Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, посилаючись на те, що на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.10.2003 року №16 йому передано в оренду земельну ділянку площею 0,0176 га. На вказаній земельній ділянці він збудував нежилий об'єкт нерухомості, що складається з основного приміщення «А», основного приміщення «А1», навісу «Б». Зважаючи на те, що будівництво велося без належного дозволу. Відповідно до технічного висновку, виготовленого ТОВ «Берднськцивільпроект» технічний стан конструкцій зведених будівель відповідає державним будівельним нормам, приміщення безпечні для подальшої експлуатації. Просить суд визнати право власності на самочинно зведені основне приміщення «А», «А1», навіс «Б». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Суду пояснив, що йому на праві власності належить нежитлове приміщення «А» по [ADDRESS], яке розташоване на орендованій ним земельній ділянці. Для розширення площі торгового павільйону ним був розроблений проект на будівництво основного приміщення «А1» і навісу «Б», переобладнання основного приміщення «А». Проте з неуважності підрядної організації, яка здійснювала будівництво, не було отримано дозвіл інспекції державного архітектурно- будівельного контролю департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів міськвиконкому. Зазначені обставини були виявлені під час здачі об'єктів в експлуатацію, тому об'єкти в експлуатацію не були прийняті. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що зазначені споруди повинні бути введені в експлуатацію. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачу, на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 20.03.2003 року №143 належить на праві власності основна будівля «А»та споруди за адресою [ADDRESS]. Для розширення площі торгового павільйону, на підставі розробленого проекту, було збудовано основну будівлю «А1» і навісу «Б» та переобладнано основну будівлю «А». Зазначені будівлі не були здані в експлуатацію, оскільки позивачем перед початком будівництва не отримано дозвіл на проведення будівництва. Споруджені будівлі знаходяться на земельній ділянці, яка була надана позивачу в оренду на підставі договору оренди від 28.10.2003 року, зареєстрованому в Бердянському міському управлінні земельних ресурсів 05.11.2003р. За №2339. Відповідно до технічного висновку, виготовленого ТОВ «Бердянскгражданпроект», розміщення основних будівель та навісу відповідають вимогам ДБН 360-92* « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та ДБН В. 1.17-20002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва». Об'єкти знаходяться у задовільному стані та придатні для подальшої експлуатації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності на самовільні будівлі нічиїх законних прав та інтересів не порушує, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved