповідача, 19 листопада 2007 року позивачем було направлено претензію №434 «про несплату заборгованості за послуги електрозв»язку» в розмірі 485 грн. 51 коп.(а.с.№6), яка також була залишена відповідачем без задоволення. Крім того, на аркуші справи №8 є також повідомлення від 16 листопада 2007 року, направлене на адресу відповідача, про необхідність останнього, погасити наявну у нього перед позивачем заборгованість. Згідно ч.1\~ статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Виходячи з вище викладеного, в судовому засіданні судом встановлено, що відповідачем, взяте на себе зобов'язання за Договором було порушено, і тому відповідач має заборгованість перед позивачем, за надані йому послуги електрозв»язку на суму 483 гривень 55 копійок, що підтверджується Таблицею нарахувань та оплат за весь період заборгованості (а.с.№5). \~Виходячи з викладеного,\~ на підставі пояснень представника позивача, відповідача та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, суд знаходить позовні вимоги\~ позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги електрозв'язку на суму в 483 гривень 55 копійок такими, що підлягають задоволенню. \~В своїй позовній заяві позивач прохає суд стягнути з відповідача витрати, які позивачем було понесено при зверненні до суду з даним позовом, а саме судовий збір на суму в 51 грн. 00 коп. та ви трати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді на суму в 30 грн. 00 коп. \~Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне\~ забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується\~ платіжним дорученням № 65 від 18 січня 2008 року (а.с.№2) та судовий збір на суму\~ 51 грн. 00 коп. - підтвердженням чого є платіжне дорученнями № 63 від 18 січня 2008 року(а.с.№1). \~В судовому засіданні відповідачем вказано, що він є інвалідом другої групи загального захворювання, в підтвердження чого останній надав ксерокопію свого пенсійного посвідчення (а.с.№40-42). Відносно викладеного необхідно зазначити, що відповідно до п.18 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7 « Про державне мито» з наступними змінами, встановлено, що при зверненні до суду від уплати державного мита звільняються позивачі, які є\~ інваліди першої та другої групи. В даному випадку, Враховуючи те, що відповідно до вимог діючого законодавства, відповідач не звільнений від сплати державного мита, суд\~ стягує на користь позивача з відповідача державне мито у розмірі 51 гривня 00 копійок та\~ витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 30 гривень 00 копійок. \~\~

Outcome: approved