Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд з відповідача на користь Воронізької сільради Шосткинського району в рахунок відшкодування шкоди 10149, 39 грн. та судові витрати по справі в сумі 131 грн. 50 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проведеною в 2007 році апаратом контрольно-ревізійного відділу в Сумський області перевіркою виконання бюджету, використання бюджетних коштів та збереження майна у Воронізькій сільраді за період з 01.01.2005 року по 30.10.2007 року встановлені порушення фінансової дисципліни, в тому числі: - в порушення п.1.1. та п. 1.3. «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом МФУ від 13.03.1998 року № 59 витрати підзвітних коштів, проведені без належного документального підтвердження, що призвело до незаконного витрачання бюджетних коштів на загальну суму 482,00 грн; - в порушення вимог абз. 3 п.4 « Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» затвердженого постановою КМУ від 13.12.1999 року № 2288 та абз. 2 п.6 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади органів прокуратури, судів та інших органів» затвердженого постановою КМУ від 09.03.2006 року № 268 проведено зайве нарахування та виплата премій колишньому селищному голові [PERSON] на суму 3979, 95 грн; - в порушення вимог п. 2.14 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 колишньому селищному голові [PERSON] при звільненні проведено зайве нарахування на виплату матеріальної допомоги в сумі 2215, 28 грн; - в порушення вимог п. 1 постанови КМУ від 04.06.2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями» за період з 01.01.2005 року по 25.04.2006 рік в селищній раді використання службового автотранспорту у вихідні та святкові дні, що призвело до покриття за рахунок бюджетних коштів витрат фізичних осіб всупереч законодавству при відсутності дебіторської заборгованості в обліку на загальну суму 3144, 53 грн; - в порушення вимог ст.2 ЗУ «Про збір на обов*язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97 на зайво нараховану заробітну плату, відпускні та матеріальну допомогу було проведено зайве перерахування коштів до державних цільових фондів на загальну суму 321, 27 грн, Всього заподіяна шкода на суму 10149, 39 грн. Вказані суми підлягають поверненню до бюджету Воронізької сільради. Вказані обставини підтверджуються актом перевірки контрольно-ревізійного відділу, довідкою про те, що в період вказаних в акті порушень селищним головою був відповідач, довідкою, що вказані незаконні витрати не відшкодовані. Згідно ст. 130 КзпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов*язків. Згідно ст. 133 КзпП України керівники підприємств, установ, організацій несуть матеріальну відповідальність в межах середнього місячного заробітку, якщо шкоду заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання цінностей, невжиттям заходів до запобігання порушень. Враховуючи те, що незаконні витрати по вині відповідача здійснені в різні періоди, він повинен нести матеріальну відповідальність за всю шкоду, так як кожний розмір заподіяної шкоди знаходився в межах його середнього заробітку. В судовому засіданні позивач селищний голова Воронізької сільради Яструб В.Ю., позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами. Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі мотивуючи тим, що вказаних порушень фінансової дисципліни він не допускав, діяв правомірно в межах своїх повноважень на підставі відповідних Інструкцій, Положень, постанов КМУ та рішень Воронізької сільради і при цьому пояснив, що відповідно п.9 «Положення про порядок преміювання», преміювання селищного голови здійснювалося за рішенням сесії сільради від 18.01.2005 року на 24 сесії 4 скликання «Про структуру, чисельність апарату сільради та витрати на його утримання» яким були затверджені витрати на утримання на 2005 рік в сумі 143 тис. грн.. в тому числі і преміювання селищного голови та апарату згідно додатку «Про розрахунок до штатного розпису Воронізької сільради». Нарахування та виплата матеріальної допомоги на оздоровлення здійснювалась згідно рішення сесії від 26.05.2005 року «Про розгляд заяви [PERSON]» при наданні відпустки за відпрацьований рік з 25.04.2004 року по 25.04.2005 рік згідно ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування». Матеріальна допомога для вирішення соціально побутових потреб надана йому згідно рішення сесії від 18.01.2005 року «Про розгляд заяви [PERSON]» згідно ст.33 ЗУ «Про державну службу» та п. 2 розділ 7 ЗУ»Про службу в органах місцевого самоврядування». Службовий автомобіль використався у вихідні та святкові дні на підставі одного загального розпорядження, яке на його думку є достатнім. У ці дні службовий автомобіль використовувався для організації роботи соціально -економічних-побутових питань життєдіяльності мешканців селища. Кошти для службових відряджень виділялись як на підставі відповідних документів так і його особистих усних розпоряджень. Вважає, що оскільки існує журнал відряджень, до якого вносились всі відповідні записи про відрядження, він особисто складав відповідні звіти, бухгалтер проводила їх оплату, тому на його думку вказані порушення щодо незаконного витрачання бюджетних коштів не мають під собою підстав. Якщо стоїть печатка іншої установи або він не викликався у відповідну установу, це також на його думку не є порушенням, оскільки він мав виїхати у відрядження у відповідну установу, а при поверненні з відрядження він за специфікою своєї роботи відвідував інші установи для вирішення як виробничих питань та і для організації роботи соціально -економічних-побутових питань життєдіяльності мешканців селища. Допитані в якості 3-х осіб заступник начальника КРВ в м. Лебедин і Лебединському районі Стадніков О.А., секретар, бухгалтер та головний бухгалтер Воронізької сільради Симотця Т.А., Галянт Т.М., Фастовець В.Г., підтримали позовні вимоги, пояснили, що вказані порушення фінансової дисципліни допущені колишнім головою сільради [PERSON], дійсно мають місце та підтверджуються актом перевірки контрольно-ревізійного відділу, незаконні витрати відповідачем не відшкодовані. Заступник начальника КРВ в м. Лебедин і Лебединському районі Стадніков О.А., пояснив, що він особисто проводив перевірку виконання бюджету, використання бюджетних коштів та збереження майна у Воронізькій сільраді за період з 01.01.2005 року по 30.10.2007 року і встановлені порушення фінансової дисципліни допущені на суму 10149, 39 грн., які підлягають поверненню до бюджету Воронізької сільради та стягненню з відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню зі слідуючих підстав: Як встановлено в судовому засіданні та пояснили сторони, а також вбачається з матеріалів справи, що відповідач у період з 26.04.2002 року по 25.04.2006 рік працював селищним головою Воронізької сільради, на якого згідно діючого законодавства покладені виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій і несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. Станом на 01.04.2006 року його середня заробітна плата становить 2423,60 грн., невідшкодована сума внаслідок виявлених порушень згідно акту перевірки КРУ № 08-21156 від 30.11.2007 року становить 10149,39 грн ( а.с.7-20). Посилання відповідача на загальні рішення та розпорядження при організації роботи соціально -економічних-побутових питань життєдіяльності селища, суд вважає безпідставними, оскільки виявлені порушення фінансової дисципліни суперечать встановленим вимогам відповідних Інструкцій, Положень та Закону про Бюджетний Кодекс України, якими передбачений порядок використання відповідних бюджетних коштів та відповідне документальне забезпечення записів фінансово- бюджетної дисципліни до них. Згідно ст. 130 КзпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов*язків. Згідно ст. 133 КзпП України керівники підприємств, установ, організацій несуть матеріальну відповідальність в межах середнього місячного заробітку, якщо шкоду заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання цінностей, невжиттям заходів до запобігання порушень. Враховуючи те, що незаконні витрати по вині відповідача здійснені в різні періоди, він повинен нести матеріальну відповідальність за всю шкоду, так як кожний розмір заподіяної шкоди знаходився в межах його середнього заробітку. Відповідно до ст. 137 КзпП України при визначенні про відшкодування шкоди суд бере до уваги матеріальний стан відповідача, те, що він є інвалідом 3-ї групи, працює, є приватним підприємцем. Аналізуючи обставини справи суд дійшов висновку, що відповідач не вживав відповідних заходів до запобігання шкоди, а саме нехтування встановленими вимогами відповідних Інструкцій, Положень та Закону про Бюджетний Кодекс України, що призвело до заподіяння шкоди. Матеріальна відповідальність відповідача полягає у межах прямої дійсної шкоди.

Outcome: approved