Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

В грудні 2007 року позивач - Первомайське комунальне підприємство “Тепломережі” (далі ПКП “Тепломережі”) звернувся з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є абонентами ПКП “Тепломережі”. Отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання останні їх не оплатили, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2007 року утворилася заборгованість в сумі 1054 гривні 74 копійки. Вказані споживачі неодноразово попереджались про необхідність оплати наданих послуг, однак до теперішнього часу їх не оплатили. Крім того позивач зазначив, що відповідачі відмовились від наданого їм права на реструктуризацію заборгованості. Посилаючись на наведене позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги. В судовому засіданні представник позивача Гордієнко Є.М. підтримав заявлений позов, посилаючись на наведені в ньому обставини. Відповідачі позовні вимоги не визнали і пояснили, що вони не оплачували послуги з опалення та гарячого водопостачання у зв'язку з тим, що знаходилися у тяжкому матеріальному становищі. Крім того зазначили, що надані послуги були не належної якості, позивач не виконував своїх обов'язків з обслуговування системи опалення в їх квартирі, що стало причиною для відключення (за їх заявою) 29 червня 2006 року опалення квартири і несплати зазначених послуг. Також відповідачі просили суд застосувати загальний строк позовної давності 3 роки. Представник позивача проти останнього заперечував, зазначивши, що у даному випадку має місце переривання строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача і відповідачів, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так з пояснень представника позивача, відповідачів, копії довідки (форма Б), акту опломбування вбачається, що в [ADDRESS] зареєстровані і проживають [PERSON] та [PERSON] Відповідачі є власниками зазначеної квартири, отриманої згідно ордера № 000151 від 16 березня 1978 року та приватизованої, і абонентами ПКП “Тепломережі” (особовий рахунок № [NUMBER]), яке надавало населенню послуги з опалення, а до травня 2000 року - і з гарячого водопостачання. Довідкою про заборгованість по теплозабезпеченню і гарячому водопостачанню, а також роздруківкою підтверджується, що заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER], яка виникла в період з січня 1997 року по 01 липня 2006 року складає1054 гривні 74 копійки. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Положення цієї глави можуть застосовуаватися до всіх договорів про надання послуг, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. ст. 67, 68 ЖК України, “Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМ України 30 грудня 1997 р. N 1497”, які діяли на 01 лютого 2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін, оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При прийнятті рішення суд не приймає до уваги доводи [PERSON] про несплату зазначених вище послуг у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, яке зазнала її сім'я в період з 1997 по 2006 рік оскільки в їх обґрунтування остання не представила суду жодного доказу. Крім того суд не приймає до уваги заяву відповідача про неякісне надання послуг ПКП “Тепломережі” в період з 1997 року по 2006 рік, оскільки остання не надала достатніх доказів в їх обґрунтування, а наданий у попередньому судовому засіданні акт від 23 грудня 2004 року не дає можливості зробити такий висновок. Заперечуючи доводи відповідача про надання неякісних послуг з опалення та гарячого водопостачання представник позивача заявив, що відповідачі у зазначений період зверталися до ПКП “Тепломережі” всього один раз, письмово про неякісне надання послуг відповідачі не зверталися, крім того вказав, що підприємство не зобов'язане було здійснювати обслуговування внутрішньо - будинкових систем опалення оскільки до 28 жовтня 2003 року цей обов'язок був покладений на Первомайське управління ЖКГ. З роздруківки особового рахунку № [NUMBER] видно, що заборгованість виникла в січні 1997 року, але у січні та жовтні-листопаді 1999 року відповідачі частково її сплатили у розмірі, що перевищує поточні платежі. Наступні часткові сплати заборгованості здійснені у серпні та грудні 2002р. (78 та 100 грн. відповідно), а також у січні та квітні 2003 року шляхом перерахування з Первомайського ДП “Хімпром” . Як пояснила відповідач, перерахування здійснене з заробітної плати батьків за їх власною заявою, як на поточну оплату послуг, так і на часткове погашення боргу, а тому підтверджує визнання боргу. Крім того [PERSON] зазначила, що з лютого 2004 року по червень 2006 року вони здійснювали періодичні часткові сплати поточних платежів та заборгованості. Згідно ст.ст. 257, 264 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і перебіг її переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, і час, що минув до цього, до нового строку не зараховується. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності Відповідно до ст. 64 ЖК України, повнолітні члени сім'ї власника, які проживають разом з ним, несуть солідарну з ним відповідальність за зобов'язаннями. Позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову до суду, тому необхідно стягнути судовий збір з відповідачів. Одночасно, в порядку ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, понесені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного, статей 257, 264, 901 ЦК України, статей 64, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved