Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в червні 2007 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на &frac12; ідеальну частку квартири як спільне майно подружжя. Посилався на те, що 11 липня 1993 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. 12 вересня 2002 року [PERSON] купила двокімнатну квартиру [ADDRESS] На час купівлі зазначеної квартири він знаходився за кордоном на заробітках та постійно надсилав кошти на її придбання. 10 серпня 2006 року рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області їх шлюб було розірвано. Квартира [ADDRESS] була придбана відповідачем під час шлюбу та за рахунок коштів їх спільного сімейного бюджету. Вважає, що спірна квартира є майном подружжя і його частка в квартирі становить &frac12; ідеальну частину, тому просив визнати за ним право власності на &frac12; ідеальну частину квартири [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засідання позов підтримав, пояснив, що надав відповідачці для придбання квартири сім тисяч доларів США. Вважає, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю та належить їм з [PERSON] в рівних частках, підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що позивач у 2002 році виїхав за кордон на заробітки та висилав відповідачці кошти для придбання квартири, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на момент купівлі квартири [PERSON] перебував за кордоном в Португалії на заробітках, оскільки мав борги. Спірна квартира була придбана за кошти, отримані нею в борг. Пізніше, повернути борг їй допомогла її мати. Просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 1993 року між[PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 10 серпня 2006 року рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області їх шлюб було розірвано (а. с. 5). Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 12.09.2002 року, [PERSON] купила двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надала суду доказів тієї обставини, що квартира[ADDRESS]була придбана нею за кошти, отримані в борг та що позивач не надав їй кошти на придбання спірної квартири. На підставі наведених норм Закону, суд визнає квартиру [ADDRESS], спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], оскільки вона була придбана подружжям під час шлюбу і кожному з них в цій спільній сумісній власності належать рівні частки, тобто як [PERSON], так і [PERSON] мають право на &frac12; ідеальну частку квартири, а тому позов [PERSON] про визнання права власності на &frac12; ідеальну частку квартири як спільне майно подружжя підлягає задоволенню.

Outcome: approved