Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

Позивач 14 травня 2007 року звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою. Підставою своїх вимог вважає, те що 20.12.2006 року о 16 годині 10 хвилин на автодорозі Монастирище - Коритня відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ - 2119 державний номер [NUMBER], не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ - 21114 державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності. 22.01.2007 року постановою Монастирищенського районного суду [PERSON],[INFO]народження, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 1877/2 про оцінку автомобіля від 29.12.2005 року, матеріальний збиток, завданий йому пошкодженням автомобіля ВАЗ - 21114 державний номер [NUMBER], складає 19 027, 00 грн. Відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № 05/КА- 10603 від 26.08.2006 року йому було відшкодовано 16 187, 52 грн, що підтверджує квитанція про грошовий переказ від 12.02.2007 року. Різниця між сумою, відшкодованою Акціонерним страховим товариством «АИС - Поліс», та сумою матеріального збитку, завданого йому пошкодженням автомобіля ВАЗ - 21114 становить 2 839, 48 грн. (19 027,00 - 16 187,52). В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження та знаходився на амбулаторному лікуванні з 22.12.2006 року до 31.01.2007 року в травматологічному кабінеті Монастирищенської ЦРЛ, що підтверджує довідка № 27 від 18.01.2007 року. Дорожньо - транспортною пригодою йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає: під час ДТП отримав психічну травму, порушено його звичайний нормальний спосіб життя, він був позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання. Змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя його сім»ї. У добровільному порядку збитки, завдані йому пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, відповідач відмовився відшкодувати. Просить стягнути із [PERSON]на його користь 4 676, 80 грн, з них: різницю між сумою, відшкодованою Акціонерним страховим товариством «АИС - Поліс», та сумою матеріального збитку, завданого йому пошкодженням автомобіля ВАЗ - 21114, яка становить 2 839, 48 грн., витрати на лікування в сумі 239, 32 грн, моральну шкоду в сумі 1 500 грн., витрати з оплати судового збору в сумі 68 грн. та витрати з оплати ІТЗ судового процесу в сумі 30 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задоволити, так як відповідач винен у дорожньо-транспортній пригоді і він зобов”язаний відшкодувати заподіяну шкоду. У лікарню звернувся лише 22.12.2006 року, так як на наступний день у нього боліла голова. Потім стало ще гірше і він звернувся за медичною допомогою. Відповідач позов не визнав повністю та пояснив, що не визнає себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Матеріальну шкоду в частині проведеного позивачем лікування не визнає, так як після ДТП будь-які скарги від позивача не надходили. Звернувся у лікарню лише 22 грудня 2006 року. Доказів, що наявні у нього тілесні ушкодження, заподіяні ДТП не надав. Лікар, допитаний в якості свідка показав суду, що всі записи у історії хвороби зроблені зі слів позивача. Матеріальну шкоду, завдану автомобілю не визнає тому, що протокол огляду транспортного засобу підроблений експертом, так як вказані у ньому пошкодження автомобіля з правої сторони були відсутні. Протокол підписав незаповнений до кінця. Зазначені назви деталей та тип ремонтної операції визнає, частково визнає розділ деталі, які потребують ремонту. Про те, що права сторона не була пошкоджена і не потребувала ремонту стверджує і свідок [PERSON]. Документів про вартість проведеного ремонту позивач не надав. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Допитаний в якості свідка [PERSON], показав суду, що проводив лікування позивача. Записи у історії хвороби в частині заподіяння тілесних ушкоджень зроблені зі слів позивача. Тілесні ушкодження, які були у позивача, є характерними для отримання їх в ДТП. Свідок [PERSON]показав суду, що був присутнім при складанні документів під час ДТП. Позивач при цьому претензій з приводу свого здоров”я не пред”являв. У автомобіля позивача була пошкоджена ліва його частина: двері, крило і колеса. Права сторона була з іншої сторони. Чи отримав удар позивач під час зіткнення не бачив. [PERSON], допитаний в якості свідка, показав суду, що проводив огляд та оцінку автомобіля позивача після ДТП. Протокол огляду автомобіля позивача проведений і складений за участі відповідача. Протокол огляду був саме таким і нічого у ньому ніхто не дописував. Усі, зазначені у протоколі пошкодження автомобіля, мали місце. Відповідач не просив копії протоколу, тому йому не надавався. Позивач попросив і він йому його видав. Розмір заподіяної шкоди визначався на підставі заяви позивача, протоколу огляду автомобіля та нормативно-правової бази. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного: - згідно ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, питання про відшкодування майнової шкоди вирішується в порядку цивільного судочинства; - згідно глави 29 ЦК України, а саме: ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди; - позивач є власником автомобіля ВАЗ - 21114 державний номер [NUMBER]згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.41); - у відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; - згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом; - згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; - у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; - згідно постанови Монастирищенського районного суду від 22 січня 2007 року відповідач [PERSON]. визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, так як він 20.12.2006 року о 16 год 10 хв на автодорозі Монастирище-Коритня, керуючи автомобілем ВАЗ - 2118 державний номер [NUMBER], не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ - 21114 державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON].(а.с.6); - у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов”язкова для суду про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою; - тому відшкодуванню саме із відповідача [PERSON]підлягає заподіяна позивачу матеріальна і моральна шкода; - у відповідності до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює свою діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; - відповідач [PERSON]. доказів наявності непереборної сили або умислу потерпілого суду не надав; - тому суд вважає, що позов у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню із відповідача повністю в розмірі 2 839, 48 грн у відповідності до пошкоджень автомобіля позивача, які зазначені у протоколі огляду автомобіля з участю та за підписами позивача і відповідача (а.с.18) відповідно до Постанови КМ України № 1440 (1440-2003-п) від 10.09.2003 р. «Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» МЮ України від 08.12.2004 року, Фонд Держмайна України-2003, «Бюлетень автотоварознавця» ДНДІСЕ ІОЦ СЕУ, випуск № 36, «Типові нормативи трудомісткості на технічне обслуговування і ремонт автомобілів, Типового формуляру (монтажні схеми ) «AUDATEX», М-95, Німеччина, 10/2006, Типового формуляру(монтажні схеми ) «AUDATEX» по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля LADA. Формуляр № 910. Розмір шкоди відповідає також звіту № 1877/2 від 29.12.2006 року (а.с.8-18), показанням свідка [PERSON].; оскільки, розмір заподіяної шкоди власнику автомобіля [PERSON]внаслідок ДТП становить 19 027 грн та згідно квитанції від 12.02.2007 року (а.с.24) йому страховою компанією відшкодовано шкоду частково у сумі 16 187,52 грн; - крім цього, суд вважає, що таке відшкодування із відповідача також підлягає стягненню на підставі ч.1 ст.8 та ст. 1194 ЦК України (за аналогією закону), згідно якого, якщо особа застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди вона зобов”язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); - у відповідності до довідок Монастирищенської ЦРЛ № 27 від 18.01.2007 року, № 223 від 24.05.2007 року, повідомлення № 235 від 7.06.2007 року та виписки з амбулаторної картки № 5190 позивач знаходився на амбулаторному лікуванні в Монастирищенській ЦРЛ з 22.12.2006 року до 31.12.2006 року і витратив на лікування кошти в сумі 239, 32 грн (а.с.25, 30, 46,47, 26); - згідно висновку експерта № 267 МД від 13.09.2007 року у [PERSON]виявлено струс головного мозку, забій грудної клітки, м”яких тканин голови. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в ухвалі суду (20.12.06р.) і відносяться : забій грудної клітки до легких тілесних ушкоджень, забій м”яких тканин голови, струс головного мозку до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров”я. Тілесні ушкодження у гр.[PERSON]могли утворитись від удару грудною кліткою об кермо та головою об переднє скло (а.с.75); - у відповідності до ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини; - відповідач [PERSON]. не надав суду доказів, що заподіяні тілесні ушкодження позивачу не з його вини, тому суд вважає, що стягненню із відповідача підлягають витрати, понесені позивачем на лікування в сумі 239, 32 грн; - суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково і вважає, що стягненню із відповідача підлягає у відшкодування моральної шкоди 500 гривень, оскільки позивач не надав суду доказів для задоволення позову у повному обсязі. Суд вважає, що такий розмір відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань, позбавлення права позивача можливостей реалізувати свої звички та необхідності витрачати додаткові зусилля для організації свого життя. Суд вважає, що такий розмір грошового відшкодування у відповідності до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України відповідає вимогам розумності і справедливості; - в зв»язку із чим в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди в іншій частині відмовити; - суд критично оцінює заперечення відповідача, що суд не може брати за основу протокол огляду транспортного засобу, так як він є підробленим, оскільки, крім своїх пояснень, які у відповідності до ч.2 ст.57 ЦПК України не є доказом, суду інших доказів не надав. Крім цього, відповідач визнає пошкодження, але не визнає, що вони потребують ремонту, що взаємо виключається; - суд критично оцінює показання свідка [PERSON]., що права сторона автомобіля позивача не була пошкоджена, і вважає їх даними з метою ухилення відповідача від відповідальності, так як його покази спростовуються протоколом огляду транспортного засобу, підписаного відповідачем без будь-яких зауважень, фотознімками до звіту ( а.с.119-121) та диском із знімками пошкоджень автомобіля позивача (а.с.123); - суд критично оцінює пояснення позивача, що сума, яка витрачена на ремонт автомобіля позивачем не доведена, разом з тим позивач позовні вимоги з приводу ремонтних робіт позовні вимоги не пред»являв, оскільки, він звернувся про стягнення шкоди в частині втрати товарної вартості автомобіля та в частині, не покритій страховим відшкодуванням; - суд вважає, що позов у частині стягнення судових витрат підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного: - у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно задоволених позовних вимог. Суд вважає, що витрати за проведення експертизи № 07-52 від 30.10.2007 року не можуть бути стягненні із будь-кого із сторін, так як експерт фактично дослідження не проводив (а.с.83). На підставі викладеного та

Outcome: approved