Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним рішення виконкому Пісківської сільради № 18 від 08 липня 1997 року про внесення змін до рішення сесії Пісківської сільради від 04.02. 1997 року, про визнання права користування земельною ділянкою та з уточненими позовними вимогами до Пісківської сільської ради Бобровицького району, Чернігівської області про визнання недійсним п. 2 рішення виконкому Пісківської сільської ради № 18 від 08 липня 1997 року про внесення змін до рішення сесії Пісківської сільської ради від 04.02.1997 року , про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю від 30.12. 1997 року виданий [PERSON], та про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до рішення сесії Пісківської сільради від 04.02. 1997 року їй безкоштовно передано у приватну власність і постійне користування земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га та для ведення підсобного господарства 0,25 га, загальною площею 0,60 га. З моменту прийняття вказаного рішення та до теперішнього часу володіє та використовує земельну дялінку за призначенням. На початку поточного року при визначенні складу спадщини, що залишив по собі її син [PERSON] їй стало відомо, що 08 липня 1997 року виконавчим комітетом Пісківської сільради прийнято незаконне рішення за № 18 яким було внесено зміни до рішення сесії Пісківської сільради від 04.02. 1997 року і зокрема п 2 даного рішення передано у приватну власність їй земельні ділянки для обслуговування житлового будинку - 0,23 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,13 га. Її сину [PERSON] передано у власність земельні ділянки обслуговування житлового будинку - 0,24 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,08 га. Рішенням виконкому у неї незаконно вилучено частину земельної ділянки, що була безкоштовно надана їй у приватну власність рішенням сесії Пісківської сільради. На момент прийняття даного ріщення вона не відмовлялась від земельної ділянки і будь-яких інших підстав для її вилучення, передбачених чинним законодавством не існувало. За таких обставин оскаржуване рішення прийняте з перевищенням наданої виконкому компетенції, та з порушенням встановленого порядку і способу прийняття таких рішень. Прийняття такого рішення відбулось утаємничено, що позбавило її права на прийняття участі у процесі його вирішення. Про його існування її взагалі не було повідомлено. На підставі оскаржуваного рішення було видано державний акт про право приватної власності на семлю серія ЧН 01469 від 30.12.1997 року виданий Пісківської сільрадою на підставі рішення виконкому від 08.07.1997 року за № 18. на ім'я [PERSON] Вказаний акт є також незаконним та підлягає скасуванню. Наявність грубих порушень її прав свідчить, що оскаржуване рішення є упередженим та незаконним. Тому просить визнати п 2 рішення виконкому Пісківської сільради № 18 від 08.07.1997 року про внесення змін до рішення сесії Пісківської сільради від 04.02.1997 року. Визнати недійсним державний акт про право приватної власності на землю, серія ЧН 01469 від 30.12.1997 року виданий Пісківською сільрадою на підставі рішення виконкому від 08.07.1997 року на ім'я [PERSON] Визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення підсобного господарства 0,35 га, загальною площею 0,60 га. Ухвалою суду від 09.01. 2008 року позовні вимоги позивачки [PERSON] об'єднані в одне провадження / а.с. 25-26/ Ухвалами суду від 15.01. та 28.01.2008 року в якості співвідповідачів притягнуто [PERSON], [PERSON] та в якості третьої особи [PERSON] / а.с. 32-33, 50-51/ В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і пояснив, що 04.02.1997 року рішенням сесії Пісківської сільради виділено позивачці у приватну власність земельну ділянку 0,60 га. Рішенням виконкому № 18 від 08.07.1997 року внесені зміни до рішення сесії і передано їй у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,36 га , а її сину [PERSON] 0,32 га. Згоди на вилучення земельної ділянки позивачка не надавала і взагалі не знала про існування рішення виконкому. Про те, що у неї вилучили земельну ділянку площею 0,24 га вона дізналась в нотаріальній конторі при подачі заяви в якості спадкоємця після померлого [PERSON] В цей же час позивачка дізналась і про виданий державний акт про право приватної власності на землю виданий 30.12.1997 року [PERSON], так як межі земельних ділянок не визначались і в її користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,60 га. Відповідач [PERSON]- голова Пісківської сільради позовні вимоги визнав і пояснив, що рішенням сесії від 04.02. 1997 року позивачці виділено безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60. Рішенням виконкому від 08.07. 1997 року внесено зміни до рішення сесії і виділено у приватну власність [PERSON] земельні ділянки площею 0,23 га та 0,13 га, а [PERSON] 0,24 га та 0,08 га. Дане рішення виконком прийняв всупереч чинного законодавство, оскільки надання земельних ділянок у власність це виключна компетенція сесії сільської ради, а не виконкому. Всю необхідну документацію на приватизацію і на видачу державних актів проводив землевпорядник. Земельні ділянки, які рішенням виконкому виділені позивачці та її сину [PERSON] фактично належали [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і пояснила, що рішенням виконкому від 08.07.1997 року Пісківської сільради передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки площею 0,36 га, та її батьку [PERSON] 0,32 га, вилучивши у позивачки 0,24 га та наділивши її [PERSON]. Виконком неправомірно прийняв дану рішення, так як законом такі повноваження виконкомам не надавались. Земельну ділянку в позивачки вилучено на підставі невідомої [PERSON], чим грубо порушено ст.. 26 Земельного Кодексу України. Межі земельних ділянок не встановлювались, про існування даного рішення виконкому та про виданий державний акт на право приватної власності на землю на [PERSON] позивачка дійсно дізналась при подачі заяви до нотаріальної контори для отримання спадщини після померлого сина [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що вилучення земельної ділянки у позивачки та надання сину [PERSON] відбувалося з її згоди, оскільки позивачка ще 09.12. 1997 року визнавала дійсність меж належної їй земельної ділянки площею 0,36 га , а не 0,60 га., і поставила підпис в акті встановлення і погодження зовнішніх меж земельної ділянки з суміжними землевласниками. Крім цього було добре обізнана стосовно розміру належній їй земельній ділянці, так як Державні акти про право приватної власності на землю видані [PERSON] та [PERSON] 30.12. 1997 року і мають різницю тільки на один порядковий номер, в зв”язку з цим сплинув строк позовної давності . Вважає, що рішення виконкому Пісківської сільради від 08.07.1997 року № 18 є законним, чинним та винесеним у відповідності наданих виконкому повноважень, що підтверджується рішенням сесії Пісківської сільради від 29.12. 1994 року. І тому відсутні підстави визнавати недісним Державний акт на право приватної власності виданий [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] вимоги не визнала і пояснила суду, що вилучення земельної ділянки у позивачки та приватизація земельних ділянок відбувалась відповідно до чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи Максіміхін В.П. позовні вимоги визнав і пояснив, що рішення виконкому Пісківської сільради від 08.07. 1997 року про передачу земельних ділянок у власність [PERSON] в розмірі 0,32 га не відповідає вимогам закону, грубо порушує права позивачки і підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню і Державний акт про право приватної власності на землю, так як виданий на підставі незаконного рішення виконкому від 08.07. 1997 року. В дальнійшому справа слухалась у відсутності представника, так як про день та місце слухання справи повідомлений своєчасно. / а.с. 204/ Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 1997 році приватизація земельних ділянок здійснювалась на підставі записів в погосподарських книгах. Відносно приватизації земельної ділянки була виявлена усна згода позивачка, на підставі цього готувалась документація. Відносно того, чи підписувала вона акт узгодження меж вона пояснити не може, оскільки були випадки, коли акти залишали у осіб, які бажали приватизувати земельну ділянку і вони особисто відбирали підписи у суміжних землекористувачів. Заяви про видачу Державного акту на право приватної власності на землю від [PERSON] та [PERSON] відсутні, як відсутні і заяви про надання земельних ділянок у приватну власність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідачів, представника відповідача, третьої особи, свідка [PERSON] суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Постановляючи рішення суд виходить з слідуючого. Судом встановлено, що 04 лютого 1997 року рішенням сесії Пісківської сільради передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,60 га у т.ч. для особистого підсобного господарства - 0,35 га та для обслуговування житлового будинку - 0,25 га / а.с. 8/ Відповідно до рішення виконкому Пісківської сільради від 08.07.1997 року п. 2 внесені зміни до рішення сесії і передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки для обслуговування житлового будинку - 0,23 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,13 га. В свою чергу [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку - 0,24 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,08 га / а.с. 23/ На підставі даного рішення 30.12. 1997 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю / а.с. 29-31/ . Відповідно до ст. 9 Земельного Кодексу України до відання сільських, селищних, і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить : передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах аренди у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу . В даній справі судом застосовуються норми Земельного Кодексу 1990 року, оскільки правововідносини виникли та існували підчас дії вищезазначеного Закону. Дана компетенція сільських рад відносно регулювання земельних відносин передбачена і ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування „від 21.05. 1997 року. Статтею 29 Земельного Кодексу України передбачено, припинення права власності на землю або права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача провадиться за його заявою на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів. З матеріалів справи вбачається, вилучення земельної ділянки у [PERSON] площею 0,25 га проводилось на підставі рішення виконкому від 25.05.1997року № 16, незважаючи на те, що це виключна компетенція сільської ради, що в судовому засіданні не заперечував відповідач. Рішенням сесії Пісківської сільради передано повноваження сільської Ради щодо наданнята вилучення земельних ділянок виконавчому комітетові, за винятком тих, що є виключною компетенцією сільської Ради. / а.с. 28/ Суд ставить під сумнів добровільність відмовиви [PERSON] від земельної ділянки, аналізуючи надані суду заяви, видно, що вони виконані однією особою. В судовому засіданні представник позивачки стверджував, що заяв на вилучення землі позивачка не писала, та не обізнана про їх існування, так як на засідання виконкому її не запрошували. Спростувань відносно даного факту відповідачами не надано суду. Крім цього відповідно до ст. 17 Земельного Кодексу України земельні ділянки передаються у власність напідставі заяви громадянинаі матеріалів,що підтверджують її розмір / земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації,правлінь товариств і кооперативів тощо / Судом достовірно з'ясовано, що відповідної заяви [PERSON] та [PERSON] до сільської ради не подавали, це підтвердила в судовому засіданні і свідок [PERSON], яка готувала технічну документацію для приватизації земельної ділянки, і яка також підтвердила, що при обмірах земельних ділянок позивачка по справі не була присутня. Крім цього підписи в актах узгодження та встановлення меж земельної ділянки відбиралися особами, які бажали приватизувати землю та отримати правовстановлюючий документ./ а.с. 209 - 221/ Даною статтею Земельного Кодексу також передбачено, що і передача у власність громадян земельних ділянок провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення / викупу/ їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що на земельних ділянках виділених [PERSON] та [PERSON] відсутні будь-які межові знаки і вони користувалися земельними ділянками спільно, не розділяючи кожну з них, це підтвердили сторони в судовому засіданні. Тому твердження представника позивача відносно того, що позивачка не знала про існування рішення виконкому про вилучення у неї земельної ділянки та передачу у приватну власність [PERSON] не викликає у суду сумніву. Інших доказів сторонами не надано. На підставі оскаржуваного рішення виконкому [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю, який підлягає визнанню недійсним, враховуючи вищевикладене та необхідно також визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,60 га в [ADDRESS]. Житловий будинок в [ADDRESS] в бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. / а.с. 224-257 / Відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади,органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове майно. Даний спір пов'язаний з визнанням недійсним рішення виконкому Пісківської сільради про передачу земельної ділянки позивачки у власність [PERSON] Крім цього позивачка дізналась про порушення її прав при подачі заяви до нотаріальної контори, як спадкоємець після померлого сина [PERSON] / а.с. 92/ Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позовні вимоги задоволені судом то стягненню з відповідачів підлягає судовий збір та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачкою при подачі позову до суду. / а.с. 2,3, 17-19/ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved