Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення 4090 грн. боргу за договором позики. В судовому засіданні відповідач [PERSON]. позов визнав частково та суду показав, що в 2007р. домовився з позивачем що буде піднаймати раніш найняту [PERSON]., як посередником квартиру. Оплата щомісячно складала 250 доларів США. Оплативши за квартиру за місяць чи півтора, відповідач зустрівся з позивачем та господаркою квартири, яка почала вимагати оплати за квартиру наперед. Квартира йому сподобалася і він погодився, але заздалегідь оговорив, що може в подальшому відмовитися від найму за квартиру і сплачувати платежі не буде, про що повідомить [PERSON]. З цим вони погодилися і він підписав розписку виконану власноруч позивачем, що нібито бере в нього гроші, які він був винен сплатити за квартиру у позику у позивача. В зв»язку з вказаним позов визнає частково, тому що він в подальшому не проживав в найнятій квартирі. Позивач [PERSON]. позов підтримав та суду показав, що 13.12.2007р. відповідач взяв у нього в борг під оплату квартири в піднайм суму 810 доларів США, що по курсу НБУ складають 4090 грн. Вказану суму [PERSON]. забов»язався віддати в строк до 22.12.2007р., про що написав розписку. Однак в зазначений термін борг за позикою відповідач не повернув, виселився з квартири, в зв»язку з чим він був змушений звернутися до суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд встановив наступне. За усною домовленістю між [PERSON]. та [PERSON]., позивач здійснив посередницькі послуги на користь відповідача надавши останньому житлове приміщення для здійснення піднайму за обумовлену суму в 250 доларів США за місяць проживання. В зв»язку з частковим не виконанням відповідачем оплати згідно домовленості, він не оплатив частину свого проживання та заборгував певну суму власнику квартири і наслідок чого між сторонами утворилася домовленість про укладення правочину грошового боргу за несплату за попередній період і наперед. 13.12.2007р. [PERSON]. в підтвердження укладення боргу між відповідачем та позивачем підписав виконаний [PERSON]. текст боргової розписки на суму 810 доларів США, що складають 4090 грн. в національній валюті. За текстом розписки відповідач зобов»язався повернути позивачу борг в сумі 810 доларів США в строк до 20.01.2008р., однак зобов»язання не виконав по теперішній час. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як в 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми позики або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник забов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передачі йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Як встановлено по справі, позивачем грошова сума, що є предметом правочину позики фактично відповідачу не передавалася. Борг було проведено через погашення позивачем боргу за найм житлового приміщення, що проводився [PERSON]. Враховуючи, що реальна передача грошових коштів, що складають предмет правочину позики відбулась лише в сумі 2045 грн., суд вважає, що відповідно до суті ст.ст.1047,1049 ЦК України правочин позики, не може вважатися таким, що відбувся. Відповідачем визнано факт передачі [PERSON]. власнику квартири коштів в частині 2045 грн., іншу суму боргу [PERSON]. не визнав, оскільки оплата була проведена позивачем за час, коли житлове приміщення відповідачем вже не наймалося. Оскільки, решта суми позовних вимог встановлено судом, що як позика [PERSON]. [PERSON]. не передавалась, а між сторонами щодо цих вимог склалися правовідносини, які регулюються іншими нормами ЦК України, а не ст.ст.1047, 1049 ЦК України, що регулюють відносини по позиці, та позивач наполягає тільки на вимогах згідно позики, то в задоволенні решти суми позовних вимог [PERSON]. необхідно відмовити. Враховуючи визнання відповідачем проведення реальної оплати його боргу за найм квартири в сумі 2045 грн., суд вважає, що позов [PERSON] . є доведеним в сумі 2045 грн., яка визнана відповідачем. Згідно ст.88 ЦК України суд присуджує судові витрати стороні на користь якої виноситься рішення в разі їх документального підтвердження. До судових витрат суд таким чином, відносить витрати позивача на оплату державного мита та послуг ІТЗ в загальній сумі 85 грн.,які підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved