Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

13 березня 2008 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі з 1989 року до 02 лютого 2001 року. Від даного шлюбу, вони мають доньку - [PERSON], [INFO]народження, інваліда з дитинства, яка проживає з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні і в даний час навчається в ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» на 2 курсі, термін навчання дитини - з 01 вересня 2006 року по 30 червня 2010 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Також позивач вказала, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інвалідом, пенсіонером не є, по виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. На інших осіб аліменти з відповідача не стягуються. На підставі викладеного позивач прохає суд: стягнути з [PERSON], [INFO]народження, уродженця м. Лозова, Харківської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на її, [PERSON]користь на утримання [PERSON], [INFO]народження, аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною двадцятирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. У попередньому судовому засіданні ухвалою суду від 01 квітня 2008 року в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог було залучено [PERSON] та [PERSON]. 14 квітня 2008 року, у судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та прохала суд задовольнити їх у повному обсязі. У судове засідання, призначене до розгляду на 14 квітня 2008 року, відповідач не з»явився, однак направив на адресу суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, оскільки позов позивача він визнає у повному обсязі (а.с.№35). Третя особа: [PERSON] вказала, що знаходить поз позивача таким, що підлягає задоволенню, оскільки дійсно навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги в зв»язку з цим, однак, тієї допомоги, що надає їй мати є недостатньою для придбання необхідного інвентарю для навчання. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася, однак направила на адресу суду телеграму про перенесення слухання справи не вказавши про причини своєї неявки до суду (а.с.№34). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З огляду на ксерокопію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.№12) встановлено, що відповідач та позивач по справі, 02 лютого 2001 року розірвали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, вчинено актовий запис № 57. У своєму позові (а.с.№ 2) та у своїх поясненнях 14 квітня 2008 року позивач посилається на те, що коли вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, у них народилася донька [PERSON], [INFO]народження. Дійсно, з огляду на ксерокопію свідоцтва про народження на [PERSON], [INFO]народження (а.с.№7) вбачається, що в графі «Батько» вказано - [PERSON], а в графі «Мати» - [PERSON]. Дану обставину, у своїх поясненнях, підтвердив у судовому засіданні 01 квітня 2008 року і сам відповідач. Позивач вказала, що їх донька [PERSON], вже досягла повнолітня, що підтверджується ксерокопією паспорту на її ім»я (а.с.№8-10), і навчається в ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» на 2 курсі, термін її навчання становить - з 01 вересня 2006 року по 30 червня 2010 року. Позивач вказала, що вона повністю утримує доньку та матеріально забезпечує її всім необхідним для навчання. Тому саме на цій підставі, в порядку ст.199 СК України, вона й звернулася до суду з даним позовом до відповідача. Дійсно, з огляду на довідку № 25 від 25 січня 2008 року, вбачається, що [PERSON] є студенткою ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» навчається 2 курсі, термін навчання - з 01 вересня 2006 року по 30 червня 2010 року (а.с.№16). Відповідно до позовних вимог позивача необхідно зазначити, що частиною 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У своїх поясненнях 01 квітня 2008 року, відповідач вказав, що у нього на утриманні є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]народження, в підтвердження чого надав суду ксерокопію свідоцтва про її народження (а.с.№22), з огляду на яке вбачається, що дійсно в даному свідоцтві в графі «Батько» вказано - [PERSON]. Крім того, відповідач вказав, що він сплачував аліменти на утримання їх з позивачем доньки до досягнення нею повноліття, а на даний час з нього стягнень за виконавчими листами не проводиться і стан здров»я він має задовільний. Судом було з»ясовано, що відповідач працює в Печенізькому РВ ГУМВС України в Харківській області на посаді заступника начальника РВ, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 08 квітня 2008 року (а.с.№36) і його заробіток склав 2816 гривень 06 копійок. На підставі ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе позов позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на навчання доньки - задовольнити. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7 «Про державне мито», з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп.

Outcome: approved