Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

25 січня 2008 року, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO], померла мати позивача [PERSON], після смерті залишились грошові вклади на рахунках [INFO] в Лозівському відділенні ощадного банку № 2841 і на рахунках[INFO] в Лозівському відділенні ощадбанку № 2841/039. Інша спадщина була прийнята позивачем раніше. В 2003 році матір'ю позивача був зроблений заповіт на ім'я [PERSON] по ощадним книжкам в «Ощадбанку». У зв'язку з тим, знаючи, що заповіт зроблено на його ім»я, він думав, що в будь-який час зможе вступити в спадщину і в нотаріальну контору не звертався. При зверненні в «Ощадбанк», позивачу було відмовлено в переоформленні ощадних книжок у зв'язку з тим, що з 2004 року після прийняття ЦК України був змінений порядок оформлення грошових вкладів після смерті вкладників. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 жовтня 2004 року за позивачем признано право власності на &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS], яка була йому дарована матір'ю [PERSON]. Рішення суду набуло законної сили в листопаді 2004 року. На підставі викладеного, позивач прохає суд, продовжити строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], яка померлої [INFO] на 3 місяці, включно до 20.05.2008 року та визнати за ним права власності на грошові вклади. 07 лютого 2008 року, позивач подав уточнену позовну заяву (а.с.№21), якою вказав про продовження строку на прийняття спадщину терміном на три календарних місяці. 12 лютого 2008 року до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області, позивачем подано також уточнену позовну заяву, якою він прохав суд, лише продовжити йому строк для прийняття спадщини, а від визнання за ним права власності він відмовляється (а.с.№27). Як у попередньому судовому засіданні, так і в основному судовому засіданні, позивач, підтримав позовні вимоги викладені в уточненій позовній заяві і просив даний позов, задовольнити у повному обсязі. У судове засідання, призначене на 14 березня 2008 року, відповідачем не забезпечено явку свого представника, тоді як про день, час та місце слухання справи, повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи, розписка про отримання судової повістки. Крім того, до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області, представником відповідача Гунською Л.А,. подано письмову заяву від 14 березня 2008 року, яку зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції Лозівського міськрайонногго суду Харківської області під номером 6327. Даною заявою представник відповідача, прохала суд слухати справу за її відсутності і не заперечувала про ти задоволення уточненої позовної заяви позивача. Третьою особою ВАТ «Державний ощадний банк України», не забезпечено явку свого представника у судове засідання, однак, 26 лютого 2008 року, на адресу суду ними подано письмові пояснення до позову, в яких вони прохали суд слухати справу за відсутності їх представника і не заперечували проти задоволення позову позивача (а.с.№31). Представник третьої особи від Лозівської державної нотаріальної контори, що діє на підставі довіреності від 14 березня 2008 року (а.с.№41) - Остраницина О.Б., вказала, що знаходить позов позивача таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Згідно довідки з місця реєстрації (а.с.№ 23) та ксерокопії паспорту (а.с.№3-5) вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.№6), вбачається, що [PERSON], померла [INFO]. Згідно ощадних книжок (а.с.№11-16), виданих на [PERSON], встановлено, що остання мала грошові внески у філії № 2841 та № 2841/039 Лозівського відділення ВАТ “Державний Ощадний Банк України” на рахунках[INFO] та на рахунках[INFO] - на ім'я [PERSON]. Спадкоємцем спадкового майна першої черги, після померлого спадкодавця, крім позивача, був також [PERSON], - рідний брат позивача, однак останній, помер [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про смерть на його ім»я (а.с.№22). З наведеного, в судовому засіданні судом встановлено, що дійсно позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки, відповідно до статті 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що зв»язку зі смертю спадкодавця, позивач дійсно має право на прийняття спадщини, оскільки згідно до положення частини 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач у своєму позові вказав, що після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно таке як &frac12; житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та грошові вклади на рахунках, які він вище зазначав. Так, дійсно з огляду до копії ощадних книжок ( а.с. № 11-16) вказано, що власник є [PERSON]. Також позивач в своїй позовній заяві вказав, що за життя його матері [PERSON], рішенням суду за ним було признано &frac12; частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія судового рішення від 5 жовтня 2004 року (а.с.№9-10). Позивач вказав, що він має намір прийняти спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця його матері, тому і звернувся до суду з даним позовом. Згідно до положення статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно, позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, не звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що як вказав, вважав, що може прийняти спадщину в будь-який час. Позивач також вказав, що причиною встановленого законом строку на звернення про прийняття спадщини є також смерть спадкодавця - його матері, яку він дуже тяжко переніс, оскільки вона була і залишається для нього найдорожчою людиною. З огляду на матеріали справи та пояснень самого позивача та інших учасників процесу, судом у судовому засіданні, встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення до державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини. Позивач вказав, що вважає причину пропуску строку поважною тому і прохає суд призначити йому строк достатній для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини у три календарних місяці. Згідно до частини 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з досліджених матеріалів справи, суд знаходить уточнений позов позивача таким, що підлягає задоволенню та визнає причину пропуску строку звернення позивачем до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, поважною і вважає можливим визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини у три календарних місяці. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 07 гривень 50 копійок, про що надано квитанцію ( а.с. № 26), та судовий збір на суму в 7 гривень 50 копійок, що підтверджується квитанцією (а.с. № 25). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичний осіб, поданих відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не заявлено в своїй позовній заяві та у судовому засіданні про стягнення судових витрат, то суд під час ухвалення рішення по даній цивільній справі, ухвалює його, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved