Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

17.01.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що в результаті ДТП, котру скоїв 13.08.2007 року [PERSON], його автомобіль «ЗАЗ 110307», з державним номером [NUMBER], був відремонтований на суму 3000 гривень. Також, вважає, що у результаті цих подій йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в суму 500 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, частково змінив, та просив стягнути на його користь 1500 гривень - матеріальні збитки, 300 гривень - моральну шкоду та судові витрати на суму 98 гривень. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти матеріальної шкоди, однак, що стосується стягнення моральної шкоди вважає суму значно завищеної позивачем, не заперечує проти суми 250 гривень, так як він пенсіонер, частково збитки погасив. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, частково, по наступних підставах. Постановою Балаклавського районного суду міста Севастополя від 21.08.2007 року (а.с. 25), [PERSON] був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за пошкодження 13.08.2007 року транспортного засобу «ЗАЗ», з державним номером [NUMBER]. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10) підтверджується, що власником транспортного засобу «ЗАЗ 110307», з державним номером [NUMBER] є [PERSON], тому він має право звернутися з позовом до суду відносно свого транспортного засобу. Розпискою про згоду з матеріальною шкодою (а.с. 9), [PERSON] підтвердив, що матеріальна шкода, яка була завдана його діями транспортному засобу «ЗАЗ 110307» - складає суму 3000 гривень, та 1500 гривень він надав 16.08.2007 року [PERSON] і останню суму віддасть до 15.11.2007 року. У судовому засіданні відповідач також не оспорював суму матеріальної шкоди. Згідно з ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, але особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про стягнення матеріального збитку підлягають задоволенню у сумі 1500 гривень, та стягненню її з відповідача, що підтверджено документально, та не оспорює відповідач. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не оспорює вину у скоєні дорожньо-транспортної події, він повинен відшкодувати моральний збиток. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що сума моральної шкоди позивачем завищена, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 250 гривень, в останній частині слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 59 гривень 50 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, які підтверджені документально, квитками (а.с. 2-4). Державне мито у сумі 8 гривень 50 копійок, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 7 гривень 50 копійок (а.с. 4-5), сплачені позивачем при подачі позову до суду - слід повернути позивачу, як помилково сплачені.

Outcome: approved