overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем, [PERSON], знаходиться у шлюбі з 08 жовтня 2005 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп»янську Куп»янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 326. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. [PERSON], 17 грудня 2006 року народження, який знаходиться на утриманні позивачки. Між нею та відповідачем шлюбні відносини припинені з грудня 2006 року, по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Майнового спору не має, домовленість по вихованню та місту проживання дитини досягнута. Судові витрати просить покласти на відповідача. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, які просить суд задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухваляється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, якщо у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 08 жовтня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп»янську Куп»янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зроблений актовий запис № 326. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2006 року, по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, і на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачкою і відповідачем підлягає розірванню. Судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

14 листопада 2007 року [PERSON]звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] народження, вказавши на те, що відповідач є батьком дитини. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Добровільно допомагати утримувати дитину належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов"язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, а тому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку. В судовому засіданні позивачка уточнивши позовні вимоги з підстав зазначених в позові, суду пояснила, оскільки відповідач не має постійного доходу, то аліменти слід стягувати в твердій грошові сумі, в розмірі по 500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти в мінімальному розмірі, оскільки він не має постійного доходу. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має постійне місце роботи, але постійного заробітку не має, фізично здоровий, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] народження, є відповідач, що вбачається зі свідоцтва про народження. Сторони проживають окремо і син знаходиться з матір"ю, що не заперечили сторони по справі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому даний позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що [PERSON] не має регулярного, постійного доходу, то кошти на утримання неповнолітнього сина (аліменти) слід присудити у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров"я та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Також підлягає сплаті відповідачем в користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначив , між ним та відповідачем 04 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневого РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, актовий запис №957. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину : сина [PERSON] [INFO] Проживаючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не змогли створити міцну сім"ю. Шлюбні відносини припинили в червні 2006 року, оскільки в сім'ї не було взаємопорозуміння по вирішенню сімейних проблем, на підставі чого постійно виникали сварки. Влітку 2006 року зібрав свої особисті речі та покинув сім'ю. Тривалий період проживають окремо один від одного і він не має наміру проживати з [PERSON] однією сім'єю. У судовому засіданні позивач [PERSON]свої позивні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, почуття любові до відповідача втрачено. Відповідач[PERSON]у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та просила шлюб розірвати. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON]та відповідач[PERSON]перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневого РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , актовий запис №957, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина [PERSON] 20 листопада 1998 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Суд встановив, шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] припинені у червні 2006 року. На протязі останнього часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми, про що відповідач не заперечує. За період шлюбних відносин, між позивачем [PERSON]та відповідачем [PERSON] постійно виникали сварки та непорозуміння через вирішення сімейних проблем, що також відповідач не заперечує. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, такі докази має подати і позивач у справі про розірвання шлюбу. 2 Майновий спір та спір про місце проживання дитини між сторонами , відсутній. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позивач надав достатній обсяг доказів, які підтверджують позов, сім'ю сторін зберегти неможливо, шлюб носить формальний характер, позивач та відповідач тривалий час проживають окремо один від одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, позивач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне вимогу позивача задовольнити та шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу , витрати по сплаті державного мита , стягнути з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

29 листопада 2007 року позивачка звернула до суду з позовом до відповідачки у справі про виселення з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. Посилалася на те, що вона разом з матір'ю [PERSON] проживала в вище зазначеному будинку. 25.05.1992 року вона вдочерила [PERSON], після чого її прізвище було змінено на [INFO], і вона стала жити разом з ними та була зареєстрована за вище зазначеної адресою, а потім стала жити з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З липня 2007 року відповідачка в будинку [ADDRESS] не проживає, однак значиться зареєстрованою в цьому будинку. 18.12.2006 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду вдочеріння [PERSON] було скасовано. Після того, як відповідачка не стала проживати в вище зазначеному будинку, вона приходить за місцем проживання позивачки, вчиняє скандали, бійки, знущається над нею, без її дозволу виносить з будинку майно. Крім того, не сплачує за комунальні послуги. Позивачка вважає, що її нічого не пов'язує з відповідачкою, яка добровільно не бажає виписатися з її будинку. Просила виселити відповідачку з будинку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про розгляд справи судом. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню на наступних підставах. Дійсно згідно рішення Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 17.03.1992 року № 116 [PERSON] було дозволено вдочерити неповнолітню [PERSON] з присвоєнням прізвища [INFO] та записом [PERSON] матір'ю [PERSON], на підставі якого видане свідоцтво про удочеріння [PERSON], [INFO], про що зроблений актовий запис № 5 25.05.1992 року. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі «мати» значиться [PERSON]. 2 Відповідачка систематично порушує правила соціалістичного співжиття, робить неможливим для інших проживання із нею в одному будинку, так як вона за місцем проживання вчиняє скандали, бійки, знущається над [PERSON] , без її дозволу виносить з будинку майно. Ці обставини в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] Позивачка з цього приводу зверталася до суду, в міський відділ міліції в грудні 2006 року та в листопаді і грудні 2007 року, з відповідачкою проводилися профілактичні бесіди, але ці заходи були безрезультатними. Позивачка є пенсіонеркою, перенесла тяжку хворобу, проживає одна, отримує невелику пенсію, розміру якої не вистачає для оплати комунальних послуг, а в зв'язк з тим, що в будинку значиться зареєстрованою відповідачка, їй відмовлено в оформленні субсидії. На підставі ст. 116 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на одну другу частину квартири, як спільне майно подружжя. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі він перебував у шлюбі з 1977 року по 2000 рік. В шлюбі вони придбали кооперативну двохкімнатну квартиру по [ADDRESS] в м. Луцьку Волинської області. Ордер виданий на сім'ю, а відповідач була членом кооперативу. Повна вартість квартири виплачена. Просить суд провести поділ майна та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири по [ADDRESS] в м. Луцьку Волинської області з урахуванням того, це є спільна сумісна власність подружжя. В судовому засіданні позивач [PERSON]позовну заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи в судовому засіданні під розписку. Про причини неявки суд не повідомила. Про заочний розгляд справи суд постановив ухвалу від 31 січня 2008 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що право власності на спірне житло зареєстроване за відповідачем по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Луцької міської ради 14.112.2007 року згідно рішення від 12.12.2007 року за № 818-1, що підтверджується відповіддю ВОБТІ від 31.01.2008 року за № 196 (а.с. ). Сторони по справі уклали шлюб 10.09.1977 року, що підтверджується довідкою від 03.08.2007 року за № 56 (а.с. 8). 11.04.1986 року [PERSON] був виданий ордер № 62 (а.с. 5) на сім'ю із трьох осіб, в тому числі і на позивача по справі [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом. Вимоги позивача про поділ майна, що є у спільній сумісній власності набуте у шлюбі, є підставним, При цьому суд виходить із рівності часток у праві спільної сумісної власності, тобто кожному із сторін належить по 1/2 частині в квартирі по [ADDRESS] в м. Луцьку Волинської області. 2 Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

14.08.2008 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2002 року. Від шлюбу в них народилась син[PERSON], [INFO] року народження. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, подружні відносини між ними припинено, їх шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Оскільки сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, втратили почуття любові, сім'я розпалась остаточно. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] . та [PERSON] перебувають в шлюбі з 25 травня 2002 року, який було зареєстровано Луцьким відділом ЗАГС, актовий запис № 343 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з відповідачем у справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року, шлюб для відповідача перший, дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з серпня 2007 року. Причиною розпаду родини з'явилася несумісність характерів сторін, інші причин особистого характеру. Вони втратили почуття любові й поваги, відновляти шлюбно- сімейні відносини не мають наміру. У цей час суперечки по майну немає, тому позивачка просить розірвати шлюб у судовому порядку. У судове засідання сторони не з;явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином. В наданих суду заявах сторони просили розглянути справу за їх відсутності, на розлучення згодні. Дослідивши матеріали справи, вважаю позов підлягаючим задоволенню на наступних підставах. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із чоловіка або жінки. У чинність ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини чоловіка й жінки , та виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Сукупність обставин, установлених судом, свідчить, що родина розпалася остаточно і її збереження неможливо. Припинення шлюбних відносин сторони не заперечують. Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на відповідача в розмірі 17 гривень .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що з 9.08.2003 року вона знаходиться в шлюбі з відповідачем . В період шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між позивачкою і відповідачем припинені. Дитина мешкає разом з матір'ю, і знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути аліменти на дитину в розмірі 1\4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового рівня на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. У судове засідання сторони не з;явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З матеріалів справи видно, що в період шлюбу сторін , у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою й перебуває в неї на утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина не надає, інших утриманців у відповідача немає. З урахуванням доходів відповідача, у чинність ст. 80 Сімейного Кодексу розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти на дитину підлягають стягненню від дня звернення позивачки із заявою, тобто з 14.12.2007 року й до повноліття дитини. Судовий збір у справі відповідно до ст. 79 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в розмірі 51 гривні. Також з відповідача потрібно згідно ст. 81 ЦПК України стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що, при обстеженні 10 травня 2005 року у квартирі споживача приладу обліку, електроустановок та електропроводки представниками Серговської філії « Луганське енергетичне об'єднання» було виявлено порушення споживачем п. п. 42, 48 правил шляхом без облікового споживання електричної енергії-штучне гальмування диску розрахункового приладу обліку електричної енергії шляхом заземлення електропроводки на опалювальну систему в залі/площа перетини мідного проводу 2,5 мм2/.Даними діями споживача було спричинено збитки Серговській філії. По цьому факту було складено Акт про порушення споживачем « Правил користування електричною енергією для населення» серії СГ-№ 00774 від 10.05.2005 року. Дайий акт оскаржено не було. На підставі акт про порушення згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем « Правил користування електричною енергією для населення» затвердженою постановою НКРЕ України від 22 листопада 1999 року №1416 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 грудня 1999 року за № 919/4212 була розрахована величина збитків, заподіяних протиправними діями споживача. Розмір таких збитків складає 996 грн. 53 коп. Відповідачем було добровільно сплачено 658 грн. 13 коп.3алишок суми збитків у розмірі 338,40 грн. до теперішнього часу відповідач не сплатила. Просить суд стягнути вказану суму. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач з позовом згодна, визнала факт порушення. Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд вважає позов таким що, підлягає задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що, при обстеженні 10 травня 2005 року квартири споживача приладу обліку, електроустановок та електропроводки представниками Серговської філії ТОВ « Луганське енергетичне об'єднання» було виявлено порушення споживачем п. п. 42,48 Правил, шляхом без облікового споживання електричної енергії-штучне гальмування диску розрахункового приладу обліку електричної енергії шляхом заземлення електропроводки на опалювальну систему в залі. Факт порушення зафіксовано в Акті серії СГ-№00774 від 10.05.2005 року. Відповідач визнала факт порушення і добровільно сплатила частину збитків, нарахованих відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків. Від сплати залишку суми збитків не відмовляється. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 енергопостачальник зобов'язаний постачати електричну енергію споживачу, а він в свою чергу-користуватися нею, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, погоджувати з енергопостачальником нові підключення і переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності, а також сплачувати спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до цих Правил.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про розлучення в якій вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось, були постійні конфлікти, відповідач порушував подружню вірність, не брав участі у веденні домашнього господарства, не займався вихованням сина, з жовтня 2007 року вони разом не живуть, син після розлучення буде жити з нею. В судовому засіданні позивач просив задовольнити свій позов. Відповідач позов визнав і вказав, що він має другу жінку з якою бажає зареєструвати шлюб. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов можливо задовольнити, тому що сторони разом довгий час не живуть, наполягають на розлученні, відповідач має іншу жінку, тобто збереження шлюбу суперечить інтересам сторін..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]року народження; [PERSON], [INFO]року народження; [PERSON], [INFO]року народження. Дітей від інших шлюбів не має, аліменти не платить. Спільне проживання та ведення господарства припинили. В добровільному порядку відповідач дітей не утримує. Відповідач є приватним підприємцем, має постійний заробіток, тому в змозі сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини заробітку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]року народження (а.с.5); [PERSON], [INFO]року народження (а.с.6); [PERSON], [INFO]року народження (а.с.4). Згідно довідки від 17.12.2007 року № 0246/455 діти знаходяться на утриманні матері (а.с- 7). Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, відповідач являється суб'єктом підприємницької діяльності та отримує відповідний прибуток (а.с-13). Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину, та визначаючи розмір аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання, тому що від затримки виконання рішення може статися значна шкода для позивача - необхідність утримання дитини.

Outcome: approved