overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Ковельське СЛАТ «Тур» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної шкоди в розмірі 550 гривень .Вказана позовна заява мотивована тим, що 04.03.2008 року лісовою охороною Зеленського лісництва проводилось обстеження кв.49 і вияалено 1 кбм. твердих побутових відходів і сміття. Відходи були проаналізовані і серед них виявлені письмові рештки, по яких було встановлено власника відходів. Ним виявився відповідач по справі [PERSON]. Забруднення приміських лісів відходами та сміття погіршує стан, знецінює екологічну роль лісів та отруює грунти, а тому просить стягнути з[PERSON] заподіяну шкоду в розмірі 550 гривень. У судовому засіданні представник позивача Козак В.Т. позов підтримав повністю із підстав, викладених у позовній заяві, та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про що свідчить письмова розписка про вручення судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов Ковельського СЛАТ «Тур» до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої засміченням лісу побутовими відходами є підставним та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.107 Лісового кодексу України - підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. По факту засмічення лісу відходами , лісничим Зеленського лісництва Карпуком С.І., та помічником Лук'янчуком А.В. 04.03.2008 року відносно [PERSON] було складено акт. Відповідно до калькуляції вартості погрузки і перевезення відходів та смітттєзвалища на віддаль до 40 км, затвердженої директором СЛАТ “Тур”, сума завданої шкоди становить 550,00 гривень. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 04.03.2008 року здійснив незаконне засмічення лісу побутовими відходами, в результаті чого Ковельському СЛАТ «Тур» завдано майнову шкоду в розмірі 550,00 гривень, вказана суму слід стягнути з відповідача по справі [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача- [PERSON] На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

У березні 2008 року прокурор, діючи в інтересах [PERSON]., звернувся до суду з позовом до СВК „Україна” про визнання права власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS]. Позивач зазначив, що у грудні 1988 року [PERSON], якій є померлим батьком [PERSON]., придбав у колгоспі „Україна” вищезазначене домоволодіння, сплатив повну вартість, однак оскільки договір не було посвідчено нотаріально, не має правовстановлюючих документів на будинок, [PERSON]. не може оформити документи про прийняття спадщини після смерті батька. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив визнати за [PERSON]. право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АР Крим, Красногвардійський район, [ADDRESS] [PERSON]. до суду не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та слухання справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що у відповідності до копії договору від 12.12.1988 року [PERSON] придбав у колгоспі „Україна” домоволодіння у[ADDRESS] (а.с. 4), гроші за нього сплатила [PERSON]. повністю (а.с. 5). Вказаний будинок [PERSON] заповів своїх дочці [PERSON](а.с. 6), [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11). Згідно з копією технічного паспорту на жилий будинок по [ADDRESS], вказане домоволодіння складається з жилого будинку (літера А), сараїв (літери Б, В), курника (літера Г), та входу до льоху (літера Д) (а.с. 7-8). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що батько [PERSON]. - [PERSON] дійсно придбав домоволодіння [ADDRESS], [PERSON]. після смерті батька є єдиною спадкоємицею за заповітом, фактично прийняла спадщину та є фактичним власником вказаного домоволодіння, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

[PERSON]. у лютому 2008 року звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин зі своїм сином - [PERSON]. Заявник посилається на те, що в свідоцтві про народження сина його по батькові записано як [INFO]замість правильного [INFO]. Встановлення даного факту необхідно для отримання ним спадщини у вигляді земельної ділянки, що залишилася після смерті сина. У судовому засіданні представник заявника [PERSON]. підтримала вимоги, викладені в заяві, представник відділу земельних ресурсів Бокій А.В. не заперечував проти задоволення заяви [PERSON].. Суд, заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком зазначений [PERSON] (а.с. 7), [INFO] [PERSON]. помер у с.Докучаєве (а.с. 6), після його смерті залишилася земельна ділянка площею 1,9054 га, розташована на території земель запасу Колодезянської сільської ради, що належала йому на праві приватної власності (а.с. 15). У зв'язку з наведеним суд вважає, що померлий [PERSON] дійсно є сином заявника, оскільки відмінність складає одну букву, по батькові [INFO]-[INFO] є співзвучними. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення у вигляді можливості отримання спадщини, що залишилася після смерті сина. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту родинних відносин з його сином [PERSON], що передбачено п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що на її утриманні знаходиться донька - [PERSON], [INFO] року народження, яка навчається в Херсонському аграрному університтеті. Так як, донці вже виповнилось 18 років, але вона навчається на денному відділенні Херсонського аграрного університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно її не надає. Позивачка просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою двадцяти трьох років. Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до закінчення нею навчання, а саме до 26.06.2011 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, заявою від 07.04.2008 року просив справу розглядати у його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки батьком [PERSON], [INFO] року народження, є відповідач по справі [PERSON]. Згідно довідки № 35 від 26.02.2008 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Херсонського аграрного університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної підтримки батьків. В силу ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу до припинення навчання . На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 26.06.2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Позивачка, уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\4 частки його доходів щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує проти сплати аліментів, але у меншому розмірі, оскільки він має також на утриманні повнолітню доньку, яка навчається у вищому навчальному закладі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (прибутку) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 07 жовтня 1994 року, який був розірваний рішенням суду від 29 лютого 2008 року (а.с. 17). Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює головним лікарем станції переливання крові та має постійний, регулярний дохід (а.с. 23). Позивачка також працює та має постійний заробіток (а.с. 5). Обидві сторони мають дітей від інших шлюбів, які є повнолітніми та навчаються у вищих навчальних закладах (а.с. 6-7, 15-16). Неповнолітня донька - [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджено копією особового рахунку [NUMBER] (а.с. 24). Таким чином, беручи до уваги, що сторони знаходяться у однаковому матеріальному становищі, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, яка є на її утриманні, має регулярний дохід та не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано та він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня та витрати по інформаційно - технічному забезпеченню справи в сумі 30 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Відповідачка у суді позов визнала, просила його задовольнити. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою з тих підстав, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, вже біля року не підтримують сімейних та шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Вважає, що зберігання шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Суд, вислухавши сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знадяться у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 1992 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. З травня 2007 року подружжя не підтримують сімейних та шлюбних відносин, разом не проживають, що обидва підтвердили у судовому засіданні. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановленно, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки спільного господарства подружжя не ведуть, взаємних прав та обов'язків сімейного характеру не мають. Таким чином, суд вважає, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Дані обставини мають суттєве значення, так як майбутнім збереженням шлюбу буде порушене найважливіше право людини на побудову сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між нею та ВАТ «Фірма СТД- центр» зареєстрований на Ялтинській товарній біржі “Ю-Куб” 08 травня 1998 року дійсним з тих підстав, що дана угода цілком здійснена, у БТІ квартира зареєстрована за нею, однак оскільки нотаріально цей договір не був засвідчений, його в даний час не визнають документом якій встановлює право. Відповідачі в судове засіданні не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином . Судом встановлено, що 08 травня 1998 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Договір зареєстрований Ялтинською товарною біржею “Ю-Куб” (а.с. 8). Дана угода цілком виконана, квартира зареєстрована в БТІ м. Ялта на підставі договору від 08.05.1998 року на ім'я [PERSON]и . Однак, нотаріально угода засвідчена не була, тому що згідно ст. 13 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договори, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Згідно ст. 219 ЦК України, суд може визнати угоду, у відношенні якої не дотримана вимога про нотаріальне посвідчення договору, дійсною, якщо буде встановлено, що вона відповідала дійсній волі особи, яка її зробила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, що не залежала від її волі. Також судом встановлено, що договір відповідав дійсній волі осіб, які його уклали, а його нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, що не залежала від їх волі, а саме наявність Закону, яким передбачено, що договори зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Сторони вступили в шлюб у травні 2004 року, від шлюбу дітей не мають. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, у судовому засіданні свій позов підтримала і суду пояснила, що вони припинили спільне проживання у жовтні 2007 року, миритися не бажають. Вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві на адресу суду позов визнав повністю і не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, на підставі того, що сторони припинили шлюбні відносини, миритися не бажають, а тому зберегти дану сім'ю неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], мотивуючи її тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1999 року. Від спільного шлюбного життя вони мають неповнолітнього сина-[PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя сторін не склалось, сторони мають різні погляди на життя не бажають проживати однією сім”єю, не згодні на примирення і просять шлюб між сторонами розірвати. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судовому засідання позов визнав.. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають з 18 грудня 1999 року в зареєстрованому шлюбі, що вбачається в свідоцтві про шлюб ( а.с.4 ) Як вбачається з свідоцтва про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження ( а.с.6 ). Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як позивачка в категоричній формі в суді заперечила про можливе примирення, зазначивши, що збирається з іншим чоловіком створити нову сім”ю..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], мотивуючи її тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 серпня 1994 року. Від спільного шлюбного життя сторони мають дочку, [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя сторін не склалось, відповідач проживає окремо, на утримання дочки ніякої матеріальної допомоги не надає, шлюб носить формальний характер. А тому, відповідно до ст.104, 105, 110, 180-182, 184 СК України, позивачка просить суд шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO] року народження в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 8 лютого 2008 року. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав. Судом встановлено, що сторони 6 серпня 1994 року актовим записом № 59 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану, що вбачається з свідоцтва про шлюб ( а.с.5). Від спільного шлюбного життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року народження, що вбачається в свідоцтві про народження ( а. с. 7). Як вбачається з довідки № 1617 від 19.10.2007 року ( а.с.9) виконавчого комітету Бородянської селищної ради, позивачка проживає з дочкою [PERSON], 1995 року народження. Відповідно до ст. 180 СК України, відповідач забов»язаний , як батько , утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник податку має не регулярний , мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, то розмір аліментів може визначатися судом в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Оцінюючи дослідження докази, покази сторін по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

28 січня 2008 року позивачка пред'явила позов до [PERSON], і просила усунути перешкоди в користуванні домоволодінням [ADDRESS], знявши його з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона являється власником вказаного домоволодіння на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 28 жовтня 2000 року. Відповідач - попередній власник домоволодіння - з вересня 2000 року в ньому не проживає, але залишається зареєстрованим, що створює їй певні незручності у реалізації права власності. Тому вона вимушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації не проживає, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в засобах масової інформації, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, За згодою позивачки справа розглянута у відсутності відповідача із винесенням заочного рішення. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в суд не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності. Вислухавши позивачку, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачка є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.10.2000 року. Право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано в реєстрі КП «ДМБТІ» за № 139 від 14.02.2002 року. Попередній власник домоволодіння [PERSON]. з вересня 2000 року в ньому не проживає, залишив його добровільно у зв`язку із зміною свого місця проживання. Реєстрація відповідача перешкоджає власнику володіти своєю власністю, створює певні незручності, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

15 лютого 2008 року до суду надійшла заява [PERSON]. про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заяви вона посилається на те, що народилась [INFO]року у м. Баку Азербайджанської ССР. У грудні 1989 року вона переїхала на постійне місце проживання в Україну в м. Дніпропетровськ, де і проживає дотепер. Оскільки нікого із близьких на території України у неї не було, вона зняла квартиру у приватному секторі за адресою: м. [ADDRESS], де проживала по жовтень 1992 року включно без реєстрації. Одразу вона працевлаштувалася і з 12 грудня 1989 року по цей час працює вчителькою у середній загальній школі № 6 м. Дніпропетровська. З 02 листопада 1992 року по 10 січня 1997 року проживала та була зареєстрована у своїх знайомих за адресою: м. [ADDRESS]. 10 червня 1995 року вона вийшла заміж та змінила прізвище з „[INFO]” на „[INFO]”. З 13 січня 1997 року по 09 жовтня 1998 року вона проживала та була зареєстрована за адресою: м. [ADDRESS], а з 16 жовтня 1998 року по цей час проживає по [ADDRESS] . Встановлення вказаного факту їй потрібно для підтвердження набуття громадянства України, тому вона звертається до суду. У судове засідання заявниця не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності і задовольнити її. Представник зацікавленої особи - відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON]у грудні 1989 року переїхала на постійне місце проживання в Україну. Цей факт підтверджується письмовими доказами: копією трудової книжки, з якої вбачається, що заявниця працює вчителькою у середній загальній школі № 6 м. Дніпропетровська з 12 грудня 1989 року; домовою книгою по вул. [ADDRESS]; домовою книгою по [ADDRESS], та іншими. Таким чином, судом встановлено, що станом на 24 серпня 1991 року заявниця постійно проживала на території України. За таких обставин заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved