Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-29 00:00:00

[PERSON]звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на самовільну забудову та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, за час спільного проживання разом зі своїм чоловіком [PERSON]побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Зазначає, що при житті чоловіка до зазначеного житлового будинку ними самовільно прибудовано: гараж Б-1, літню кухню В-1, сарай-б, прибудова-в. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частину житлового будинку[ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в м. Луцьку Волинської області, включаючи самовільне будівництво. Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки є самочинне будівництво до вищезазначеного житлового будинку. Просить суд визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - гараж Б-1, літню кухню В-1, сарай-б, прибудова-в по [ADDRESS]та право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали. Просили суд її задовольнити. Представник відповідача Луцької міської ради Бірюк І.В. в судовому засіданні позов визнала. Проти його задоволення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Проти його задоволення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте на адресу суду надійшли: протокол допиту від 11.12.2007 року та заяви від 04.12.2007 року, з яких вбачається, що останні позов визнають і проти його задоволення не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з виписки з рішення Виконкому Луцької міської ради від 14.05.1962 року за № 308 (а.с.8) [PERSON]надана земельна ділянка під індивідуальне будівництво. На даній ділянці він та його дружина [PERSON], позивач по справі, побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Згідно договору від 30.06.1962 року (а.с.12) земельна ділянка надана [PERSON]у безстрокове користування. Житловий будинок прийнятий в експлуатацію, що підтверджується актом прийомки в експлуатацію (а.с.11) і на зазначений житловий будинок виготовлено технічний паспорт від 23.09.2005 року (а.с. 16-24). З пояснень позивача та дослідженого судом технічного паспорта від 23.09.2005 року (а.с. 16-24) встановлено, що позивачем та її чоловіком до вищезазначеного житлового будинку здійснена самочинна добудова, а саме: гараж Б-1, літня кухня В-1, сарай-б, прибудова-в. Ч. 2 ст. 331 ЦК України зазначає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З дослідженого в судовому засіданні заключения ТАМП "Волиньархпроект" (а.с.33-34) суд встановив, що планування та конструктивні елементи та габарити приміщень індивідуального житлового будинку (після самовільного відхилення від проекту) і самовільно побудованих гаража, літньої кухні, сарая та прибудови по [ADDRESS]згідно вимог ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", вимогами ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання", ДБН В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва", погоджені згідно чинного законодавства з ГУ МНС України у Волинській області та Луцькою міською СЕС і відповідають дійсним державним будівельним, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам. Судом також встановлено, що [INFO][PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії[NUMBER] від 24.06.2004 року (а.с.4). Позивач згідно свідоцтва про одруження від 13.04.1958 року (а.с.91), відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], як встановлено судом, є дружиною і синами померлого і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частину житлового будинку [ADDRESS] включаючи самочинне будівництво, що підтверджується технічним паспортом від 23.09.2005 року (а.с. 16-24). З досліджених в попередньому судовому засіданні матеріалів справи суд встановив, що між співвласниками вищезазначеного житлового будинку не було домовленості щодо нерівності часток, а тому вони є рівними згідно ст. 370 ЦК України та ст. 60 СК України. Оскільки спадщина померлого становить 1/2 частину, відповідачі по справі від належної їм частини спадщини в нотаріальному порядку не відмовлялись, що підтверджується відповіддю Першої Луцької державної нотаріальної контори від 30.08.2007 року, тобто позивачу по справі [PERSON] та відповідачам[PERSON],[PERSON][PERSON], кожному належить по 1/8 частині спадкового майна, з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по в[ADDRESS] включаючи самочинне будівництво. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі пояснень сторін та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд встановив, що [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Про відмову від прийняття спадщини не заявляли. Інші спадкоємці, відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], також прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття в нотаріальну контору в шестимісячний строк. Таким чином проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за доцільне позов задовольнити частково.

Outcome: partial