Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду і просить визнати інформацію поширену в зверненні [PERSON] та [PERSON]. до Президента України відносно командира військової частини Т 0710 полковника [PERSON]. недостовірною, зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію поширену відносно командира військової частини Т 0710 полковника [PERSON]., шляхом направлення відповідного листа на адресу Президента України , Міністерства транспорту та зв'язку України і Адміністрації державної спеціалізованої служби транспорту, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1 700,00гр.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами на адресу Президента України було направлено звернення, в змісті якого було зазначено, що директор ТОВ «Фарба» [PERSON]. на особистому прийомі у командира військової частини Т 0710 полковника [PERSON]. попросив надати йому дозвіл на використання електромереж військової частини, на що отримав категоричну відмову та більше того погрози на свою адресу про нанесення тяжких тілесних ушкоджень та навіть вбивства, якщо орендоване приміщення не буде звільнено, чого в дійсності не було. Позивач вказує на те, що вказана інформація є недостовірною і шкодить його честі, гідності і діловій репутації. До того вказана інформація завдала позивачу і моральних страждань у вигляді душевних хвилювань. Представник відповідачів [PERSON]. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що викладена в листі Президенту України інформація є недостовірною та дійсною , а відповідача мали на меті захистити свої права підприємців від явно незаконних дій позивача. Звертала увагу суду на тому, що позивач не надав належних доказів в обґрунтування моральної шкоди. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], заперечення представника відповідачів [PERSON]., вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації , а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації , має право на відповідь , а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація , поширена про особу, вважається недостовірною , якщо особа, яка її поширила , не доведе протилежного. Під час судового розгляду встановлено, що 01 жовтня 2007 року на адресу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з Адміністрації Президента України через Міністерство транспорту та зв'язку України надійшло звернення адресоване Президенту України Ющенко В.А. підписане відповідачами [PERSON]. та [PERSON]. В даному зверненні відповідачі вказують на протиправні дії командира військової часини Т 0710 полковника [PERSON]. щодо перешкоджання ним здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Фарба», засновниками якого є відповідачі. В змісті даного звернення дійсно викладена наступна інформація: «…директор ТОВ «Фарба», на особистому прийому у Командира частини полковника [PERSON]., попросив його надати дозвіл на використання електромереж військової частини на що отримав категоричну відмову та більш того погрози на свою адресу про нанесення тяжких тілесних ушкоджень та навіть вбивства ,якщо орендоване ТОВ «Фарба» приміщення не буде звільнено.» Нанесення тяжких тілесних ушкоджень є злочином , за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність. Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним висновком. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Оцінюючи встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини суд прийшов до переконання , що відповідачі поширили щодо позивача недостовірну інформацію , яка є негативною. В даному випадку суд виходить з того , що відповідачі вказуючи на вчинення позивачем [PERSON]. злочинного діяння не врахували положення вищезазначеної норми права. Отже звинувачення позивача у вчиненні злочину є недостовірною інформацією, оскільки відповідачами в особі їх представника під час судового розгляду не було доведено протилежного. Вказана інформація за своїм змістом принижує честь і гідність і ділову репутацію позивача в громадській думці з точки зору додержання ним законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Отже недостовірна інформація яка була поширена відповідачами є неправдивою і підлягає спростуванню. При цьому суд вважає достатнім способом захисту порушеного права [PERSON]. визнанням інформації недостовірною та її спростуванням і вважає недостатніми викладені позивачем обставини для відшкодування моральної шкоди. Спростування необхідно здійснити шляхом направлення копії судового рішення на адресу того органу на розгляд якого було направлено лист відповідачів для прийняття остаточного рішення та надання відповіді заявникам. Судові витрати необхідно відшкодувати позивачу виходячи з розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial