Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Представник „Полтавського головного регіонального управління” закритого акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк” звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на те, що ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 9 серпня 2006 року уклали кредитний договір, відповідно до якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді простої кредитної лінії у розмірі 18403,00 дол.США на наступні цілі: купівля квартири у розмірі 16000,00 дол.США, а також у розмірі 2403,00 дол.США на сплату страхових платежів строком до 9 серпня 2021 року, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п.1.1 кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язалася в період з 15 по 22 число щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості. У визначений період оплати відповідач зобов'язалася щомісяця сплачувати банку 227,35 дол. США для погашення заборгованості за кредитом, відсотки, комісії. Згідно п.4.1 кредитного договору відповідач за порушення термінів оплати відсотків зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 9 серпня 2006 року уклали договір іпотеки, де згідно п.7 відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру загальною площею 41,10 кв.м., яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 9 серпня 2006 року. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 18403,00 дол. США, а відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. З урахуванням викладеного станом на 25 жовтня 2007 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 92135 грн. 58 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить винести рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, а також судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомим суду причинам, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті „Зоря Полтавщини” від 25 березня 2008 року про виклик до суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 9 серпня 2006 року за кредитним договором №PLKPGK08093784 відповідач отримав від „Полтавського головного управління” ЗАТ КБ „ПриватБанк” кредит в розмірі 18403 доларів США, зі сплатою відсотків за його користування на суму залишку заборгованості та сплатою винагороди, і в забезпечення виконання зобов'язань був укладений договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення виконання обов'язків за кредитним договором надана квартира [ADDRESS]. Відповідач порушила графік розрахунків сплати кредиту та нарахованих відсотків, ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим позивач має право вимагати дострокового повернення всієї суми боргу. На момент звернення до суду цей борг склав 18244,67 доларів США, або 92135 грн. 58 коп. відповідно до курсу НБ України (а.с.3-6). Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України „Про іпотеку” у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України „Про іпотеку” у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцю. Згідно ч.2 ст.39 Закону України „Про іпотеку” одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 Закону України „Про іпотеку” та ст.109 Житлового кодексу України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ЗАТ КБ „ПриватБанк” в особі Полтавського ГРУ ПриватБанк при подачі позовної заяви в суд було сплачено судовий збір в розмірі 921 грн. 36 коп. за розгляд майнових вимог, 8 грн. 50 коп. за немайнові вимоги та оплачено витрати і інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 30 грн., що підтверджується представленими документами, а тому ці суми повинні бути стягнуті з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved