Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

11 березня 2008 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудовані господарські будівлі. В позовній заяві позивач зазначив, що він проживає з своєю сім'єю в житловому будинку [ADDRESS]. Для будівництва цього будинку позивачу був наданий дозвіл рішенням виконавчого комітету Краснокутськогої селищної ради від 14 липня 1981 року за № 243. Після побудови будинку відповідною комісією був складений акт про закінчення будівництва та введення його в експлуатацю від 24 січня 1984 р., який був затверджений рішенням №20 від 25 січня 1984 року виконавчого комітету Краснокутської селищної ради. 13 березня 1984 року виконавчий комітет Краснокутської селищної ради прийняв рішення № 57 про оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS]та видачу свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON]. За виготовленням свідоцтва про право власності до Краснокутського БТІ позивач відразу не звернувся. За час проживання за вказанною адресою позивач самочинно добудував на присадибній ділянці господарські будівлі: лінтю кухню, гараж, 4 сараї, веренду, льох, убиральню, літній душ. Через свою юридичну неосвідченість позивач не знав про необхідність отримання дозволів на будівництво господарських будівель, а вважав, що достатньо отриманого дозволу на будівництво будинку. При зверненні до Краснокутського БТІ, після проведення технічної інвентаризації позивачу було вказано на необхідність узаконення самочинно збудованих господарських будівель. Для узаконення самочинно побудованих будівель позивач вимушений звернутись до суду. Згідно акту обстеження КП „Архітектурне бюро” Краснокутського району від 07 квітня 2008 року будівництво вищезазначених будівель виконано без порушень норм. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить визнати за [PERSON]. право приватної власності на самовільно збудовані господарські будівлі, а саме: літню кухню - літ. Б, гараж - літ. В, сарай - літ. Г, сарай - літ. Д, сарай - літ. Е, сарай - літ. Є, веранда - літ. є, льох - літ. Ж, убиральню - літ. З, літній душ - літ. І, що знаходяться по [ADDRESS] Представник відповідача - Краснокутської селищної ради в судове засідання не з'явився, хоча був викликаний своєчасно та належним чином, але до суду надав заяву, в якій просить справу слухати в їхню відсутність. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як позовна заява являється обґрунтованою та підтверджена матеріалами справи. Оскільки дійсно позивач [PERSON]. проживає з своєю сім'єю в житловому будинку п[ADDRESS]. Для будівництва якого позивачу був наданий дозвіл рішенням виконавчого комітету Краснокутськогої селищної ради від 14 липня 1981 року за № 243. Будинок було введено в експлуатацію зідно акта про закінчення будівництва та введення його в експлуатацю від 24 січня 1984 р., що був затверджений рішенням №20 від 25 січня 1984 року виконавчого комітету Краснокутської селищної радии. 13 березня 1984 року виконавчий комітет Краснокутської селищної ради прийняв рішення № 57 про оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS]та видачу свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON]. За виготовленням свідоцтва про право власності до Краснокутського БТІ позивач відразу не звернувся. За час проживання в своєму будинку позивач через свою необізнаність самовільно, без рішення виконкому та без оформлення технічної документації побудував на присадибній ділянці господарські будівлі. Результати проведення технічної інвентаризації Краснокутським БТІ підтвреджують наявність самочинно збудованих будівель, а саме: літня кухня, гараж, 4 сараї, веренда, льох, убиральня, літній душ, згідно технічного висновку БТІ за сукупністю показників стан об'єкта добрий. Згідно акту обстеження Комунального Підприємства „Архітектурне бюро” Краснокутського району від 07 квітня 2008 року будівництво вищезазначених будівель виконано без порушень норм. Відповідно до п.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; п.2 ст.331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно п.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved