Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідачки [PERSON], третьої особи - 3-ої Сімферопольської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкоємне майно. В обґрунтування позову позивачка вказує, що [INFO] після смерті [PERSON],[PERSON], [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], автомобіля «Волга» ГАЗ 2410, держ. [NUMBER], гаражу [NUMBER] у кооперативі ДСК у м.Сімферополі, грошові внески в установах банків у м.Сімферополі. Позивачка вказує, що спадкоємцями першої черги є вона, [PERSON] і відповідачка [PERSON] - матері загиблих дітей - [PERSON], [PERSON] Вона подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті своєї дочки [PERSON] у встановлений законом строк. Однак нотаріальна контора не видала їй свідоцтво про право власності на спадщину, що явилося причиною пред'явлення даного позову. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], у якому вказує, що після смерті її сина [PERSON], його дружини - дочки відповідачки [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: квартиру [ADDRESS], автомобіль ГАЗ-2410, 1990 р. випуску, державний [NUMBER], автомобіль ПЕЖО, держ. [NUMBER], Гараж [NUMBER] у ГБК «Заміський -20», грошові внески в установах банку. Позивачка вказує, що перераховане майно було загальним спільним майном чоловіка й жінки спадкодавців і кожному з них у відповідності зі ст.61 СК України належало по &frac12; частки зазначеного вище майна. На думку позивачки, вона й відповідачка, як спадкоємці 1 черги, мають рівне право на спадкоємне майно. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] вимоги підтримав, просила визнати за позивачкою право власності на майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], а саме: на квартиру [ADDRESS], автомобіль Волга ГАЗ-2410, гараж [NUMBER] у ГБК «Заміський-20». Представник позивача вказує, що дане спадкоємне майно зареєстроване за дочкою позивачки [PERSON] При її житті питання про розділ майна між чоловіками не ставився, частки чоловіка й жінки не виділені, тому ст.61 Сімейного Кодексу, на думку представника, до даних правовідносин не застосовна. По цих підставах вона заперечує проти зустрічного позову. У частині визнання права власності на спадщину у вигляді грошових внесків позов просила залишити без розгляду. Представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечувала, зустрічний позов [PERSON] підтримала. При цьому посилався на те, що спадкоємне майно, на яке претендують сторони, було об'єктом загальної спільної власності чоловіка й жінки [PERSON]. Згідно ст.63 СК України чоловік і дружина мають рівні права володіння, користування, розпорядження спільним майном, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. Частини майна чоловіка й жінки визнаються рівними, тобто на день смерті [PERSON], [PERSON] належало по &frac12; частки спільно нажитого майна. Тому просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на &frac12; частку зазначеного нею в позовній заяві майна. У частині вимог про визнання права власності на частину грошових внесків залишити позов без розгляду. Вислухав представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 21 січня 2007 р. в автомобільній катастрофі одночасно загинули чоловік і жінка [PERSON], [PERSON], їхній син [PERSON]. Після їхньої смерті відкрилася спадщина на майно, що було об'єктом загальної спільної власності чоловіка й жінки, а саме: квартиру [ADDRESS], вартістю 65000 грн., автомобіль ГАЗ 2410 держ. [NUMBER], вартістю, 7000 грн, визначеною за згодою сторін , зареєстровані на ім'я [PERSON]; автомобіль ПЕЖО держ. [NUMBER], вартістю 9209,94 грн., гараж в [NUMBER]у ГБК «Заміський-20» , вартістю 5000 грн., визначеною угодою сторін. Зазначене майно було придбано подружжям в період спільного життя й у відповідності до ст.60 СК України належить чоловіку й дружині на праві загальної спільної власності. Згідно ст.63 даного кодексу дружина й чоловік мають рівні права на володіння й розпорядження майном, що належить їм на праві загальної спільної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У статті 1226 ЦК України зазначено, що частка в праві загальної спільної власності успадковується на загальних підставах. Стаття 368 ч.3 ЦК Україна визначає, що майно, придбане подружжям під час шлюбу, є їх загальною спільною власністю. Зі смислу змісту ст.1226 ЦК України слідує, що розмір частки спадкодавця можна визначити й після його смерті. У випадку виділу частки з майна, що перебуває в загальній спільній власності, рахується, що частка кожного зі співвласників у праві загальної спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд вважає рівними частки спадкодавців у спадкоємному майні, а саме по &frac12; частки. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем померлої дочки [PERSON], прийняла спадщину шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про його прийняття у встановлений законом строк. Відповідачка [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого сина [PERSON], також прийняла спадщину шляхом подачі заяви про це в нотаріальну контору. Заведено спадкові справи. Сторонами визначене коло спадкоємного майна. Виходячи із цього, позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають частковому задоволенню, тобто підлягає визнанню право власності на &frac12; частки витребуваного нею спадкоємного майна. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. За нею може бути визнане право власності на &frac12; частку спадкоємного майна, друга половина цього майна належить іншому спадкоємцеві [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 386, 1220, 1226, 1261,1267, 1270 ЦК України,

Outcome: partial