overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

05.03.2008 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до[PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказано, що : 23.10.2004 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 34 від 23.10.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON],[NUMBER] року народження, свідоцтво про народження видане 23.05.2006 року, серії [NUMBER] від 23.05.2006 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, на грунті непорозуміння виникають сварки, які негативно впливають на виховання дочки. На даний час сторони близько шести місяців проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, не ведуть спільного господарства. Спір щодо розподілу майна буде вирішений між сторонами окремо. Сім'я фактично розпалася. Шлюб сторони розривають вперше. Питання щодо місця проживання та подальшого виховання дитини між сторонами вирішено добровільно. В судовому засіданні позивачка [PERSON].. свої позовні вимоги підтримала повністю та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та[PERSON]який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 34 від 23.10.2004 року. Неповнолітню дочку [PERSON], - [NUMBER] року народження, просить залишити на її утриманні та вихованні. Державне мито в ході реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON]. Про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши позивачку, відповідача та, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, обгрунтовуючи своє рішення слідуючими доказами, - судом встановлено, що між подружжям існує непорозуміння, сторони не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. На грунті непорозуміння виникають сварки, які негативно впливають на виховання неповнолітньої дочки. Сторони більше шести місяців проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, позивачка вважає, що їхнє сімейне життя неможливе. Крім того, в судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу з [PERSON], а відповідач [PERSON]Позовні вимоги визнав повністю та проти розірвання шлюбу не заеперечує. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд вважає за можливе неповнолітню дочку [PERSON] залишити на утриманні та вихованні матері - [PERSON]. Суд вважає за необхідне звільнити позивачку від сплати державного мита в ході реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС, поклавши його сплату на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], поділити його та визначити порядок користування земельною ділянкою за цією ж адресою. Відповідачі звернулись до суду з зуcтрічним позовом з тими ж вимогами, оскільки між ними виникають суперечки з питань порядку користування будинком та земельною ділянкою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник інших відповідачів [PERSON] позов визнали, не заперечували проти його задоволення, свій зустрічний позов підтримали, згодні визнати розподіл будинку та порядок користування земельною ділянкою відповідно до будівельно-технічної експертизи № 181 від 24.08.07р. Позивач в суд не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свій позов підтримав, зустрічний визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS], та згідно вимогам ч.3 ст. 358 ЦК України - кожний з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці в праві спільної часткової власності. Таким чином суд приходить до висновку, що поділ домоволодіння та земельної ділянки повинен бути проведено відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № 181 від 24.08.2007р., з виділенням позивачу [PERSON] 28/100 частин домоволодіння, дійсною вартістю 18832 грн. та частину земельної ділянки площею 140 кв.м. з окремим виходом на вул. К.Маркса, в користування відповідачу 72/100 частин домоволодіння, дійсною вартістю 49006 грн. та частину земельної ділянки площею 457 кв.м., з виходами на вул. К.Маркса та вул..Червоного Хреста.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що їх спільне життя не склалось, відповідач систематично зловживає спиртними напоями, постійно виникають сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2006 року. Спільне господарство не ведеться. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, таким що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 1984 року Рудівським сільским РАЦСом Прилуцького району Чернігівської області , актовий запис № 12. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, за обставин, викладених вище збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Витрати, пов'язані з видачею свідоцтва про одруження в органах РАЦСу покласти на відповідача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

03 березня 2008 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 квітня 1982 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кам'янокриничанській сільській раді Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з постійними сварками, викликаними тим, що відповідач не працює, зловживає спиртним, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно з березня 2007 року через зловживання спиртним відповідача, збереження сім'ї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

04 березня 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використаний природний газ, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає в [ADDRESS], є абонентом Павлоградського управління по експлуатації газового господарства. Починаючи з 2004 року відповідач перестав сплачувати за використаний природний газ, утворив заборгованість на лютий 2008 року в сумі 844,05 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача названу суму, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши поясниння представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.267, 509, 526 ЦК України, Правил надання послуг населенню по газопостачанню, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.99р. Згідно з довідкою К-П-1 від 24.01.08р (а.с.4) відповідач проживає за адресою[ADDRESS] Сума заборгованості відповідача по оплаті за використаний природний газ підтверджується розрахунком. (а.с.5-7) Судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви в сумі 81 грн, підтверджуються платіжними дорученнями (а.с. 1-2) і підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

18 лютого 2008 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй банківського рахунку [NUMBER]у Плавинищенському відділенні Роменської філії №147 ВАТ «Державний ощадний банк України» , оскільки у вкладному банківському рахунку помилково записане її ім»я - «[PERSON]», а не- «[PERSON]». Свої вимоги мотивувала тим, що встановлення вказаного факту необхідно їй для отримання вкладу. Від представника зацікавленої особи: Роменського відділення №147 ВАТ «Державний ощадний банк України» до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу у відсутності їх представника, проти заяви не заперечують. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі не збігаються з прізвищем, ім'ям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. В судовому засіданні встановлено, що у Плавинищенському відділенні Роменської філії №147 ВАТ «Державний ощадний банк України» на ім.»я [PERSON]відкритий банківський рахунок[NUMBER], але у вказаному рахунку помилково зазначене ім»я заявниці [PERSON] - «[PERSON]». Факт належності заявниці вказаного вкладного банківського рахунку підтверджується ощадною книжкою (а.с.6) паспортом (а.с.4), свідоцтвом про народження (а.с.) та довідкою про присвоєння ідентифікаційного коду (а.с.8). Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання грошового вкладу, оскільки неправильне написання її імені не дає їй можливості належним чином реалізувати це право . Таким чином, у суду не має сумніву в тому, що банківський рахунок [NUMBER]у Плавинищенському відділенні Роменської філії №147 ВАТ «Державний ощадний банк України належить заявниці, тому її вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

05.03.2008 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2007 р., мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини допомогу не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно, а також кошти на своє утримання в тому ж розмірі. Відповідач [PERSON] позов визнав, внаслідок чого суд вважає можливим ухвалити у справі рішення в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х-річного віку. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачкою, і відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

19.02.2008 р. [PERSON]звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло № 1834, видане Хортицькою районною адміністрацією 07.08.1996 р. В заяві зазначив, що при виданні цього документу була допущена помилка в написанні прізвища заявника - "[PERSON]" замість "[PERSON]", у зв'язку з чим немає можливості підтвердити право власності на квартиру. Представник заінтересованої особи - Хортицької РА - в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності право установчих документів особі прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, вказаним в паспорті. Заявник [PERSON]надав суду копії свого паспорту з відміткою про прописку [ADDRESS], а також копію технічного паспорту на зазначену квартиру, який видано на ім'я заявника та його дружини [PERSON], та дублікат свідоцтва про право власності. Зазначене свідчить про належність правовстановлюючого документу саме заявникові. Встановити факт належності документу в позасудовому порядку неможливо. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

08 лютого 2008 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, суду пояснив, що відповідач заборгував позивачу 3746 грн. 60 коп. за кредитним договором та 51 грн. 00 коп. судового збору, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Відповідач позов визнав повністю. З матеріалів справи видно, що 14.03.2007 року сторони уклали кредитний договір на підставі якого відповідачу було надано кредит в розмірі 1983 грн. 59 коп. на строк до 14.03.2008 року. Згідно вказаного договору відповідач повинен сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, згідно п. 5.1 договору при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту відповідачем сплачується пеня в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Позивач надав [PERSON] кредит у повному розмірі, а відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав і заборгував позивачу по кредитному договору від 14.03.2007 року 1983 грн. 60 коп. заборгованості за кредитом, 1345 грн. 05 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 203 грн. 70 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 214 грн. 25 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а всього 3746 грн. 60 коп.. Так як відповідач порушив умови договору позички, то відповідно до умов укладеної угоди та ст. ст. 549-551, 610-612, 624, 625 ЦК України позов слід задовольнити повністю, стягнувши на користь позивача 3746 грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором та 51 грн. 00 коп. судового збору, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

08 лютого 2008 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, суду пояснив, що відповідач заборгував позивачу 5674 грн. 30 коп. за кредитним договором та 56 грн. 74 коп. судового збору, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Відповідач позов визнав повністю. З матеріалів справи видно, що 13.03.2007 року сторони уклали кредитний договір на підставі якого відповідачу було надано кредит в розмірі 3552 грн. 00 коп. на строк до 13 березня 2009 року. Згідно вказаного договору відповідач повинен сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, згідно п. 5.1 договору при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту відповідачем сплачується пеня в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Позивач надав [PERSON] кредит у повному розмірі, а відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав і заборгував позивачу по кредитному договору від 13.03.2007 року 3552 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 1085 грн. 62 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 852 грн. 50 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 184 грн. 18 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а всього 5674 грн. 30 коп.. Так як відповідач порушив умови договору позички, то відповідно до умов укладеної угоди та ст. ст. 549-551, 610-612, 624, 625 ЦК України позов слід задовольнити повністю, стягнувши на користь позивача 5674 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором та 56 грн. 74 коп. судового збору, а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що в 1974 році вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Від данного шлюбу в них народилися діти : [PERSON] [INFO] року народження, [PERSON] [INFO]року народження. Відповідач не займається вихованням доньок, не надає їм матеріальної допомоги, діти повністю знаходяться на утриманні позивачки, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме по 200 грн. на кожну дитину щомісячно. Крім того старша дочка [PERSON]вже досягла повноліття але навчається в 11 класі Приморської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, тому що з восьми років пішла до школи, тому має право на одержання аліментів до закінчення навчання. Представник позивачки у судовому засіданні позовну заяву підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що не зможе виплачувати таку суму, тому що ніде не працює, хворіє і йому потрібна оперція, але нема коштів на оплату. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копій свідоцтв про народження ( а.с. 5 ) у сторін по справі народилися діти - [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO]року народження. З довідки виданої виконкомом Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ( а.с. 10 ) вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться : донька [PERSON], [PERSON]. З довідки виданої Приморською загальноосвітньою школою 1-3 ступінів ( а.с. 9 ) вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 11 класі даної школи. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку з 06 лютого 2008 року. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. на кожну дитину щомісяця, до повноліття доньки [PERSON], а на дочку [PERSON] до закінчення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що 21.11.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]року народження. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не займається вихованням дитини, не надає їй матеріальної допомоги, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 500 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, просила стягувати аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти. Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження ( а.с. 5 ) у сторін по справі народився син [PERSON][INFO]року народження. Згідно довідки за № 221 від 30.01.2008 р., виданої виконкомом Татарбунарської міської ради про те, що [PERSON] дійсно знаходиться на утриманні [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку з 06 лютого 2008 року. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, підлягають задоволенню частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

28.02.2008 р. ЗАТ "СК "ВЕСКО"" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. У позові зазначило, що 23.07.2007 р. внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль [PERSON], який був застрахований позивачем. Посилаючись на норми ст. ст. 993, 1186 ЦК України, просить стягнути з відповідача 10.742,87 грн. виплаченого страхового відшкодування, 350 грн. витрат на проведення експертизи та судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав, внаслідок чого суд вважає можливим ухвалити у справі рішення в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Встановлено, що 23.07.2007 р. о 7.00 [PERSON], керуючи автомобілем "Мерседес" [NUMBER], на вул. Гребельній і перехресті з бул. Вінтера у м. Запоріжжі не витримав безпечний інтервал і безпечну швидкість та скоїв зіткнення з автомобілем "Dacia Logan" під керуванням [PERSON] При цьому винність [PERSON] встановлена постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2007 р., згідно якої [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і яка у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є беззаперечним доказом. Згідно страхового акту від 14.08.2006 р. (а.с. 2) вартість матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю [PERSON], складає 11.260,67 грн. Позивачем виплачено страхувальнику 10.742,87 грн. Вартість експертизи склала 350 грн. З огляду на наведене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved