overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

06 березня 2008 року заявник [PERSON]. звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що його матері належав грошовий вклад у відділенні Ощадного банку. Однак, в ощадній книжці по батькові матері заявника зазначено [PERSON], що позбавляє його можливості отримати вказані кошти в порядку успадкування. Просить суд встановити факт належності ощадної книжки його матері, [PERSON]. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує і просить розгляд справи провести у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У разі смерті особи факт належності таких документів встановлюється на підставі свідоцтва про смерть. Судом установлено, що матір`ю заявника є [PERSON]. При реєстрації смерті у свідоцтві І-ЕГ [NUMBER]від 05 червня 2007 року по батькові матері заявника записано [PERSON]. Їй у відділенні Ощадного банку №6305/02 в Камінь-Каширському районі Волинської області відкрито особистий рахунок [NUMBER], про що на ім`я російською мовою «[PERSON]» видано ощадну книжку серії [NUMBER]. Оскільки в первинному документі по батькові матері заявника зазначено «[PERSON]», суд приходить до висновку, що прізвище цієї особи у ощадній книжці написано помилково «[PERSON]». Встановлення факту належності зазначеного документа для заявника має юридичне значення, оскільки він як спадкоємець не може оформити документи на отримання спадщини. На даний час внести виправлення в зазначений документ неможливо. Суд судові витрати з Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району не стягує, оскільки згідно ст.235 ч.7 ЦПК України такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

В заяві до суду позивач вказав, що по домовленості між [PERSON]. та [PERSON]останній позичив в позивача гроші в сумі 1450 доларів США, що в гривнях складає 7322,25 грн., що підтверджується розпискою даною відповідачем власноручно складеною та підписаною ним 06.07.2007 року. Вони домовились, що борг відповідач поверне до 6 листопада 2007 року. Однак вже пройшло більше місяця зчасу настання погашення боргу, але відповідач цього не робить та уникає його. На неодноразові звернення позивача відповідач обіцяє, що від боргу він не відмовляється однак і борг не повертає.. Так як відповідач не бажає добровільно повернути борг позивач змушений звернутись до суду. За перенесені хвилювання та стрес відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10 000 грн. Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON]на його користь борг за договором позики та моральну шкоду, а всього в сумі 17332,25 грн. та витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON]повністю підтримав позовні вимоги, просив суд Їх задовольнити, навівши обґрунтування та надавши докази. Відповідач [PERSON]позов визнав частково . В частині стягнення з нього коштів 1450 долларів США -визнав повністю , а тому суд приймаючи рішення враховуючи пояснення позивача, відповідача,дослідивши обставини справи та давши Їм оцінку , суд приходить до висновку , що позов підлягає до повного задоволення в частині стягнення суми боргу 1450 долларів США , що складає 7332, 25 гривень по курсу НБУ України по домовленості сторін, за договом позики , з наступних підстав. В судовому засіданні позивач у відповідності до ст. 58 ЦПК України надав суду докази належність яких не оспорювалась. Так в судовому засіданні повністю доведено факт , що [PERSON]позичив у [PERSON] доларів США .Вказане доводить розписка , а також покази допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Вказаного не оспорює і відповідач [PERSON] Щодо вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди , то суд констатує , що позов слід задовольнити частково . До такого висновку суд дійшов з наступних мотивів. Як стверджує позивач і це доведено ним в судовому засіданні , він та його дружина [PERSON]хворіють . Вказане підтверджується наданими позивачем медичними документами . - «Консультативним заключенням Доцента к.м.н [PERSON]; - Випискою з історії хвороби від 20.11. 2007 року ; - Висновком №1305 від 13-11-2007 року Вінницької обласної клінічної лікарні ім..Пирогова ; - Випискою-епікризом №2520 від 10.06.2006 року ; - Протоколом обстеження №1763 від 18.05.2007 року [PERSON]. Позивач вказує , що на вказані кошти , які йому мав би повернути відповідач він планував лікування з дружиною . В зв»язку з неповерненням коштів він несе значні моральні страждання, душевні муки та переживання.Має постійний хворобливий та стомлений стан . Йому соромно перед дружиною та рідними людьми . Відповідач уникає зустрічей . Однак суд враховує те , що позивач не в повній мірі обґрунтував позовні вимоги в частині позову щодо моральної шкоди та не надав в повній мірі та об»ємі належні докази . А тому суд ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS]. Вказавши, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями. З метою поліпшення житлових та побутових умов нею та її покійним чоловіком [PERSON]. протягом 1964-1990 років на присадибній ділянці самочинно, без дозволу виконкому та без оформлення технічної документації було переобладнано приміщення 1-4 з нежитлового в житлове із збільшенням житлової площі на 11,4 м.кв, а також побудовано нежитлову добудову «А-1» розміром 3,62х6,37 м., тамбур “б” розміром 1.63х1.76 м, літню кухню «Б» розміром 4.40х5.30 м., сарай «Г» розміром 4.40х4.70 м, сарай «З» розміром 2.75х3.90 м, сарай «Д» розміром 1.60х4.40 м, вбиральню «Е» розміром 1.20х1.20 м., літню баню «Ж» розміром 1.20х1.30 м. Згідно акта обстеження, складеного 12.02.2008 року спеціалістами КП «Архітектурне бюро Золочівського району» будівлі вважаються самочинно побудованими. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, представник відповідача Андрющенко Ю.С. позов визнав повністю, пояснивши, що всі самочинні споруди були побудовані [PERSON]. та її нині померлим чоловіком протягом 1964-1990 років і знаходяться в межах кордонів присадибної ділянки позивачки. Яких-небудь порушень прав та інтересів сусідів у зв'язку з самочинним будівництвом немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічної документації, довідки сектору державного пожежного нагляду Золочівського РВ ГУ МНСУ в Харківській області вищезазначеними будівлями користувалися більше 20 років і вони відповідають будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам і можуть бути узаконені згідно закону. З наданих заяв [PERSON]та [PERSON], які являються сусідами [PERSON]. вбачається, що самочинно збудовані будівлі знаходяться на земельній ділянці позивачки і їх права як сусідів не порушені. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

28 лютого 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 липня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 338. Від даного шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з постійними сварками, викликаними різницею в характерах, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідачка позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.104, 105, 109, 112 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно з вересня 2007 року через несумісність характерів подружжя, збереження сім'ї буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Сплату судових витрат по справі слід покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

04 березня 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використаний природний газ, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає в[ADDRESS], є абонентом Павлоградського управління по експлуатації газового господарства. Починаючи з 2004 року відповідач перестав сплачувати за використаний природний газ, утворив заборгованість на лютий 2008 року в сумі 682,83 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача названу суму, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши поясниння представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.267, 509, 526 ЦК України, Правил надання послуг населенню по газопостачанню, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.99р. Згідно з довідкою К-П-1 від 24.01.08р (а.с.4) відповідач проживає за адресою [ADDRESS]. Сума заборгованості відповідача по оплаті за використаний природний газ підтверджується розрахунком. (а.с.5-7) Судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви в сумі 81 грн, підтверджуються платіжними дорученнями (а.с. 1-2) і підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

04 березня 2008 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за використаний природний газ, посилаючись на те, що відповідач, який мешкає в [ADDRESS], є абонентом Павлоградського управління по експлуатації газового господарства. Починаючи з 2004 року відповідач перестав сплачувати за використаний природний газ, утворив заборгованість на лютий 2008 року в сумі 618,67 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача названу суму, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши поясниння представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.267, 509, 526 ЦК України, Правил надання послуг населенню по газопостачанню, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.99р. Згідно з довідкою К-П-1 від 24.01.08р (а.с.4) відповідач проживає за адресою [ADDRESS] Сума заборгованості відповідача по оплаті за використаний природний газ підтверджується розрахунком. (а.с.5-7) Судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви в сумі 81 грн, підтверджуються платіжними дорученнями (а.с. 1-2) і підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що вона 13 квітня 2007 року розірвала свій шлюб з відповідачем. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, його заробіток є непостійним. Позивачу важко одній утримувати малолітнього сина. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до його повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5) видно, що сторони по справі розірвали свій шлюб 13 квітня 2007 року. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8) видно, що [PERSON]народився [INFO] Згідно довідки № 1200 від 6 лютого 2008 року (а.с.6), виданої Мар'янівською селищною радою, видно, що [PERSON]. перебуває на утриманні позивача. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина позивачці не надає, його заробіток має непостійний, мінливий характер, а тому суд позов задовольняє. Суд стягує аліменти з дня подачі заяви, тобто з 12 лютого 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON], померлим [INFO]. На задоволенні вимог наполягає, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - виконкому Ренійської міськради заперечень та додаткових заяв щодо заявлених вимог не надав, просив розглянути справу у його відсутності. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що заявник [PERSON] більше 25 років тому познайомилася із громадянином [PERSON], стала підтримувати із ним подружні відносини, згодом жити однією родиною у належному їй на праві власності будинку [ADDRESS]. Вони, як одна сім'я, вели спільне господарство та сімейний бюджет, дітей не мали. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті заявник понесла витрати по похованню, виконала всі необхідні поминальні обряди, фактично прийняла спадщину. За життя яким-небудь чином [PERSON] належним йому майном (грошовим внеском) не розпорядився, заповіту не залишив. При зверненні заявника до нотаріальної контори з питанням щодо оформлення прийняття спадщини, їй було роз'яснено, що це зробити неможливо, оскільки відсутній документ, підтверджуючий шлюбні відносини із [PERSON] (свідоцтво про шлюб), а факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу не встановлений, було рекомендовано звернутися до суду. Оскільки спадкоємців першої, другої, третьої черги у [PERSON] немає, заявник вважає, що має право на прийняття спадщини після його смерті в порядку ст. 1264 ЦК України, як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, рішення суду про встановлення вищезгаданого факту заявнику необхідне для вирішення питання про прийняття нею спадщини і отримання відповідного свідоцтва в нотаріальному порядку. Заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. Про те, що заявник мешкала із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу свідчать викладені нею у заяві обставини. Крім того, вищевказаний факт підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що вони знали [PERSON] та заявника ще коли ті тільки зійшлися, вони досить тривалий час (більше 5-ти років) мешкали разом як чоловік та дружина, всі сусіди, знайомі сприймали їх як сімейну пару, останнім часом [PERSON] хворів, заявник доглядала його, а після смерті понесла відповідні витрати по похованню. Встановлення даного факту заявнику необхідне для вирішення питання про прийняття нею спадщини. Таким чином, факт проживання заявника із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з часу підтримання фактичних шлюбних відносин по день його смерті (тобто на момент відкриття спадщини), суд вважає встановленим, шлюбні відносини виникли з утворення сім'ї, спільного мешкання, ведення побуту, взаємних прав та обов'язків фактичного подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні без її участі. Позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія актового запису про укладення шлюбу сторін; копія паспорту позивача; копія паспорту відповідачки. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб із відповідачкою [PERSON], зареєстрований 06 червня 1970р., зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. Приводом розладу стосунків між сторонами стали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. З 1990р. сторони подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються, мешкають в різних державах. Позивач у 1991 р. створив нову родину, підтримує фактичні шлюбні відносини із іншою жінкою, із якою має наміри юридично зареєструвати шлюб. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивач, ні відповідачка зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивачки; копія паспорту відповідача. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 04 березня 1975р., зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. Приводом розладу стосунків між сторонами стали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. З 1990р. сторони подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються, мешкають в різних державах. Позивачка у 1991 р. створила нову родину, підтримує фактичні шлюбні відносини із іншим чоловіком, із яким має наміри юридично зареєструвати шлюб. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка на задоволенні позову наполягала, також просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивачки. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 лютого 2000р., зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. Приводом розладу стосунків між сторонами стали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, скандали, які ображали та принижували гідність позивачки. Протягом певного часу сторони подружніх стосунків не підтримують, майже не спілкуються, мешкають окремо. Негативна обстановка, що склалася в сім'ї, робить неможливим їх подальше сумісне співжиття, як подружжя, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved