Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

12.03.2008 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення частки у спільному сумісному майні. Обґрунтувала свої вимоги наступним. [INFO] помер [PERSON], який за свого життя на її користь заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося. 28 грудня 1993 року [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS]. Співвласниками даної квартири також являються [PERSON] та [PERSON]. При видачі свідоцтва про право власності на житло органом приватизації не були вказані частки кожного із співвласників, в тому числі частка [PERSON]. По цій причині Глобинська держнотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Посилаючись на викладене, позивачка прохала суд постановити рішення, яким визначити за [PERSON], [PERSON], та за померлим [PERSON] - по 1/3 частці (за кожним) в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позов підтримувала, прохала задовольнити. Дала пояснення аналогічні викладеному в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Вказала, що померлий [PERSON] - її чоловік і рідний дідусь позивачки, яку вони разом виховували з маленького віку. [PERSON] - їх син. І вона і її син, хочуть, щоб в майбутньому вся квартира відійшла позивачці, тому прохають позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. В заяві, адресованій суду прохав розглянути справу у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги визнає. Представники ІІІ осіб - Градизької селищної ради, Градизької держнотконтори, в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1993 року, виданого Градизькою селищною радою та зареєстрованого в КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим номером 72 , в реєстровій книзі № 1 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Частки кожного із співвласників не визначені. Остання обставина підтверджена і оглянутим в засіданні технічним паспортом на квартиру, виготовленим 16.12.1993 року, та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 3.03.2008 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. За свого життя 4.07.2003 року він свлав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося своїй внучці [PERSON]. Глобинська держнотконтора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не зазначена частка, що належала померлому. Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виходячи з цієї норми закону, суд прийшов до висновку, що частки [PERSON]., [PERSON], [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру є рівними і складають 1/3( на кожного). На цих підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved