overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON]. аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 259 грн. щомісячно на утримання доньки. Доповнила, що вважає батьківським обов'язком відповідача її матеріальне забезпечення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивачка проти цього не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьками якої являються. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України [PERSON] та [PERSON] зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи, зі слів позивачки, домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні доньки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, оскільки судом не встановлено, що його заробіток носить мінливий або нерегулярний характер, а також інших істотних обставин по справі, виходячи з яких розмір аліментів може бути призначений у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач просив суд постановити рішення, яким встановити факт його батьківства, стосовно дитини, [PERSON], [INFO] та зобов'язати орган РАЦС внести відповідні дані в свідоцтво про народження дитини щодо нього як батька. Підставою цьому вказував той факт, що перебуваючи в фактичних сімейних стосунках з [PERSON], вони народили спільного сина [PERSON]. Однак оскільки матір дитини є громадянкою Туркменістану і немає паспорта громадянина України тому у нього не має можливості встановити своє батьківство в порядку ст.126 СК України через органи РАГС. Запис про батька дитини вчинено на підставі ч.1ст.135 СК України. Відповідачка, [PERSON], позов визнала і підтвердила обставини батьківства заявника щодо сина. Представник третьої особи, органу опіки та піклування, в особі Виконкому Котовськом міськради Одеської області, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про задоволення заяви. Встановлено, 27 грудня 2007 року народився [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження дитини матір'ю дитини зазначено [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записано [PERSON] згідно ч.1 ст.135 СК України. Заявник, [PERSON],[INFO], громадянин України, зареєстрований за місцем постійного проживання в с.Олександрівка Котовського району Одеської області. Факт батьківства позивача визнається сторонами по справі і підтверджується показами свідків [PERSON], матері заявника, та [PERSON], матері заінтересованої особи, які підтвердили факт проживання заявника з матір'ю дитини в фактичних сімейних стосунках з 2006 року і до цього часу та народженням ними сина, [PERSON], який приходиться їм внуком. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

14 березня 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 23 липня 1996 року зареєстрували шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 1996 року народження, батьком якої є відповідач. 30 листопада 2004 року шлюб було розірвано, дитина з цього часу знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 500 грн. щомісячно з усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що згодний на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 1996 року, про що вчинено актовий запис № 656. В графі батьки зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано від 30 листопада 2004 року, актовий запис № 440 у свідоцтві про розірвання шлюбу [NUMBER], виданому відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області. Згідно довідки, наданої житлово-комунальним підприємством „Азовжитлокомплекс” від 13 лютого 2008 року, неповнолітня [PERSON], 1996 року народження, зареєстрована та проживає разом із матір'ю - [PERSON], [ADDRESS]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500 грн. з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

25 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в особі Маріупольської міської Ради, про визнання права власності на самовільно зведену споруду, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу № 5252 від 09 жовтня 2002 року, є власником домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку із господарчою необхідністю на зазначеній земельній ділянці, що була надана у користування, без належного дозволу та затвердженого проекту позивачем було самовільно зведено гараж літ. В-1. Вважає, що права та інтереси інших осіб не порушує. Просить визнати за собою право власності на самовільно зведений гараж літ. В-1, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS]. Позивач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеним у позові, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача - Жоголева В.В., що дає на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що не заперечує проти задоволення вимог по суті позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватний нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В. від 09 жовтня 2002 року, за реєстровим № 5252, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ від 09 жовтня 2002 року, домоволодіння [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON], реєстровий № 16681. Згідно із договором № 6766 від 28 серпня 1954 року, посвідченого Четвертою жданівською (нині Маріупольською) державною нотаріальною конторою від 03 лютого 1962 року за реєстровим № 735, земельна ділянка [ADDRESS] надавалась колишньому власнику [PERSON] на праві будівництва будинку і безстрокового користування. З довідки Маріупольського БТІ від 14 лютого 2008 року, вбачається, що на земельній ділянці [ADDRESS] встановлено наявність самовільно зведеного гаражу літ. В-1. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З висновку будівельно-технічної експертизи № 346 від 18 березня 2008 року вбачається, що при самовільному зведенні гаражу літ. В-1, що розташований на земельній ділянці [ADDRESS], санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної безпеки порушені не були, конструкції знаходять у задовільному технічному стані, що забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.06, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], шлюбні стосунки не склалися, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, дитина знаходиться на її повному утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дитиною повноліття. У попереднє судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 558. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 292, [PERSON] народився [INFO], в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, а також обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справі в суді в розмірі 30 грн.00 коп. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з права на грошові ощадні вклади на рахунку [NUMBER], який знаходяться в Шумбарській флії №016 Кременецького відділення Ощадбанку. Однак оформити свої права на спадкове майно позивач не може, оскільки пропустила встановлений законодавством строк звернення до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини. Позивач стверджує, що вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по причині відсутності необхідних коштів та незнання законодавства. А тому позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Один із відповідачів - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та не заперечує проти задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з»явилися, однак в судове засідання надіслали заяви, в яких просять справу розглянути у їхню відсутність, так як позов визнають на не заперечують проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із Свідоцтва про смерть вбачається, що 02.12.04 року помер спадкодавець - [PERSON]. Померлому належить право на ощадний грошовий вклад на рахунку [NUMBER], Шумбарській філії №016 Кременецького віділення Ощадного банку України, на підставі ощадної книжки Згідно довідки виданої Шумбарською сільською радою Шумського р-ну від 06.02.08 року №203 позивачка дійсно проживала та була прописана разом із померлим [INFO] [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом першої черги оскільки є дружиною померлого, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.04.1977р., [NUMBER]. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. Таким чином суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою, на підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 23 червня 1996 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Того ж дня договір було зареєстровано на товарній біржі „Нерухомість-Південь” під № 193. Умови договору сторонами було повністю виконано: вона сплатила відповідачу обумовлену договором суму за будинок, а відповідач передав їй вищевказаний житловий будинок і з того часу вона користується будинком. На даний час вона має намір укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку тому, що позбавлена можливості розпоряджатися вищевказаним житловим будинком (зокрема передати будинок під заставу для отримання банківського кредиту). Але відповідач відмовляється посвідчувати договір купівлі-продажу нотаріально, постійно уникає цього. На підставі викладеного позивачка просить винести рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 23 по вул. Заводська в місті Баштанка, укладений 23 червня 1996 року між нею та відповідачем та зареєстрований товарною біржею „Нерухомість-Південь”. Позовні вимоги в частині визнання права власності на вказаний будинок не підтримала. Представник відповідача до суду не з”явився, від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України (ст..47 ЦК в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази: письмовий договір № 193 від 23.06.1996 року згідно якого ЗАТ "Баштанський сирзавод" продав, а [PERSON]купила житловий будинок №23 по вулиці Заводській міста Баштанка договір купівлі продажу житлового будинку зареєстровано товарною біржею „Нерухомість-Південь”; копію технічного паспорту згідно вказано, що [PERSON]є власником вказаного житлового, договір зареєстровано БТІ, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені в судовому засіданні та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 220,334 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач та в судовому засіданні представник позивача на підтвердження позовних вимог вказали, що між ВАТ «Миколаївгаз» (Баштанським УЕГГ) та відповідачем було укладено договір про надання послуг з газопостачання (відкрито о/р №20223) у відповідності до якого позивач надає послуги газопостачання, а відповідач повинен сплачувати їх вартість. При цьому відповідач зобов'язався дотримуватись Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 №2246. Взяті на себе зобов'язання відповідач постійно порушував в результаті чого в нього виникла заборгованість за спожитий природній газ, яка станом на 01.08.2007 року складала 1182,85 гривень. За порушення правил надання послуг з газопостачання відповідачу 27.08.2007 року припинено газопостачання. За підсумком споживання природного газу у 2007 році відповідачу було проведено перерахунок на суму 270 гривень 23 копійки. Станом на 01.02.2008 року заборгованість відповідача складає 912 гривень 62 копійки. Посилаючись на викладене, позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 912 гривень 62 копійки заборгованості за надані йому послуги газопостачання та витрати понесені по справі по оплаті судового збору в розмірі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач до суду з'явився, позов визнав, суду пояснив, що дійсно користувався послугами газопостачання, але не здійснював оплату, через відсутність коштів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (розрахунок заборгованості, копію акту №223 від 27.08.2007 року про відключення газового обладнання), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні доведено, що дійсно між сторонами виникли договірні відносини, відповідач не здійснював оплату за наданні йому послуги газопостачання, які надає ВАТ „Миколаїгаз” та заборгованість складає 912 гривень 62 копійки, що також було визнано самим Даниленко О.О. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов”язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 17 правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 №2246, споживач природного газу зобов'язаний щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, проводити повний розрахунок за спожитий природний газ. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 912 гривень 62 копійки - сума боргу за спожитий природній газ. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені по справі по оплаті судового збору в сумі 51 гривна та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

заявник звернувся до суду з заявою, на підтвердження своїх вимог в заяві та в судовому засіданні вказує, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на грошові вклади в ВАТ "Державний ощадний банк України" філія Баштанського району № 3154/017 на рахунку [NUMBER]. Він являється спадкоємцем першої черги за законом. Крім нього спадкоємцем першої черги за законом є його сестра [PERSON], інших спадкоємців по закону чи по заповіту немає. У встановлений законом термін він прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Баштанської державної нотаріальної контори. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся до Баштанської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовив йому в видачі свідоцтва про право на спадщину пояснивши, що документи, які він надав не підтверджують його родинні стосунки зі спадкодавцем. В свідоцтві про його народження в графі батько записано „[PERSON]”, тоді як в свідоцтві про смерть прізвище батька записано „[PERSON]”. В даний час виникає необхідність встановлення родинних відносин між ним та його батьком з причини одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. А тому на підставі вищевикладеного заявник просив винести рішення, яким встановити факт, що він є сином померлого [INFO] [PERSON]. Заінтересована особа в судове засідання з”явилася, заяву визнає повністю, та підтверджує, що [PERSON]. дійсно є сином померлого [INFO] [PERSON]. Заслухавши заявника, заінтересовану особу, свідків [PERSON]. та [PERSON]., які підтвердили, що заявник дійсно є рідним сином померлого [INFO] [PERSON]., дослідивши письмові докази, суд встановив: - із копії свідоцтва про смерть, слід, що [INFO] помер [PERSON], - згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батько вказаний “ [PERSON]”. - згідно довідки Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області за № 696 від 13.12.2007 року [PERSON], який помер [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], з 1923 року по день смерті, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, так як в судовому засіданні заявником було доведено факт родинних відносин з померлим. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного та

Outcome: approved