Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.09.1999 року. Від спільного шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини не склались в зв'язку з тим, що у них різні характери, часто виникають конфлікти та непорозуміння, які переростають у сварки та скандали. Відповідач не поважає позивачку як дружину, ображає нецензурними словами в присутності дітей, погрожує, наносить тілесні ушкодження. Все це негативно впливає на здоров'я та виховання неповнолітніх дітей. Вони не можуть знайти спільної мови для вирішення сімейних проблем. Шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Крім цього, неповнолітні діти залишаються на утриманні позивачки, відповідач в достатній мірі не надає матеріальної допомого на утримання дітей, не піклується про них. Позивачка сама не взмозі утримувати синів, а тому звернулась до суду та просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю і пояснила, що шлюб розпався остаточно, а тому просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, про що відповідно подав письмову заяву та просить постановити рішення на попередньому розгляді справи. Суд вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про можливість постановлення судового рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання. Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 15.09.1999 року вбачається, що сторони вступили в юридичний шлюб 15.09.1999 року, який зареєстровано Маковичівською сільською радою Турійського району, актовий запис №4. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.01.2001р) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 31.08.2004р). Враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення. Витрати пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу слід стягнути з відповідача [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не виконує батьківських обов'язків. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved