Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

05 грудня 2007 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.12.1992 року вона була прийнята в члени агрофірми «Кошманівка». 05.03.1999р. вона звільнилася з роботи за власним бажанням, але з членів колгоспу виключена не була. При паюванні земель, помилково не була включена до списку осіб, що додавався до державного акту і думала, що таке рішення правомірне до 14.11.2007р., тобто до часу звернення до управління земельних ресурсів, начальником якого їй було роз'яснено, що вона має право на земельну частку ( пай ). З урахуванням наведеного позивач просить поновити їй строк звернення до суду та зобов'язати Машівську райдержадміністрацію видати їй сертифікат на земельну частку ( пай ) із земель резерву ( запасу ) Кошманівської сільської ради, судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав викладених в позовній заяві, представники сільської ради та райдержадміністрації не заперечують проти задоволення позову, представник райдержадміністрації заперечує проти стягнення судових витрат. Представник КСП Агрофірми «Кошманівка» в судове не з'явився, але направив клопотання про розгляд справи без його участі, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 28 лютого 2003 року видано розпорядження Машівської райдержадміністрації про видачу державного акту на право колективної власності на землю КСП Агрофірма «Кошманівка» ( а.с. 30 ). Як видно з довідки Кошманівської сільської ради від 22.10.2007р. - на території зазначеної сільської ради є 109, 41 га земель запасу ( а.с. 7), і згідно вказаної довідки розмір паю члена КСП Агрофірми «Кошманівка» складає 3, 88 умовних кадастрових гектарів. Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства..., які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. [PERSON] не була включена до списку осіб, що мають право на земельний пай, хоча була і залишається членом підприємства, що підтверджується архівною довідкою та довідкою КСП Агрофірма «Кошманівка» ( а. с. 5, 27 ). За змістом абзацу 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при неможливості надати особі земельну частку ( пай ) за відсутності необхідної землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ст. 258 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 цього Кодексу - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, відповідачі по справі не скористалися своїм правом, заявити про застосування до вимог позивача позовну давність, а тому суд вважає, що строк на звернення до суду їй повинен бути поновлений. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач без законних підстав не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку ( пай ), оскільки вона була членом КСП Агрофірма «Кошманівка» на момент розпаювання землі, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і їй необхідно надати земельну частку ( пай ) в розмірі 3, 88 умовних кадастрових гектарів із земель запасу Кошманівської сільської ради. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до законодавства при розгляді даних справ судовий збір сплачується в розмірі 0, 1 відсотка від ціни позову, що в даному випадку складає 44, 19 грн. ( а.с. 26 ), а витрати на інформаційно-технічне-забезпечення розгляду справи в розмірі 1, 50 грн., а тому позивачем безпідставно сплачений судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що з відповідачів, в рівних частках повинен бути стягнутий на користь позивача судовий збір в розмірі 14, 73 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 0, 50 грн.

Outcome: approved