overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позивачка зазначила, що знаходилася з відповідачем у шлюбі, від якого в них [INFO] народився син [PERSON], однак відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 200 гривень щомісяця. У судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка наполягала на позові, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. перебувала у шлюбі з [PERSON]. (а.с. 5-6), від якого в них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 3), якій проживає з матір&cent;ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду засіб на утримання дитини (аліменти) присуджується в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.184 ч.1 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі є неправомірними та такими, що порушують права та інтереси відповідача та неповнолітньої дитини, тому у зв'язку з визнанням в цілому відповідачем позову, суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, що є достатнім і справедливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.09.1987 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільне життя в них не склалося з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями, 3 1995 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 12.09.1987 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого в них є сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, мають неповно-літніх дітей, за період спільного життя створити міцної родини не змогли, з 1995 р. проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, розірвання шлюбу є взаємним бажанням сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, тривалий час разом не проживають, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів третіх осіб та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.04.2002 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільне життя в них не склалося з причини постійних скандалів та бійок у нетверезому стані чоловіка, від шлюбу мають неповнолітнього сина[PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 03.04.2002 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, однак за період спільного життя створити міцної родини не змогли, відповідач зловживає спиртними напоями, з жовтня 2007 року сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, розірвання шлюбу є взаємним бажанням сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, разом не проживають, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів третіх осіб та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, дочка знаходиться на її утримані, відповідач матеріальної допомоги їй не надає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заву про слухання справи у її відсутності, наполягає на позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, про свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. знаходилися у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2), від якого в них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка знаходяться на утриманні у матері (а.с. 4). Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду засобу на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги не надає, тому позов [PERSON]. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у доход держави державне мито, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON]. у лютому 2008 року звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності її покійному батьку [PERSON] ощадної книжки. Заявниця посилається на те, що при оформленні вкладу у відділенні Ощадбанку у с.Пятихатка Красногвардійського району АР Крим йому було виписано ощадну книжку з зазначенням його прізвища як [INFO] замість правильного [INFO]. У зв'язку зі вказаними розбіжностями не вбачається, що дана ощадна книжка належить саме її померлому батьку та вона не може отримати компенсаційні виплати за вкладом як спадкоємиця. У судове засідання заявниця та представник заінтересованої особи не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, заявниця наполягала на вимогах, викладених в заяві, представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що на ім'я [PERSON] у філії Ощадного банку СРСР № 4567/022 с.Пятихатка Красногвардійського району АР Крим було виписано ощадну книжку (рахунок № [NUMBER]) (а.с. 5). Також на ім'я [PERSON] цим же відділенням було виписано ще дві книжки (рахунки [NUMBER] та [NUMBER](а.с. 6). Згідно з копіями свідоцтв [PERSON] народився [INFO] (а.с. 9), [INFO] він одружився з [PERSON] (а.с. 7), [INFO] в нього народилася дочка [PERSON] (а.с. 9), яка у вересні 1992 року одружилася та взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер у с.П'ятихатка Красногвардійського району АР Крим (а.с. 7). У зв'язку з наведеним суд вважає, що при заповненні ощадної книжки батька заявниці робітником Ощадбанку було неправильно записано його прізвище, а саме: замість [PERSON] було записано [PERSON], оскільки ім'я та місце оформлення вкладу збігаються з відповідними відомостями, зазначеними у паспорті та свідоцтвах. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту належності її померлому батьку [PERSON]. ощадної книжки, що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] Позивач - Комунальне підприємство ремонтно-експлуатаційна організація № 2 звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу, в судовому засіданні представник Хамлак М.М. діючий на підставі довіреності, позов підтримав і суду пояснив, що відповідачі жодного разу не сплачувала платежі за утримання будинку та прибудинкової території. Устав Комунального підприємства був затверджений 21 лютого 2002 року. Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 18 січня 2005 року № 46 вартість росходів по утриманню будинків та прибудинкової теритторії для приватизованих квартир складає суму 0,31 грн. за один квадратний метр. Вартість квартирної плати складає суму 0,614 грн за один квадратний метр на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 25.05.2006 року № 727. Загальна сума заборгованості складає 1558.83 грн. на жовтень 2007 року. Просив суд стягнути з відповідачки судови витрати в сумі 30 гривнень, а також 51 гривню на користь держави. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, явка її до суду була визнана необов'язковою. Суд прийняв рішення розглянути справу у заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і підлеглим задоволенню по таким підставам. Згідно зі ст. 20 п.1,п.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1,п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків споживач зобов'язаний укласти договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, підготовлений виконавцем на основі типового договору. На підставі вказаного договору споживач повинен сплачувати кошти на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п.5,п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги і брати участь у експлуатаційних витратах. Судом встановлено, що відповідачка не виконала свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі сплачуванні належних платежів, а тому за рішенням суду сума борга повинна бути стягнена на підставі ст.20 Закону. Стягненню підлягає сума боргу у розмірі - 1558.83 грн. Стягненню підлягає також судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави, та витрати позивача на інформаційне-технічне забезпечення процесу в сумі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом , у якому просить суд стягнути з відповідачки 4300 гривень борг по розписці , 258 гривень річних за про строчку платежу і судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим , що [PERSON] 16 листопада 2005 року одержала у нього в позику 4500 гривень . Повернути вказану суму відповідачка обіцяла до 15 грудня 2005 року , про що була складена розписка. 24 грудня 2005 року вона в рахунок боргу по розписці повернула 200 гривень, однак до наступного часу останню суму боргу , яка складає 4300 гривень - не повертає. На вимоги про повернення боргу не реагує . Відповідачка у судове засідання не з'явився , про день і час слухання справи повідомлена належним чином . Від представника позивача у судовому засіданні надійшло клопотання про заочний розгляд справи . За таких обставин, суд ухвалив протокольно про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 224-227 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи , вислухавши представника позивача вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено , що відповідачка 16 листопада 2005 року одержала від [PERSON] у борг 4 500 гривень ,які зобов'язався повернути до 15 грудня 2005 року . Дана обставина підтверджена змістом розписки (а.с.6). 24 грудня 205 року [PERSON] в рахунок боргу по розписці повернула позивачу 200 гривень, про що зроблена відмітка на зворотній стороні розписки (а.с.6). До наступного часу відповідачка не повертає суму боргу . Суд вважає , що сторони уклали договір позики , а відповідачка умови договору не виконує , тому з неї варто стягнути 4300 гривень суму боргу по розписці , 2 258 гривень річних за прострочку платежу та судові витрати у сумі 81 гривень . З пояснень представника позивача вбачається , що зазначена сума була передана відповідачки в борг і на неодноразові звернення на протязі двох років про повернення коштів вона не реагує , на телефоні дзвінки не відповідає. Суд вважає ,що зазначені доводи варто врахувати оскільки дана обставина встановлена в судовому засіданні . Крім того , зі змісту розписки від 16.11.2005 року видно , що відповідачка одержуючи 4500 гривень забов*язана повернути їх до 15.12.2005 року . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.09.1987 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільне життя в них не склалося з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями, 3 1995 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 12.09.1987 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого в них є сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с. 6). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, мають неповно-літніх дітей, за період спільного життя створити міцної родини не змогли, з 1995 р. проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин, розірвання шлюбу є взаємним бажанням сторін. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, тривалий час разом не проживають, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів третіх осіб та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася Макарівська філія по експлуатації газового господарства ВАТ „ Київоблгаз” мотивуючи її тим, що відповідач проживаючи в квартирі [ADDRESS] має перед ним заборгованість за поставлений в квартиру природний газ станом на 01.11.2007 року в сумі 187,67 гривень. А тому, відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ в сумі 187,67 гривень. Представник позивача заявлений позов підтримала і викладе підтвердила. Відповідач в судове засідання не з”явився, причину неявки суду не повідомив , хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу станом на 01.11.2007 року 135,72 гривень, як плату за поставлений природний газ в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 68 ЖК України, власники та наймачі зобов”язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач не сплачував плату за використаний природний газ. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 30 грн., як витрати пов”язані зі сплатою позивачем за інформаційно-технічне забезпечення. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позовної заяви звільнений рішенням Бородянської селищної ради десятої сесії п”ятого скликання від 29 березня 2007 року то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до місцевого бюджету державне мито в розмірі 51 гривна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

КП «Житлово-експлуатаційна ділянка №2» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про, з урахуванням уточнень позовних вимог, стягнення боргу у сумі 844 грн. 29 коп., посилаючись на те, що згідно договору на утримання будинку і прибудинкової території та особового рахунку [NUMBER] [PERSON] отримує по обслуговуванню будинку та прибудинкової території послуги. Однак, відповідач своєчасно ці послуги не оплачує, у зв»язку з чим виникла заборгованість в сумі 844 грн. 29 коп. Представник КП «ЖЕД №2» просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 844 грн. 29 коп., 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 874 грн. 29 коп. У судовому засіданні представник позивача Рудич Д.А. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не сповістила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору на утримання будинку і прибудинкової території від 25 вересня 2002 року (а.с.7) та особового рахунку [NUMBER] (а.с.6) [PERSON] користується послугами КП «ЖЕД №2», але своєчасно їх не оплачує, у зв»язку з чим станом на 21 березня 2008 року має заборгованість у сумі 844 грн. 29 коп. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст.815 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити оплату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до вимог ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Outcome: approved