overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 22.07.1982 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 01.10.2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 13.02.2008 рік становить 5141 грн. 04 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 5154 грн. 80 коп., всього - 10295 грн. 84 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства, а в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку зовсім не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” відповідно до наказу № 196 к від 22.07.1982 року та згідно наказу № 365 к від 05.10.2007 року був звільнений, у зв'язку з переводом. Довідкою № 255 від 13.02.2008 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 5141 грн. 04 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02 листопада 2002 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]народження. Вказавши, що сімейне життя не склалося з причини того, що не зійшлися характерами та через різні погляди на життя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Новоукраїнського районного управління юстиції, актовий запис № 117, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). На даний час сторони припинили сімейні відносини та на протязі трьох місяців спільно не проживають. Засоби вжиті судом на примирення позитивного результату не дали, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як суд прийшов до висновку про те, що подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхньої дитини. Витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - архівних довідок про заробіток для обчислення пенсії, виданих архівним відділом Царичанської районної ради Дніпропетровської області 14 лютого 2008 року за №№ 41-42, посилаючись на те, що він на даний час у зв'язку з досягненням пенсійного віку звернувся з необхідними документами до управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області з проханням призначити йому пенсію по віку, але отримав відмову - довідку № 727/05-40 від 14 лютого 2008 року, згідно якої заінтересована особа прийняти документи для призначення йому пенсії по віку не має підстав, так як в архівних довідках не повністю вказано його по-батькові (замість [PERSON] - [PERSON], [PERSON].). Позасудовим шляхом встановити факт належності йому вище вказаних архівних довідок неможливо, тому він звернувся із даною заявою до суду. В судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи проти задоволення вимог заявника не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч .1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] дійсно працював в колгоспі «Авангард» Царичанського району Дніпропетровської області, про що маються відповідні записи в його трудовій книжці колгоспника (а. с. 10), а тому той факт, що архівні довідки про заробіток для обчислення пенсії, видані 14 лютого 2008 року за №№ 41-42 на ім'я «[PERSON]» та «[PERSON].» відповідно, належать саме заявнику, а не іншій особі, не викликає сумніву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документа - архівних довідок, посилаючись на наступні обставини: - з 1997 року по 2000 рік вона працювала в КСП ім. Леніна Царичанського району, про що мається відповідний запис у трудовій книжці; - на цей час вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Царичанському районі Дніпропетровської області (далі - Управління) за призначенням пенсії за віком; - разом із іншими документами вона надала Управлінню і архівні довідки про її заробіток в період роботи в КСП ім. Леніна, але вони (архівні довідки) не були прийняті до уваги, оскільки в них її ім'я вказане не "[PERSON]", а "[PERSON]". Позасудовим шляхом встановити факт належності їй архівних довідок неможливо, тому вона звернулася із даною заявою до суду. В судовому засіданні заявник заявлені нею вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення вимог заявниці не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з нормами ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, які визнано сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця [PERSON] з 1997 року по 2000 рік працювала в КСП ім. Леніна Царичанського району, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці на її ім'я (а. с. 7-8). Саме за цей період і видані архівні довідки про заробітну плату в КСП ім. Леніна (а. с. 11-12). Представник зацікавленої особи не заперечує проти викладених у заяві обставин, тобто всі обставини, на які посилається заявник на обґрунтування своїх вимог, визнані іншою стороною. За викладених обставин, суд вважає, що архівні довідки належать саме заявниці, а не іншій особі, що не викликає сумніву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, розташований [ADDRESS] в порядку спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] в с.Онут Заставнівського району. В мотивування позову посилається на те, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами. Заповіту чоловік не залишив. Спадкоємцями по закону є позивачка, а також відповідачі [PERSON], [PERSON], сини померлого, котрі на спадщину не претендують. Позивачка бажає оформити своє спадкове право, проте не може цього зробити , оскільки померлий не мав правовстановлюючих документів на будинок. Позивачка посилається на те, що проживала із померлим до його смерті, продовжує проживати у вказаному будинку, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивачка підтримала позовні вимоги. Представник територіальної громади в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали повністю, на спадщину після смерті батька не претендують. Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, суд вважає, що його слід прийняти і знаходить в справі достатньо підстав для постановлення рішення. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав померлому [INFO] [PERSON]. Правовстановлюючих документів на будинок не видавалось. Спадкоємцем по закону є позивачка [PERSON], дружина померлого, котра вважається такою, що прийняла спадщину. Інші спадкоємці по закону на спадщину не претендують. Враховуючи наведене, суд вважає , що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю . Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, розташований [ADDRESS] в порядку спадщини по завповіту після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В мотивування позову посилається на те, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами. Позивачка є спадкоємцем майна померлого по заповіту. Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку в спадщині при спадкуванні по заповіту немає. Позивачка бажає оформити своє спадкове право, проте не може цього зробити , оскільки померлий не мав правовстановлюючих документів на будинок. Позивачка посилається на те, що вона проживала із померлим у вказаному будинку, продовжує проживати в ньому після смерті чоловіка , тому вважається такою , що прийняла спадщину. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивачка підтримала позовні вимоги. Представник територіальної громади в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить проводити розгляд справи у його відсутності , позовні вимоги визнає повністю. Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, суд вважає, що його слід прийняти і знаходить в справі достатньо підстав для постановлення рішення. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав померлому [INFO] [PERSON]. Правовстановлюючих документів на будинок не видавалось. Спадкоємцем по заповіту є позивачка [PERSON] , котра вважається такою, що прийняла спадщину. Спадкоємців, котрі б мали право на обов»язкову частку в спадщині при спадкуванні по заповіту немає. Враховуючи наведене, суд вважає , що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і їх слід задовольнити повністю . Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадщини по закону на земельну ділянку площею 2,76 га, що згідно Державного акту на право власності серії ЯБ № 638144 від 02.02.2006 року належала [PERSON] , померлому [INFO] , а також визнати за нею право власності на грошові вклади на рахунках [NUMBER],[NUMBER] у філії № 6795/025 Заставнівського відділення Ощадбанку України після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті батька залишилось спадкове майно: приватизована земельна ділянка, грошові вклади. Спадкоємцями майна померлого по закону є позивачка та дружина померлого [PERSON], дочка [PERSON], котрі на спадщину не претендують. Позивачка посилається на те, що фактично прийняла спадщину, оскільки користується рухомим майном батька, у неї знаходяться ощадні книжки на грошові вклади та Державний акт про право власності на землю. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивачка підтримала позовні вимоги. Представник територіальної громади позовні вимоги визнав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали повністю. Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, суд вважає, що його слід прийняти і знаходить в справі достатньо підстав для постановлення рішення. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,76 га згідно Державного акту, грошові вклади належали померлому. Позивачка є спадкоємицею його майна по закону, фактично прийняла спадщину. Відповідачі , інші спадкоємці по закону на спадщину не претендують. Враховуючи наведене, суд вважає , що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і їх слід задовольнити повністю .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить становити факт прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] , а також визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, розташований [ADDRESS] в порядку спадщини по заповіту після її смерті. В мотивування позову посилається на те, що після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами. Позивачка є спадкоємцем майна померлої по заповіту. Спадкоємцем, що має право на обов»язкову частку в спадщині при спадкуванні по заповіту є її сестра, дочка померлої [PERSON], котра на спадщину не претендує. Позивачка бажає оформити своє спадкове право, проте не може цього зробити , оскільки у померлої матері не було правовстановлюючих документів на будинок. Позивачка посилається на те, фактично прийняла спадщину , оскільки доглядає будинок після смерті матері, користується її рухомим майном. В судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивачка підтримала позовні вимоги. Представник територіальної громади в судове засідання не з»явився, в заяві до суду просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання не з»явилась, подала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю, на спадщину після смерті матері не претендує. Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, суд вважає, що його слід прийняти і знаходить в справі достатньо підстав для постановлення рішення. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав померлій [INFO] [PERSON]. Правовстановлюючих документів на будинок не видавалось. Спадкоємцем по заповіту є позивачка [PERSON], дочка померлої , котра фактично прийняла спадщину, оскільки доглядає будинок, користується рухомим майном. Спадкоємцем, що має право на обов'язкову частку в спадщині є дочка померлої відповідачка [PERSON] , котра на спадщину не претендує. Враховуючи наведене, суд вважає , що позовні вимоги позивачки слід задовольнити повністю . Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, в якому вказала, що з відповідачем з 31.03.1995 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, про що складено актовий запис № 119. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]народження та [PERSON],[INFO]народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1\2 частини від всіх його доходів, щомісячно, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1\2 частини від всіх його доходів, щомісячно, до повноліття дітей. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву про можливість слухання справи у його відсутність, з позовними вимогами згодний, заперечень на стягнення аліментів суми не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, 31.03.1995 року, укладений шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І- ЖС [NUMBER], виданого відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, 06.06.1995 року, батьками [PERSON], [INFO]народження, є [PERSON]. та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І- ЖС [NUMBER], виданого відділом РАГС Орджонікідзевського РУЮ м. Запоріжжя, 25.02.2003 року, батьками [PERSON],[INFO]народження, є [PERSON]. та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати: 51 грн. судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача борг за надану теплову енергію в сумі 2732 грн. 93 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, зазначивши, що не сплачувала борг в звязку з тяжким матеріальним становищем, але зараз матеріальне становище стабілізувалось і зобовязується погашати борг. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що власниками [ADDRESS]є [PERSON], [PERSON], та шляхом відкриття особового рахунку №[NUMBER] та видачею абонентської книжки, відповідачі вступили у фактичні договірні відносини з підприємством. Відповідачі було відпущено теплової енергії на суму 4007 грн. 46 коп., але відповідачі проводили часткові оплати, тому борг відповідачів станом на 01.02.2008 року становить 2732,93 грн. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання згідно ст.525, 526 ЦК України та ст.68 ЖК України не виконує, суд стягує борг та відповідно до ст.88 ЦПК України розподіляє судові витрати між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що в період шлюбу з відповідачкою 24 листопада 1981 року на підставі договору купівлі - продажу ними було придбано 1/3 частину будинку [ADDRESS], яка оформлена на відповідачку. В 1984 році шлюбні відносини між ним та [PERSON] були припинені , при чому вони між собою в добровільному порядку поділили спільне майно подружжя, а саме йому залишилась 1/3 частина будинку, а решта спільно нажитого майна - відповідачці. Однак в установленому порядку даний добровільний розподіл вони не оформили, в зв”язку з чим на даний час він не може розпорядитися належним йому нерухомим майном через відсутність документів, які б посвідчували його право власності . В судове засідання позивач не з”явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з”явилась, в зв”язку з відсутністю відомостей про місце її перебування про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ч. 9 ст.74 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. При вирішенні даного спору суд рахує за необхідне керуватися положеннями Кодексу про шлюб та сім”ю України . У відповідності до ч. 1 ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У відповідності з положеннями ст. 28 КпШС України , в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. При цьому з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 1979 року по 21 січня 1986 року. (а.с. 5) В період шлюбу [PERSON] за договором купівлі - продажу від 24 листопада 1981 року набула право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS]. (а.с.17-19) З підстав ч. 1 ст. 22 КпШС України дане нерухоме майно відноситься до спільного майна подружжя. Вказуючи на те, що між сторонами була домовленість щодо добровільного розподілу спільного сумісного майна подружжя, позивач не підтвердив суду доказами обсяг спільно нажитого майна, його вартість, наявність дійсної добровільної домовленості між подружжям щодо поділу спільного майна. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оскільки позивач не підтвердив суду доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в задоволенні позову належить відмовити. Крім того, ч. 3 ст. 29 КпШС України визначено, що для вимоги про поділ майна , яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності, який позивачем пропущено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed