Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про передачу земельної ділянки у власність та визнання незаконним рішення селищної ради від 26.06.2007 р. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ще у 2003 р. вона звернулась до відповідача із заявою про надання у власність земельної ділянки 0,25 га для ведення підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд [ADDRESS] в смт. Лисець Тисменицького району. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.02.2003 р. вона купила на біржових торгах у ДП ВО «Карпати» приміщення колишньої прохідної [ADDRESS] в смт. Лисець. Рішенням Лисецької селищної ради від 27.03.2003 р. у ДП ВО «Карпати» вилучено земельну ділянку розміром 0,25 га та надано дозвіл, їй, позивачці, на розробку проекту відведення вказаної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку - 0,15 га і для ведення підсобного господарства - 0,10 га, одночасно їй надано дозвіл на реконструкцію колишньої прохідної під житловий будинок. На підставі вказаного рішення виготовлено план встановлених меж земельної ділянки загальною площею 0,2562 га та відведено ділянку в натурі на підставі акту встановлення та узгодження зовнішніх меж, які підписані і погоджені селищним головою, інженером-землевпорядником, архітектором, суміжником земельної ділянки. Аналогічне рішення прийнято відповідачем 23.12.2003 р. На виконання вказаних рішень на її замовлення у 2004 р. Івано-Франківським інститутом землеустрою розроблено проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, який погоджено всіма необхідними інстанціями. Рішенням відповідача від 22.12.2004 р. затверджено проект відведення їй земельної ділянки та надано земельну ділянку в оренду; вказане рішення у частині затвердження проекту відведення відмінено рішенням відповідача від 11.07.2005 р. На її чергові заяви про надання у власність земельної ділянки згідно проекту відведення відповідач рішенням від 20.09.2006 р. затвердив проект відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у розмірі 0,10 га та надав їй цю земельну ділянку у приватну власність, а земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства надав в оренду на один рік; оспорюваним рішенням від 26.06.2007 р. попереднє рішення від 20.09.2006 р. відмінено, затверджено проект відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у розмірі 0,10 га та надано їй цю земельну ділянку у приватну власність, а земельну ділянку 0,15 га переведено в землі запасу селищної ради, що є фактичною відмовою у передачі їй у власність цієї земельної ділянки та фактичним незаконним її вилученням. Просила зобов'язати відповідача передати їй у власність земельну ділянку 0,25 га згідно виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства; визнати незаконним рішення відповідача від 26.06.2007 р. у частині переведення земельної ділянки 0,15 га в землі запасу селищної ради. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, уточнивши їх зміст, просив зобов'язати відповідача передати позивачці у власність земельну ділянку 0,25 га, що розташована [ADDRESS] (згідно нової поштової адреси) в смт. Лисець Тисменицького району, відповідно до виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, а саме 0,15 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і 0,10 га - для ведення особистого селянського господарства, та визнати незаконним рішення відповідача від 26.06.2007 р. у частині переведення земельної ділянки 0,15 га в землі запасу селищної ради. Представник відповідача - Лисецької селищної ради Тисменицького району - у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов не визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка купила на біржових торгах у ДП ВО «Карпати» приміщення колишньої прохідної [ADDRESS] в смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області згідно договору купівлі-продажу від 13.02.2003 р. (а.с.24-26), належно зареєструвавши своє право власності в Івано-Франківському ОБТІ (а.с.23). Розглянувши заяву позивачки та клопотання ДП ВО «Карпати», відповідач своїм рішення від 27.03.2003 р. (а.с.17) вилучив у ДП ВО «Карпати» земельну ділянку розміром 0,25 га та надав дозвіл позивачці на розробку проекту відведення вказаної земельної ділянки, а саме: для обслуговування житлового будинку - 0,15 га і для ведення підсобного господарства - 0,10 га, одночасно надав їй дозвіл на реконструкцію колишньої прохідної під житловий будинок. На підставі вказаного рішення виготовлено план встановлених меж земельної ділянки загальною площею 0,2562 га, який підписано і погоджено селищним головою, інженером-землевпорядником, архітектором, суміжниками земельної ділянки та скріплено гербовими печатками селищної ради і районної архітектури (а.с.18); вказану земельну ділянку відведено в натурі на підставі акту встановлення та узгодження зовнішніх меж (а.с.19). Аналогічне рішення щодо надання дозволу позивачці на виготовлення проекту відведення земельної ділянки 0,25 га прийнято відповідачем 23.12.2003 р. (а.с.16). На виконання вказаних рішень ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення позивачки у 2004 р. розробив проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, який погоджено всіма необхідними інстанціями, в установленому порядку погоджено і підписано акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (а.с.31-59). Рішенням від 22.12.2004 р. (а.с.14), що відмінено рішенням від 11.07.2005 р. (а.с.13), відповідач затвердив лише проект відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та надав позивачці земельні ділянки в оренду; рішенням від 20.09.2006 р. (а.с.12) відповідач затвердив проект відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у розмірі 0,10 га та надав їй цю земельну ділянку у приватну власність, а земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства надав в оренду на один рік. Оспорюваним рішенням від 26.06.2007 р. (а.с.8) відповідач відмінив своє попереднє рішення від 20.09.2006 р., затвердив проект відведення позивачці земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,10 га, надав їй цю земельну ділянку у приватну власність, а земельну ділянку 0,15 га перевів у землі запасу селищної ради. Відповідно до вимог ч.ч.7-10 ст.118 ЗК України селищна рада, погодившись на передачу земельної ділянки у власність, надає дозвіл на розробку проекту її відведення, а після виготовлення проекту та його відповідного погодження, у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Суд вважає, що оспорюваним рішенням відповідача від 26.06.2007 р. у частині переведення в землі запасу селищної ради земельної ділянки 0,15 га, що була надана позивачці в установленому порядку шляхом відведення та встановлення меж у натурі у зв'язку з придбанням приміщення колишньої прохідної, знаходиться у її користуванні по даний час і в установленому законом порядку у неї не вилучалась, порушене передбачене ст.118 ЗК України право позивачки на безоплатну приватизацію цієї частини земельної ділянки, яке підлягає захисту у порядку, передбаченому ч.11 ст.118, п. г ч.3 ст.152 ЗК України. У даному випадку відсутні підстави для відмови в передачі у приватну власність земельної ділянки, що є державною власністю, виключний перелік яких передбачено ч.4 ст.84 ЗК України. Тому слід зобов'язати відповідача передати позивачці у власність земельну ділянку 0,25 га згідно виготовленого проекту відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, а саме: 0,15 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і 0,10 га - для ведення особистого селянського господарства, та визнати недійсним рішення відповідача від 26.06.2007 р. у частині переведення в землі запасу селищної ради земельної ділянки площею 0,15 га. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 116, 118, 152, 155 ЗК України,

Outcome: approved