Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання її особою , що втратила право користування житловим приміщенням розташованого в будинку по [ADDRESS] У позові вказано, що позивачка являючись власником даного житла у серпні 2003р. зареєструвала в належний їй будинок свого сина [PERSON] з невісткою [PERSON] (відповідачка по справі), які проживали в цьому будинку біля 1- го місяця після чого у вересні 2003 року виїхали на постійне місце проживання до м. Києва і з цього часу в її будинку не проживають. В жовтні 2007р. її син та відповідачка розірвали між собою шлюб, після чого її син зняв свою реєстрацію з належного позивачці будинку, а відповідачка залишилась бути зареєстрованою за вказаною адресою по теперішній час. На неодноразові нагадування позивачки зняти свою реєстрацію відповідачка не реагує в зв'язку з чим вона прохає суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим в [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримує, прохає їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, хоча завчасно повідомлялась судом про дату, час, місце розгляду справи , що підтверджується поштовим повідомленням. Враховуючи думку позивачки , достатність матеріалів, доказів, відсутність заяви відповідачки про відкладання розгляду справи, що вона повідомлена в установленому законом порядку про дату, час, місце розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка являється власником будинку розташованого в [ADDRESS] В зв'язку з реєстрацією сина позивачки [PERSON] у серпні 2003 року позивачка зареєструвала в належному їй будинку свого сина та невістку [PERSON]- відповідачку по справі, що підтверджується випискою будинкової книги. Як встановлено судом, відповідачка будучи зареєстрованою в даному будинку проживала разом з сином позивачки на протязі одного місяця , а в кінці вересня 2003 року виїхала на постійне місце проживання до м. Києва. В жовтні 2007 року син позивачки та [PERSON] шлюб між собою розірвали. З часу виїзду з будинку у 2003р. відповідачка ніколи не ставила питання про вселення , що вона має намір в ньому проживати, маючи на те реальну можливість. Відповідачка участі в оплаті комунальних послуг ніколи не приймала, належного їй майна в будинку немає, будинок залишила у 2003р. самовільно, що підтверджується актом вуличного комітету. Факт не проживання відповідачки в будинку по [ADDRESS]з вересня 2003 року підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], . Син позивачки [PERSON] зняв свою реєстрацію з даного будинку , а відповідачка залишилась зареєстрованою в належному позивачці будинку по теперішній час, що підтверджується випискою з домової книги. Не зважаючи на неодноразові звернення позивачки зняти свою реєстрацію з вищевказаної житлової площі відповідачка не реагує, що змусило позивачку звернутися до суду. У відповідності з ст. 163 ЖК України вказано, що в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення у випадках і в межах передбачених ст. 71 ЖК України. Згідно ст..71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом не встановлена поважна причина відсутності відповідачки за місцем її реєстрації в [ADDRESS]на протязі майже 5 років, що дає суду підстави для визнання [PERSON] особою, що втратила право користування вищезгаданим житлом. Враховуючи вищезгадане, інтереси позивачки, як власника, відсутність поважних причин відсутності відповідачки на місцем реєстрації більше 6 місяців суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved