overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Київської районної ради, третя особа - КРП СМ БРТІ, про визнання права власності на прибудову. Свої вимоги мотивував тим, що він придбав квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради від 23.12.2003 року йому було дозволено виконати реконструкцію належної йому квартири. До реконструйованої будівлі він особисто, за власні кошти, прибудував двоповерхову прибудову загальною площею 275,7 кв.м. Просить визнати за ним право власності на цю прибудову та зобов'язати СМ БРТІ зареєструвати за ним право власності на цю прибудову. В період розгляду справи у суді позивач доповнив свої позовні вимоги та просив додатково - вважати нежилу двоповерхову прибудову до квартири [ADDRESS] зданою до експлуатації. Ухвалою суду до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Сімферопольську міську раду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представники виконкому Київської районної ради м. Сімферополя, Сімферопольської міської ради, та КРП СМ БРТІ у судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані в порядку ст. 60 ЦПК України докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON]. належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2001 року за реєстровим № 14074 (а.с. 6). Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Сімферополя від 23.12.2003 року [PERSON]. було дозволено виконати реконструкцію належної йому квартири під магазин. Актом інспекції ДАБК від 16.04.2004 року ця реконструкція була прийнята до експлуатації. Протоколом інспекції ДАБК від 22.04.2004 року № 380 було затверджено вказаний акт. Рішенням Київської районної ради м. Сімферополя від 29 листопада 2005 року був визначений порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] з врахуванням проведеної позивачем реконструкції. До реконструйованої будівлі позивач збудував двоповерхову прибудову А6 загальною площею 275,7 кв.м. На цю самовільну прибудову СМБРТІ оформлений технічний паспорт. Згідно до висновку експерта ( а.с. 22 - 28) нежила двоповерхова прибудова до квартири [ADDRESS] відповідає вимогам будівельних норм та правил. Таким чином, можливо вважати двоповерхову прибудову такою, що здана до експлуатації. Відповідно до ч. ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Сусіди не заперечують проти визнання за ним права власності за це майно. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

19 лютого 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON]. є матір`ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька хлопчика записано на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач [PERSON]. участі у вихованні дитини не приймає, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, матеріально сина не забезпечує, хлопчик у сім`ї майже не проживає і фактично знаходиться на державному утриманні. Малолітній [PERSON]. більшість часу проводить на вулиці, має схильність до противоправної поведінки, потребує особливої педагогічної уваги. Однак мати не вважає себе відповідальною за поведінку та вчинки сина, в усьому звинувачує хлопця та педагогічний колектив, відмовляється від його виховання. У 2004 році [PERSON]. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП - попереджена Красногвардійським районним судом, але належних висновків відповідач не зробила і не в змозі контролювати поведінку дитини. Байдужість відповідача до подальшої долі сина негативно впливають на поведінку хлопця. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказавши, що відповідач байдуже ставиться до подальшої долі сина, не контролює його поведінку, матеріально дитину не забезпечує, дитина більшість часу знаходиться на вулиці, поваги до матері він не має. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не направила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою позивача справа розглянута з винесенням заочного рішення. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову з винесенням заочного рішення. Вислухавши представника позивача, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записано за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач не працює, зловживає алкоголем, матеріально сина не забезпечує, не в змозі контролювати його поведінку, долею сина не цікавиться, ухиляється від його виховання та матеріального утримання. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] та стягнення з неї аліментів, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народились діти, а саме: син [PERSON] [INFO] року народження та дочка [PERSON][INFO] року народження, які на даний час знаходяться на її матеріальному утримані, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дітей, так як відповідач матеріальної допомоги на їх утримання, в добровільному порядку, не надає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і заперечує про задоволення позову, так як дійсно він має двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою і вважає, що він належним чином їх утримує. Позов не визнає також тому, що в добровільному порядку він краще буде допомогати дітям. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1993 року, що стверджується свідоцтвом про щлюб. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] [INFO] року народження та дочку [PERSON][INFO] року народження, які проживають з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження дітей, довідкою з місця проживання позивачки. Відповідач на обліку з приводу тяжкиїх захворювань не перебуває, що стверджується поясненнями сторін. Доказів з приводу належного утримання дітей відповідач суду не надав. Відповідно до трудових книжок слідує, що сторони не працюють. Діти хворіють і перебувають на диспансерному обліку, відповідно до довідок ЦРЛ. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.180 СК України з яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. В даному випадку судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання своїх неповнолітніх дітей чим ставить їх в складне матеріальне положення та порушує їх право на достатній життєвий рівень, тому позов підлягає до задоволення. Пояснення позивача з приводу належного утримання неповнолітніх дітей спростовуюються зібраними у справ доказами, а відповідач доводів у їх спростуваня суду не надав, тому суд не може взяти їх до уваги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народились діти, а саме: син [PERSON][INFO] року народження, син [PERSON][INFO] року народження та дочка [PERSON] [INFO] року народження, які на даний час знаходяться на її матеріальному утримані, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дітей, так як відповідач матеріальної допомоги на їх утримання, в добровільному порядку, не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечує про задоволення позову, так як дійсно він має двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою і вважає, що він не належним чином їх утримує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про щлюб. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] [INFO] року народження, сина [PERSON] [INFO] року народження та дочку [PERSON] [INFO] року народження, які проживають з позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження дітей, довідкою з місця проживання позивачки, поясненнями сторін. Відповідач на обліку з приводу тяжких захворювань не перебуває, відповідно до трудової книжки не працює та ухилився від матеріального утримання дітей. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.180 СК України з яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. В даному випадку судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання своїх неповнолітніх дітей чим ставить їх в складне матеріальне становище та порушує їх право на достатній життєвий рівень, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків по тим підставам, що порушенням правил користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромережі, відповідач заподіяв позивачеві збиток у сумі 734,7 грн., що у добровільному порядку не відшкодував. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн., сплачений їм при подачі позовної заяви до суду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заперечень на позов не представив. Наявних у матеріалах справи даних досить для розгляду справи у відсутності сторін, що не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] є користувачем послуг, надаваних позивачем - ВАТ ЕК "Севастопольенерго". Проведеними 01.12.2006 г., 05.02.2007 г., 06.04.2007 г., представниками ВАТ ЕК "Севастопольенерго" перевірками встановлено, що відповідач порушив правила користування електричною енергією для населення, шляхом самовільного підключення до електромережі, про що на місці були складені акти за № 0092978, № 0093542, № 0095813. На підставі актів й відповідно до "Методики нарахування розміру відшкодування збитків, нанесених енергопоставщику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення", затвердженої Постановою НКРЭ України від 22.11.1999 року № 1416 позивачем була розрахована сума збитків, що склала 734,7 грн. (а.с. 7,9,11). Згідно зі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач електричної енергії відповідає за порушення правил користування електричною енергією згідно законодавства України. Згідно п. 1 ст. 623 ЦК України боржник, що порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові заподіяні цим збитки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків по тим підставам, що порушенням правил користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромережі, відповідач заподіяв позивачеві збиток у сумі 479 грн. 77 коп., що у добровільному порядку не відшкодував. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн., сплачений їм при подачі позовної заяви до суду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся по останньому відомому місцю мешкання. Наявних у матеріалах справи даних про права та обов'язки сторін достатньо для розгляду справи у відсутності сторін, що не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] є користувачем послуг, надаваних позивачем - ВАТ ЕК "Севастопольенерго". Проведеними 21.10.2004 р., 15.02.2005 р., представниками ВАТ ЕК "Севастопольенерго" перевірками встановлено, що відповідач порушив правила користування електричною енергією для населення, шляхом самовільного підключення до електромережі, про що на місці були складені акти за № 0075250, 0078803. На підставі актів й відповідно до "Методики нарахування розміру відшкодування збитків, нанесених енергопоставщику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення", затвердженої Постановою НКРЭ України від 22.11.1999 року № 1416 позивачем була розрахована сума збитків, що склала 479 грн. 77 коп. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач електричної енергії відповідає за порушення правил користування електричною енергією згідно законодавства України. Згідно п. 1 ст. 623 ЦК України боржник, що порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові заподіяні цим збитки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків по тим підставам, що порушенням правил користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромережі, відповідач заподіяв позивачеві збиток у сумі 2747 грн., що у добровільному порядку не відшкодував. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн., сплачений їм при подачі позовної заяви до суду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заперечень на позов не представив. Наявних у матеріалах справи даних досить для розгляду справи у відсутності сторін, що не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] є користувачем послуг, надаваних позивачем - ВАТ ЕК "Севастопольенерго". Проведеною 07.06.2005 р., представниками ВАТ ЕК "Севастопольенерго" перевіркою встановлено, що відповідач порушив правила користування електричною енергією для населення, шляхом самовільного підключення до електромережі, про що на місці були складені акти за № 0081586. На підставі акту й відповідно до "Методики нарахування розміру відшкодування збитків, нанесених енергопоставщику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення", затвердженої Постановою НКРЭ України від 22.11.1999 року № 1416 позивачем була розрахована сума збитків, що склала 2747 грн. (а.с. 7). Згідно зі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач електричної енергії відповідає за порушення правил користування електричною енергією згідно законодавства України. Згідно п. 1 ст. 623 ЦК України боржник, що порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові заподіяні цим збитки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача надмірно отриманні бюджетні кошти. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не повідомила позивача про смерть особи, на яку надавались соціальні послуги, в зв‘язку з чим було отримано зайву суму компенсації. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з‘явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, повідомлення про причини неявки відповідачів до суду не надходило. За клопотанням представника позивача та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що до управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації звернулась [PERSON] із заявою про згоду надавати соціальні послуги [PERSON] інваліду І групи. На підставі заяви від 05 жовтня 2005 року призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги відповідно, до порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558, з 05 жовтня 2005 року довічно. Згідно повідомлення Київського центру по нарахуванню та виплаті пенсій і допомоги від 16.11.2006 року №04/1211-08 у заявниці виникла переплата компенсації, у зв'язку із смертю підопічного. Помер [INFO] року. Відповідно до п.15 порядку, фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. При зверненні відповідач зобов'язалася повідомити позивача будь-які зміни, яки можуть вплинути на призначення щомісячної компенсації. Пропозиції управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації до відповідача про повернення надмірно отриманих бюджетних коштів, в установлений термін, залишились без відповіді (листи від 21 грудня 2006 року №25 12727, від.14 травня 2007 року №23/13-4681,від 21 червня 2007 року №54 5754 та від 05 грудня 2007 року №54/14-11287). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні представник позивача не надала суду належних доказів, щодо наявності підстав для припинення виплати компенсації та стягнення боргу, а саме суду не було надано копії свідоцтва про смерть [PERSON] Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 9 серпня 1997 року Немішаївською селищною радою Бородянького району Київської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. Шлюб фактично розпався шість років тому, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство. Тому просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 9 серпня 1997 року перебувають у шлюбі зареєстрованому Немішаївською селищною радою Бородянького району Київської області (а.с. 5). Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6,7). Оскільки відповідач позов визнав і відповідно до ст.ст.105,110 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом сторін, будь-які права, свободи чи інтереси інших осіб в даному випадку не порушуються, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 100 грн. на відшкодування витрат за юридичну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що їхня родина розпалася. У ході судового розгляду позивач свої позовні вимоги підтримав і пояснив, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відмінність характерів і відсутність взаєморозуміння по всіх життєвих питаннях. Вони припинили шлюбно - сімейні відносини і ведення спільного господарства. Мешкають роздільно. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Суперечки про майно не мають. Місце проживання дочки ними визначено, вона залишиться жити з батьком. Відповідач позов визнала. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони одружені, шлюб зареєстрований 15 квітня 1989 року відділом РАЦС Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 109. Сімейне життя не склалося через відмінність характерів і відсутність взаєморозуміння, їхня сім”я розпалася. Вони припинили шлюбно - сімейні відносини і ведення спільного господарства. Проживають роздільно. Їхній шлюб існує лише формально. Суперечки про майно сторони не мають. Місце проживання дочки ними визначено, вона залишиться жити з батьком. Суд вважає, що при таких обставинах сім”я [PERSON] розпалася остаточно і їхній шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи питання про судові витрати і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суд вважає за необхідне покласти їх на позивача, як матеріально більш забезпеченого. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved