overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про встановлення факту прийняття спадщини батька, [PERSON], та визнання права власності на земельну ділянку останнього в порядку спадкування за законом.(а.с.3-4) В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову та пояснили, що наданні докази свідчать про прийняття спадщини, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав та просив справу розглядати за його відсутності.(а.с.14) Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO].(а.с.6) Згідно свідоцтва про народження позивача, померлий є її батьком.(а.с.9) Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до положень ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року). За життя померлому на праві власності належала земельна ділянка №111 площею 7,21 га, яка розташована на території Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградській області.(а.с.7) За інформацією нотаріальної контори, після смерті спадкодавця з заявою про прийняття спадщини та відмовою у прийнятті спадщини ніхто не звертався.(а.с.15) Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач провела поховання, розпорядилася речами останнього, зберігала державний акт про право власності на земельну ділянку.(а.с.7,17) Суд не встановив інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку, які виявили бажання прийняти спадщину. Таким чином, відповідно до положень ст.ст.548, 549 ЦК України, позивач прийняла спадщину, з урахуванням відсутності заяви про відмову. Отже, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину батька, а тому позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Сплату судових витрат у справі, за заявою представника позивача, суд покладає на останню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття. Підставами для стягнення аліментів, згідно заяви, є те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, добровільної сплати аліментів не досягнуто. Син проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, але в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності.(а.с.10) Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], відповідач є його батьком, а тому, згідно ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до повноліття.(а.с.4) Згідно довідки органу місцевого самоврядування на утриманні позивача знаходиться її неповнолітній син.(а.с.9) Враховуючи встановлені факти, суд вважає, що позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 30 грн. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судових витрат позовна заява задоволена, тому суд присуджує відповідачеві сплатити судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

ЗАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що 14.04.2006 року між ним та [PERSON]. було укладено кредитний договір № ZPNVSE00000768 від 14.04.2006 року, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7000 грн., з терміном повернення - до 13.04.2009 року, а відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати частини суми кредиту та 24 % річних за користування кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON]. своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість: 5884,21 грн.- заборгованість за кредитом, 2523,22 грн. - прострочених відсотків за користування кредитними коштами, 1347,57 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом та 664,33 грн. - пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків. В позові позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 10419,33 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати без їх участі. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. 14.04.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON]. було укладено кредитний договір № ZPNVSE00000768 від 14.04.2006, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 7000 грн., з терміном повернення - до 13.04.2009 року, а відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати частини суми кредиту (380,86 грн. щомісячно - п. 1.2 договору), 2 % місячних за користування кредитом та 1,50 ٪ комісії щомісячно (п. 1.1 договору). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON]. своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 07.02.2008 року виникла заборгованість в сумі, 5884,21 грн.- заборгованість за кредитом, 2523,22 грн. - прострочених відсотків за користування кредитними коштами, 1347,57 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом та 664,33 грн. - пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3.2 вказаного кредитного договору, в разі порушення Позичальником строку погашення кредиту, зазначеного у п. 1.1 договору. Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15 % від простроченої суми за кожний день прострочення. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що [INFO]помер його батько- [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно. Через свою юридичну необізнаність він пропустив строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В позові просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, в адресованій суду заяві просять суд розглянути справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу у відсутність його представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Статтею 1270 ЦПК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, через свою юридичну необізнаність. За таких обставин суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що 29.09.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу дітей нема. В січні 2008 року вони припинили сімейні стосунки в зв'язку з тим, що не знаходили взаєморозуміння. У зв'язку з наведеним просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав суду відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін. Тому суд вважає, що визнання позову відповідачем підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до Новоархангельського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу шляхом розлучення. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 09 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Лозуватській сільській раді Ульянівського району Кіровоградської області (актовий запис № 08). Від шлюбу мають двох доньок [PERSON] [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними припинились шлюбні відносини з 28 грудня 2005 року і вони вже тривалий час спільно не проживають. Шлюб носить формальний характер і тому вона змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи за її відсутності із зазначенням, що на примирення вона не згодна. Відповідач також подав до суду письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що на примирення не згоден. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. Правовідносини сторін регулюються ст.ст.109,110,112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 жовтня 1999 року у Лозуватській сільській раді Ульянівського району Кіровоградської області , актовий запис № 08 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Судом встановлено, що сторони з грудня [INFO] року по даний час не проживають спільним сімейним життям, проживають за різними адресами. Причиною розпаду сім'ї стало припинення сторонами спільних сімейних відносин. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхніх дітей, сторони не проживають разом, примирення між ними недоцільне, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Прокурор Новоархангельського району в інтересах держави в особі якої виступає Новоархангельська районна лікарня звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування в розмірі 461 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2007 року близько 21.00 год. [PERSON] прибула в домоволодіння громадянки [PERSON], яке розташоване в [ADDRESS], де на ґрунті особистих неприязних відносин почала з'ясовувати стосунки із своїм колишнім співмешканцем [PERSON], після чого навмисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, використовуючи для цієї мети заздалегідь приготовану дерев'яну палицю почала наносити удари в різні частини тіла останнього, чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, ран лобно-тімяної ділянки зліва та справа, струсу головного мозку, перелому лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 186 від 05.10.2007 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою розлад здоров'я на термін більше трьох тижнів. За даним фактом відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 122 КК України. Вироком суду від 04.12.2007 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину. З тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Новоархангельської районної лікарні з 21.07.2007 року по 09.08.2007 року, а всього 20 ліжко-днів. Згідно довідки лікарнівартість одного ліжко-дня в хірургічному відділенні Новоархангельської ЦРЛ становить 23.05 грн., всього затрачено на лікування [PERSON] - 461 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2007 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України її було звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину (а.с. 4). Довідкою, виданою Новоархангельською ЦРЛ, зазначено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Новоархангельської ЦРЛ з 21.07.2007 року по 09.08.2007 року та загальна сума лікування становить 461 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

08.01.2008 року позивач подав до суду позов, в якому просить стягнути з [PERSON]заборгованість за комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок знаходився на балансі військової частини А 3074. Відповідач був зобов'язаний проводити оплату за комунальні послуги, а саме: сплачувати за квартирну плату, вносити оплату за опалення, оплату за холодну воду та оплату за вивоз сміття. Однак, в порушення цього відповідач не сплачувала комунальні послуги, в зв'язку з чим за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року виникла заборгованість в розмірі 586 грн. 68 коп. Відповідач неодноразово був попереджений про наявність заборгованості перед військовою частиною, однак добровільно заборгованість не сплачує. Крім того просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: 51 грн держ мита та 30 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача уточнив свої позовні вимоги. В частині стягнення заборгованості за комунальні послуги в розмірі 586 грн. 68 коп. відмовився в зв'язку з добровільною оплатою відповідачем. Просив стягнути з відповідача 51 грн. сплачене судовий збір та 30 грн. в рахунок сплачених послуг за інформаційно-технічний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Повідомлялась належним чином та своєчасно, про що свідчать повідомлення та розписка, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов'язання не сплачувала комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. Під час розгляду справи в суді відповідачем борг за надання комунальних послуг в повному обсязі, тобто 586 грн. 68 коп. сплачений. Крім того, позивач при зверненні до суду сплатив 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. держ мита. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які він поніс при зверненні до суду в розмірі 30 грн., а також держмито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

08.01.2007 року позивач подав до суду позов, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок знаходився на балансі військової частини А 3074. Відповідач був зобов'язаний проводити оплату за комунальні послуги, а саме: сплачувати за квартирну плату, вносити оплату за опалення, оплату за холодну воду та оплату за вивоз сміття. Однак, в порушення цього відповідач не сплачувала комунальні послуги, в зв'язку з чим за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року виникла заборгованість в розмірі 1537 грн. 90 коп. Відповідач неодноразово був попереджений про наявність заборгованості перед військовою частиною, однак добровільно заборгованість не сплачує. Крім того просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: 51 грн держ мита та 30 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року в розмірі 1091 грн. 15 коп. та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що заборгованість за комунальні послуги виникла в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача,, перевіривши матеріали справи, встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов'язання не сплачував комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідач будучи зобов'язаним своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в однобічному порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашає заборгованість в повному обсягу добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення рішення. Такі заяви до суду не були надані. У зв'язку з вищенаведеним суд вважає необхідним стягнути заборгованість з відповідача в повному обсязі за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року в розмірі 1091 грн. 15 коп. Крім того, позивач при зверненні до суду сплатив 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. держ мита. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які він поніс при зверненні до суду в розмірі 30 грн., а також держмито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

08.01.2007 року позивач подав до суду позов, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок знаходився на балансі військової частини А 3074. Відповідач був зобов'язаний проводити оплату за комунальні послуги, а саме: сплачувати за квартирну плату, вносити оплату за опалення, оплату за холодну воду та оплату за вивоз сміття. Однак, в порушення цього відповідач не сплачувала комунальні послуги, в зв'язку з чим за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року виникла заборгованість в розмірі 1005 грн. 15 коп. Відповідач неодноразово був попереджений про наявність заборгованості перед військовою частиною, однак добровільно заборгованість не сплачує. Крім того просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: 51 грн держ мита та 30 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року в розмірі 355 грн. 15 коп. та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні визнала уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що заборгованість за комунальні послуги виникла в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов'язання не сплачував комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідач будучи зобов'язаним своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в однобічному порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашає заборгованість в повному обсягу добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення рішення. Такі заяви до суду не були надані. У зв'язку з вищенаведеним суд вважає необхідним стягнути заборгованість з відповідача в повному обсязі за період з 01.11.2004 року по 31.10.2007 року в розмірі 355 грн. 15 коп. Крім того, позивач при зверненні до суду сплатив 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. держ мита. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які він поніс при зверненні до суду в розмірі 30 грн., а також держмито в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved