overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

24.01.2008 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дитини. Відповідач позов в частині позбавлення батьківських прав визнав в повному обсязі про що суду надав відповідну заяву, позов в частині стягнення аліментів не визнав, при цьому зазначив, що не є батьком цієї дитини так як був записаний батьком лише зі слів його матері. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі в частині позбавлення відповідача батьківських прав, можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON], відповідно свідоцтва про народження, значиться батьком [PERSON], [INFO]. Дитина в даний час перебуває на вихованні у Новомиргородській загальноосвітній школі-інтернаті, має статус дитини-інваліда. Відповідно висновку органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації та інших наявних в справі доказів, відповідач з квітня 2001 року по грудень 2007 року родинних стосунків з дитиною не підтримував, життям, здоров”ям та розвитком не цікавився, з сином спілкувався лише один раз у травні 2006 року, чим ухиляється від виконання батьківських обов”язків по вихованню своєї дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову в частині позбавлення його батьківських прав, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 -167 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

22.01.2008 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дочки [PERSON], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дитини. Відповідач позов визнала в повному обсязі про що суду надала відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є матір”ю [PERSON], [INFO]. Відповідно висновку органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації та інших наявних в справі доказів, відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони, не працює, зловживає спиртними напоями, зовсім не займається вихованням доньки, ухиляється від виконання батьківських обов”язків по утриманню та вихованню своєї дитини і матеріально її не утримує. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 -167, 180-183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

22.01.2008 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини батьком якої він є в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, а також понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 150 грн. Відповідач позов визнав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для такого законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] який знаходяться на утриманні позивача. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини, що виникають між сторонами, регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183, 191 СК України. Витрати в справі на оплату судового збору, технічного забезпечення розгляду справи та понесених витрат позивачем на правову допомогу, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши на підтвердження своїх позовних вимог, що 8 серпня 1987 року сторони вступили в юридичний шлюб виданий відділом РАГС м. Красноармійська, реєстровий № 378. Шлюб між сторонами не розірвано. Від вказаного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] народження. Дитина постійно мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, витрат на дитину не здійснює. Відповідно до ч.2 ст. 182 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON]. працює в АОА «Глини Донбасу», отримує постійний заробіток, що перевищує прожитковий мінімум, і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших неповнолітніх дітей у відповідача не має, ніяких утримань за виконавчими документами з відповідача не здійснюється. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з»явився, позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 8 серпня 1987 року сторони вступили в юридичний шлюб виданий відділом РАГС м. Красноармійська, реєстровий № 378. Шлюб між сторонами не розірвано. Від вказаного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] народження. Дитина постійно мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, витрат на дитину не здійснює. Відповідно до ч.2 ст. 182 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON]. працює в АОА «Глини Донбасу», отримує постійний заробіток, що перевищує прожитковий мінімум, і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших неповнолітніх дітей у відповідача не має, ніяких утримань за виконавчими документами з відповідача не здійснюється. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON]. в позовній заяві вказує, що проживала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 1991 року. [INFO] у неї народився син [PERSON]. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. З 1999 року вона припинила спільне проживання з відповідачем. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивачка прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу) на утримання сина. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 , ч.4 ст.174 ЦПК України суд в попередньому судовому засіданні може ухвалити рішення у разі визнання відповідачем позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає постановити рішення в попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали в фактичних шлюбних відносинах з 1991 по 1999 рік. Мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с.5). Дитина проживає з позивачкою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитинапроживає з позивачкою і знаходтться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини.. Нв підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Прокурор Володимирецького району звернувся з позовом в інтересах держави в особі ДП “Володимирецьке лісове господарство” до [PERSON]про стягнення збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок незаконного полювання, в сумі 8000 грн. В судовому засіданні представник прокуратури підтримав позовні вимоги. Відповідач визнав позов, пояснив, що дійсно вчинив 17.10.2007 року незаконне полювання, за що засуджений вироком суду. Усвідомлює, що заподіяв шкоду тваринному світу і згідний її відшкодувати. Дослідивши обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову з наступних підстав. Вироком Володимирецького районного суду від 11 січня 2008 року [PERSON]засуджений за ст..248 ч.1 КК України за незаконне полювання косулі, яке мало місце 17.10.2007 року в мисливських угіддях Великоцепцевицького лісництва ДП “Володимирецьке лісове господарство”. У відповідності до ст.61 ЦПК України вирок суду, що набрав законної сили, є обов”язковим в частині встановлення питань, чи мали місце дії, та чи вчинені вони певною особою. Таким чином, факт вчинення [PERSON]незаконного полювання додатковому доказуванню не підлягає. У відповідності до розрахунку розмір шкоди, заподіяної лісовому господарству внаслідок незаконного полювання становить 8000 грн. У відповідності до ст.63 Закону України «Про тваринний світ» особи, винні у заподіянні збитків тваринному світу, несуть відповідальність у розмірах, встановлених законодавством України. Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Прокурором надано достатні і належні докази розміру збитків, заподіяних лісовому господарству, зокрема ДП “Володимирецьке лісове господарство” незаконними діями відповідача на суму 8000 грн., і ця сума підлягає до стягнення з відповідача. Оскільки у відповідності до ст.ст.7, 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» кошти від відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, зараховуються до Державного та місцевих бюджетів, вказані кошти слід стягнути в дохід бюджету. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], 1924 року народження, який був прописаний і проживав до смерті в [ADDRESS]. В батька були заощадження в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку Україна на рахунку № [NUMBER] на підставі ощадної книжки. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька за законом. Фактично він прийняв спадщину у шестимісячний термін, однак юридично спадщину не оформив, в зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання власності на спадкове майно померлого - на грошові заощадження. Любашівська МДПІ позов визнала, заперечень не має (а.с. 10). Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним, бо відповідно до копії ощадної книжки дійсно померлий [PERSON] мав заощадження на рахунку № [NUMBER] в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку України (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, позивач дійсно є сином померлого [PERSON] та відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) має право на спадщину після його смерті (а.с. 5). Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, доглядав за померлим до його смерті, тобто прийняв спадщину після смерті батька на протязі шестимісячного строку, що підтверджується довідкою Гвоздавської сільської Ради № 388 від 15 травня 2002 року (а.с. 6), тому поновлювати строк для прийняття спадщини необхідності не має. Виходячи з наведеного, позивач дійсно має право на спадкове майно після смерті батька [PERSON], а саме: на заощадження в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], 1937 року народження, яка була прописана і проживала до смерті в [ADDRESS]. В матері були заощадження в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку Україна на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER] на підставі ощадних книжок. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері за законом. Фактично він прийняв спадщину у шестимісячний термін, однак юридично спадщину не оформив, в зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання власності на спадкове майно померлої - на грошові заощадження. Любашівська МДПІ позов визнала, заперечень не має (а.с. 11). Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним, бо відповідно до копій ощадних книжок дійсно померла [PERSON] мала заощадження на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER] в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку України (а.с. 7-9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, позивач дійсно є сином померлої [PERSON] та відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) має право на спадщину після його смерті (а.с. 5). Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, доглядав за померлою до його смерті, тобто прийняв спадщину після смерті матері на протязі шестимісячного строку, що підтверджується довідками Ясенівської сільської Ради від 15 січня 2008 року (а.с. 6-7), тому поновлювати строк для прийняття спадщини необхідності не має. Виходячи з наведеного, позивач дійсно має право на спадкове майно після смерті матері [PERSON]., а саме: на заощадження в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме, два місяці, посилаючись на те, що державною нотаріальною конторою йому відмовлено у провадженні спадкової справи у зв"язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Він є спадкоємцем померлої [INFO] матері [PERSON] за заповітом. Спадкове майно складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності селянської спілки „Україна” на території Турильченської сільської ради та грошовий вклад, що зберігаються у філії Борщівського відділення Ощадбанку України № 6353. Строк подання заяви пропустив через незнання діючого законодавства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав і пояснив, що працівник сільради після смерті матері пояснив, що маючи запотіт, він може в будь-який час звернутися в нотаріальну контору. Так як проживає в іншому районі з оформленням спадщини не поспішав. Представник Турильченської сільської ради в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Пояснив, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON]. Представник третьої особи Борщівської держнотконтори, в судове засідання не з”явився. Від завідуючої нотконтори поступила письмова заява, в якій зазначає, що позов визнає, просить задовольнити, і просить справу слухати у їх відсутності. Суд вирішив справу слухати у відсутності третьої особи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. [INFO] в с.Турильче Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER]). Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Турильченської сільської ради 25 березня 1997 року, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. Борщівська державна нотаріальна контора Тернопільської області 26 листопада 2008 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належить [PERSON] у зв”язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як пояснив позивач в судовому засіданні, строк подання заяви в нотаріальну контору пропустив через те, що маючи заповіт на руках, вважав, що може звернутися за оформленням спащини в любий час. Спору щодо спадкування майна немає. За таких обставин суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатково два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 1 січня 2006 року Шимківською сільрадою Збаразького району, актовий запис № 1, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає алкогольними напоями, ображає її, не поважає. Терпіти таку поведінку більше не може, хоче спокійно виховувати дочку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов свій підтримала і пояснила, що окрім зловживання відповідачем алкоголем, склалося так, що відповідач не може жити в будинку та сім”ї її батьків, а вона не може жити в сім”ї відповідача. Родичі їх не приймають. Працюючи на роботі, за час їх сімейного життя, відповідач матеріально сім”ю не утримував, гроші витрачав на власні потреби. Переїзджаючи проживати до батьків відповідача, намагалася налагодити сімейні стосунки, однак її намагання виявилися марними. З вересня 2007 року спільно не проживають, бачити один одного не бажають, намагань примиритися не було. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що із позивачкою немає бажання спільно проживати, їх інтереси та погляди на життя є різними. Примирюватися не бажає. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив слідуючі факти. Сторони уклали шлюб 1 січня 2006 року, актовий запис №1 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Між сторонами часто виникали суперечки та непорозуміння. Спроби позивачки примиритися з відповідачем, налагодити сімейні стосунки результату не дали. Сторони п”ять місяців спільно не проживають. Відповідач в судовому позов визнав, не просить надати час для примирення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200грн., з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO], яка народилася під час спільного подружнього життя сторін, оскільки відповідач коштів на утримання дитини не дає . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200грн., в місяць на утримання дитини оскільки відповідач не працює. Відповідач позов визнав та пояснив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі 200грн., щомісячно, на утримання дитини [PERSON] [INFO]. Суд , заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги в судовому засіданні визнані відповідачем. Дані позовні вимоги також доводяться матеріалами цивільної справи, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки докази , що зібрані по справі відповідають фактичним обставинам і відповідачем не оспорюють ся.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

У січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 27 липня 1996 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року народження. Сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, ведуть окреме господарство та подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Примирення між сторонами не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Оскільки в попередньому судовому засіданні відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Решетилівської селищної ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно . Свою заяву мотивували тим, що 26 лютого 1979 року він отримав у спадщину будинок [ADDRESS]. Будинок розташований на земельній ділянці яка була відведена для будівництва та обслуговування житлових та господарчих споруд і належить йому на праві приватної власності. В 1988-2004 роках він самочинно, без належного проекту, прибудував до господарчих споруд сарай, зазначений у технічному паспорті - «г1», площею 7,8 кв.м., вартістю - 1794 грн. та гараж зазначений у технічному паспорті - «Е», площею 46,9 кв.м., вартістю - 32199 грн. Вказане самочинне будівництво не порушує прав інших осіб. Реалізуючи своє право власності, він звернувся до Решетилівської селищної ради про узаконення вказаних будівель і отримав відмову, що і змушує його звернутися до суду. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі . Представник відповідача Малиш Г.М. проти задоволення позову не заперечує. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved