Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON]. 19211 гривень 72 копійки матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок скоєння ним 17 листопада 2004 року дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд відповідач повідомлень ніяких не направив. За цих обставин, згідно ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 12.02.2008 року проведено заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2004 року близько 20 години 15 хвилин [PERSON]., керуючи автомобілем марки «ЗІЛ-ММЗ-554» державний номер [NUMBER], з причепом ГКБ-819, рухаючись по північно-східному об'їзді м. Києва, не забезпечив безпеки дорожнього руху та технічно справного стану керованого ним транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 23.а, 23.б правил дорожнього руху і допустив зіткнення причепа з автомобілем марки «VOLVO FH-12» державний номер [NUMBER], який належить позивачу і який рухався в попутному напрямку під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний СП «Скандик-ЮГ» автомобіль марки «VOLVO FH-12» державний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 1187-1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, діяльність, якого є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1). Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 2). За наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується. 3). За наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 1193 КЦ України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. З протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2004 року та постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.01.2005 року вбачається, що до водія [PERSON]. застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 34 гривні за адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП. Зазначену постанову відповідач не оскаржував у встановленому законом порядку. Висновок комплексної судової металознавчої та автотехнічної експертизи від 31.01.2007 року свідчить про наступне: «Місце зіткнення транспортних засобів «Вольво», державний номер [NUMBER] з причепом ГКБ-19 знаходиться на смузі руху останнього ( автомобіля ЗІЛ)… . Покази водія автомобіля Вольво [PERSON]. щодо обставин ДТП є технічно не спроможними. Покази водія автомобіля МАЗ [PERSON]. є технічно спроможними в частині виникнення небезпеки для його руху ( тобто при зміні напрямку руху автомобіля Вольво праворуч) і не спроможними в частині дистанції до автомобіля ЗІЛ, яка складала 100-150 м… . Руйнація гака причіпного пристрою автомобіля ЗІЛ відбулась внаслідок утворення наскрізної тріщини, розвиток якої проходив в два етапи. При цьому кінцеве розділення на частки причіпного пристрою (з відокремленням причепу) могло відбутись внаслідок дій в тому числі експлуатаційних навантажень, за умов викладених в дослідницькій частині. В даній дорожній обстановці водії автомобілів Вольво та МАЗ повинні були діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. Тобто, з вищезазначених доказів вбачається, що відповідач з вини якого сталось зіткнення з причепом автомобіля ЗІЛ, яким керував він, з автомобілем Вольво, що належить позивачу, заподіяв матеріальну шкоду спільному українсько-шведському підприємству у формі повного товариства «Скандик-ЮГ». Звіт про оцінку розміру збитків № 172/04 від 30.11.2004 року та доповнення до звіту № Ѕ від 01.02.2005 року свідчить про розмір заподіяної матеріальної шкоди позивачу - 19211, 72 гривень. Зазначена сума підлягає стягненню з власника джерела підвищеної небезпеки [PERSON]. В силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача, а саме 192 гривні 11 копійок судового збору та 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved