overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із вказаним позовом, зазначивши, що вона 03.12.2004р дала в борг відповідачці 4000 грн та 1500 грн, а остання зобов'язалася повернути борг за першою вимогою, однак свого зобов'язання не виконала. У зв'язку із цим позивачка вважала, що цей борг відповідачка повинна повернути їй по суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов не визнала. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦПК України (ЦК), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивчальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такоїж якості. З розписок [PERSON].- відповідачки по справі вбачається, що вона 03.12.2004р взяла у позивачки [PERSON]. в борг гроші в сумі 4000 грн по одній розписці та 1500 грн по іншій і зобов'язалася їх повернути за першою вимогою. Тобто між сторонами було укладено договори позики, форма яких відповідає вимогам ст. 1047 ЦК. Суд вважає, що строк виконання цих договорів витік у вересні 2005р., оскільки цю, вказану позивачкою дату, відповідачка не заперечила. Статтею 526 ЦК встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цівільного законодавства... Виходячи із викладеного, суд вважає, що позивачка вправі по суду вимагати від відповідачки виконання свого зобов'язання повернути борг. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дизель-Авто» про визнання договору позики (безоплатного користування автомобілем), укладеного 19.06.2007 року між ПП «МПТ», яке діяло від його імені та відповідачем та додаткової угоди від 20.06.2007 року дійсними. У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив, що 19.06.2007 року між ПП «МПТ», яке діяло від його імені на підставі доручення та відповідачем ТОВ «Дизель-Авто» був укладений договір позики, безоплатного користування автомобілем Мерседес, а 20.06.2007 року була укладена додаткова угода до цього договору, усі істотні умови договору виконані, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору у зв'язку з чим просить визнати договір від 19.06.2007 року та додаткову угоду до нього від 20.06.2007 року дійсними. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та слухання справи за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2007 року між ПП «МПТ», яке діяло від імені [PERSON] на підставі доручення від 23.03.2007 року та ТОВ «Дизель-Авто» був укладений договір позики (безоплатного користування автомобілем) строком до 23 березня 2010 року. Згідно умов зазначеного договору [PERSON] передав, а ТОВ «Дизель-Авто» прийняв для користування автомобіль Мерседес-Бенц 3131 CDI, 2001 року випуску, об'єм двигуна 2148 см3, кузов [NUMBER], реєстраційний [NUMBER] (акт здачі-прийому від 19.06.2007 року). 20 червня 2007 року до зазначеного договору біла укладена додаткова угода. 20 червня 2007 року [PERSON], як власник транспортного засобу схвалив зазначену угоду позики (безоплатного користування автомобілем). Сторони домовилися про всі істотні умови договору та відбулося повне виконання договору. На підставі зазначеного договору позики (безоплатного користування автомобілем) від 19.06.2007 року на ТОВ «Дизель-Авто» 21.06.2007 року МРЕВ-1 УДАІ УМВС України був виданий тимчасовий реєстраційний талон, дійсний до 23 березня 2010 року. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 828 ЦК України договір позички транспортного засобу, в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Однак відповідач уникає нотаріального посвідчення договору позички. Згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 1991 року. В січні 2008 року Козівським районним судум шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме син [PERSON][INFO]та син [PERSON][INFO] Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, не бере участі у їх вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути аліменти з [PERSON]. у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем в червні 1997 року. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON]- [INFO]. Батьком дитини є відповідач по справі. Відповідач останній час з сім'єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, працює в ТОВ “Путивль-хліб”. Позивачка просить стягнути з відповідача 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача. Відповідач з позовом згоден, просить справу розглянути в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст.180, 182, 183 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON]- [INFO], в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, він є працездатним, працює в ТОВ “Путивль-хліб”. Позивачка просить стягнути з відповідача 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача, з цим розміром суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 10 березня 1987 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від спільного подружнього життя мають чотири дитини: повнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON], неповнолітніх: [PERSON], 1992 року народження та [PERSON], 1997 року народження. 16 квітня 2007 року подружні відносини між ними припинилися, позивачка з дітьми пішла від відповідача та до цього часу живуть окремо. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Згоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. У зв'язку з цим, вона просила суд прийняти рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, щомісяця, по 1/3 частки зі всіх видів його заробітку до їх повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити повністю. Відповідач позов не визнав пояснив, що матеріальної допомоги на утримання дітей не може надавати, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, хворіє, багато коштів витрачає на придбання ліків, йому протипоказані фізичні навантаження. Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати неповнолітніх дітей, врегульовані Сімейним Кодексом України. Згідно зі ст. ст. 180, 181....Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька ... Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3) сторони перебувають у шлюбі з 10 березня 1987 року. Як видно з копій свідоцтв про народження, сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4- 5). Відповідно до довідок Саратської селищної Ради, неповнолітні діти сторін живуть з матір*ю - позивачкою в справі ( а.с. 6-7). У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, яких він зобов'язаний утримувати до повноліття. Враховуючи сімейний стан відповідача, стан його здоров*я, суд вважає можливим стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дітей. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню на користь держави держмито в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 07 гривень 50 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу, укладеного між позивачем та [PERSON]. 21.01.2008 року дійсним, та визнати за позивачем право власності на нежитлові приміщення в літері „А1” № № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 4-8, 4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-13, розташованих за адресою:[ADDRESS], загальною площею 121,9 кв. метра, та на земельну ділянку за адресою :[ADDRESS], площею 123, 49 кв. метра, під вказаними нежилими приміщеннями. Позовні вимоги мотивовані тим, що він 21.01.2008 року з [PERSON]. уклав догорів купівлі - продажу нежитлових приміщень в літері „А1” № № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 4-8, 4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-13, розташованих за адресою:[ADDRESS], загальною площею 121,9 кв. метрів, та земельної ділянці за адресою :[ADDRESS], площею 123, 49 кв. метра, під вказаними нежилими приміщеннями. Однак [PERSON]. в порушення п. 1.7 вказаного договору, від нотаріального посвідчення договору ухиляється. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідачка позов визнала в повному об'ємі, не заперечувала проти його задоволення, та визнання за [PERSON]. право власності на вказані нежитлові приміщення та земельну ділянку. Вказала що [PERSON]. виконав умови договору та вона отримала від нього за продане не рухоме майно 94000 грн. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі рішень Київського районного суду м. Сімферополя від 22 червня 2007 року та 10 вересня 2007 року є власником нежитлових приміщень в літері „А1” № № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 4-8, 4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-13, розташованих за адресою:[ADDRESS], загальною площею 121,9 кв. метра, та земельної ділянці за адресою :[ADDRESS], площею 123, 49 кв. метра, під вказаними нежилими приміщеннями. 21 січня 2008 року між позивачем та [PERSON]. укладен договір купівлі - продажу. По вимогам котрого відповідачка передає [PERSON]. у власність нежитлові приміщення приміщень в літері „А1” № № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 4-8, 4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-13, яки розташовані за адресою:[ADDRESS], загальною площею 121,9 кв. метрів, та земельну ділянку за адресою :[ADDRESS], площею 123, 49 кв. метра, під вказаними нежилими приміщеннями. Згідно пояснень сторін, письмового договору купівлі - продажу від 21.01.2008 року та розписці від 29.01.2008 року, кожна сторона виконала зобов'язання по договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такої договір дійсним. При таких обставинах є правові підстави для визнання договору дійсним. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

У березні 2008 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого з [PERSON]. у 1989 році. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося у зв'язку існуванням постійних сімейних конфліктів. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 22 липня 1989 року, який зареєстрували у Молочненській сільській раді Сакського району АР Крим, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів № 16. Від шлюбу двох дітей [PERSON]., [PERSON]., остання є неповнолітньою. Сторони з березня 2007 року однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач категорично наполягав на розірванні шлюбу, не бажаючи в подальшому зберігати шлюбні відносини. Враховуючи фактичні взаємини подружжя та інші обставини суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, шлюб носить формальний характер. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO]помер її син [PERSON], якому на праві власності належав [ADDRESS]. Заповіту син не залишив. Вона є єдиною спадкоємицею після сина першої черги , але в шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що не знала про зміни в законодавстві, хоча фактично вступила в управління і володіння спадковим будинком. Тому просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала і викладене підтвердила. Крім того показала, що позивачка тяжко хвора і за станом здоров'я своєчасно не змогла звернутися в нотаріальну контору. Бородянська районна державна нотаріальна контора, Козинцівська сільська рада Бородянського району надіслали заяви з проханням розглядати справу без участі їх представників. Вислухавши показання представника позивачки [PERSON], допитаної як свідок під присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]в с.Козинці Бородянського району Київської області. Йому належав на праві власності [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок та копією будинкової книги. З копії актового запису вбачається, що матір'ю [PERSON]є [PERSON]. З копії довідки Козинцівської сільської ради №1022 від 21 листопада 2007 року вбачається, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи досліджені докази, суд знаходить поважною причину пропуску позивачкою строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за необхідне визначити їй додатковий строк - три місяці з моменту набрання чинності цим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду і, враховуючи змінені позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 грн. щомісяця і до повноліття дитини. В суді позивачка свій позов підтримала і просила його задовольнити, аргументувала його тим, що відповідач є батьком їхньої неповнолітньої дитини, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 1999 року. Згідно з наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]року народження. У даному свідоцтві про народження зазначено, що батьком дитини являється відповідач - [PERSON] Неповнолітня дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Позивач працює, але її заробітку не вистачає на утримання дитини. Відповідач працює приватним підприємцем. Стан його здоров'я задовільний. Інших утриманців не має. У ч.9 ст.7 СК України закріплено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги названі норми закону, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, зокрема, вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач пред'явила позов до відповідача і просить: - встановити факт володіння жилим будинком[ADDRESS] померлою [PERSON]; - встановити факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті [PERSON]; - визнати право на спадщину на житловий будинок[ADDRESS] за нею - [PERSON]. В попередньому судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач - Мазінська сільська рада Переяслав-Хмельницького району позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути без участі представника, що стверджується довідкою у справі. Третя особа - Переяслав-Хмельницьке БТІ не заперечує проти позову, просять розглянути справу без участі представника БТІ, що стверджується довідкою у справі. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи встановив наступне. При житті [PERSON] володіла житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], що підтверджується показами позивача, матеріалами справи тощо. Вартість цього домогосподарства становить 16 835 грн. [INFO] року [PERSON] померла. Отже, в суді знайшов підтвердження факт, який має юридичне значення, - володіння покійною при житті відповідним майном. Від встановлення цього факту залежить виникнення права позивача на спадщину. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина щодо її майна. Її син[PERSON]фактично прийняв спадщину вступивши у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою у справі. Відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином,[PERSON]фактично прийняв спадщину після смерті [INFO] року [PERSON]. шляхом проживання у ньому та здійснення за ним догляду. [INFO] року [PERSON] помер. Коли позивач звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, нотаріус в оформленні спадщини на даний житловий будинок відмовив, бо спадкодавець при житті не мав правовстановлюючого документа на це майно, а також не проведено його державну реєстрацію. У зв'язку з цим, позивач звернувся з позовом до суду. Оскільки спадкоємець відповідно до вимог закону вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця, суд вважає правильним визнати за нею право на спадщину відповідного нерухомого майна. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню, бо ґрунтується на законних вимогах. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На підставі ст.546 ЦК України 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач пред'явила позов до відповідача і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з мотивів непорозуміння у сім'ї. В попередньому судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, а відповідач визнав його в повному обсязі. З пояснень сторін та досліджених письмових доказів суд встановив наступне. 25 лютого 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від проживання у шлюбі мають одну дитину - [PERSON],[INFO]року народження. Сторони пояснили, що подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. На даний час вони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, миритися не бажають. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. З огляду на зазначене, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання у її житловому будинку, посилаючись на те, що відповідач 29.11.1995 року був прописаний за її згодою в житловому будинку [ADDRESS] 01.10.2006 року [PERSON]. з місця проживання виїхав у невідомому їй напрямку і з того часу, без поважних причин, зв'язку з житлом не підтримує. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зґявився і суд вважає можливим розглянути та вирішити справу у відсутності відповідача за наявними документами. Вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON]. протягом сімнадцяти місяців, без поважних причин, зв'язок з житлом за місцем реєстрації не підтримує.

Outcome: approved