Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Погребищенського районного суду, Державне казначейство України, про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 гривень, посилаючись на те, що 24 травня 2005 року він був засуджений Погребищенським районним судом по ст. ст. 127 ч. 2, 296 ч. 4 КК України та був взятий під варту в залі суду. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2006 року вирок відносно нього був змінений і його дії перекваліфіковано з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України та зменшена міра покарання по даній статті Кримінального Кодексу, це судове рішення набрало законної сили. Позивач вважає, що незаконним вироком, постановленим відносно нього Погребищенським районним судом, йому спричинено моральну шкоду, і дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». В позовній заяві позивач зазначає, що моральна шкода полягає в тому, що він відчув глибоке почуття сорому, моральні муки та душевні страждання, адже являється пенсіонером МВС ліквідатором ЧАЕС. Всі ці моральні страждання пов'язані із незаконним вироком відносно нього, постановленим Погребищенським районним судом. Також він поніс матеріальну шкоду так як оплатив судові витрати по справі, оплатив правову допомогу адвоката і ці суми він буде оспорювати в цьому ж судовому процесі пізніше, шляхом подачі позовної заяви, так як в даний час не може пред'явити позов про стягнення матеріальної шкоди, оскільки перебуває в ізоляції від суспільства. Також позивач в позовній заяві зазначає, що його право на відшкодування моральної шкоди виникло так як незаконний вирок відносно нього було відмінено вищестоящим судом. Просить суд стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в сумі 50000 гривень завдану незаконними діями Погребищенського районного суду, який постановив відносно нього незаконний вирок. На слухання справи [PERSON]. не з'явився, так як перебуває в місцях позбавлення волі, в позовній заяві просить суд справу розглянути без його участі. Погребищенський районний суд Вінницької області не є юридичною особою, а тому він не може бути відповідачем у справі. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду», такі відшкодування проводяться за рахунок державного бюджету, а тому відповідачем у справі повинно виступати Казначейство України. Представник відповідача - Державного Казначейства України в судове засідання не з'явився, направив заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що у позивача відсутні будь-які правові підстави для відшкодування заподіяної моральної шкоди, за відсутністю причинного зв'язку між матеріальною шкодою та діями суду. Суд, дослідивши позовну заяву [PERSON]. оголосивши заперечення представника відповідача - Державного казначейства України, дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з вироку Погребищенського районного суду від 24 травня 2005 року [PERSON]визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 127 ч.2, 296 ч. 4 КК України та засуджено за ст. 127 ч.2 КК України до 7-ми років позбавлення волі, за ст. 296 ч. 4 КК України до 4-х років позбавлення волі. Остаточно відповідно до ст.70 КК України йому призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі . Міру запобіжного заходу змінено з підписки про невиїзд на утримання під вартою з зала суду. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2006 року вирок Погребищенського районного суду від 24 травня 2005 року змінено в частині засудження [PERSON]., його дії перекваліфіковано з ч. 4 ст. 296 КК на ч. 1 ст. 296 КК України та засуджено за цією статтею до 2-х років позбавлення волі. Остаточна міра покарання залишилась попередня у вигляді 7 років позбавлення волі. Вирок суду щодо [PERSON]. не скасований а засудженого не виправдано. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, посилаючись як на загальні норми законодавства, а саме: Конституцію України та ст. 1176 ЦК України так і на спеціальну норму - Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду» (в подальшому Закон), згідно яких він начебто має право на таке відшкодування. Однак даний Закон встановлює вичерпний перелік випадків, умов та порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду, ( зокрема ст. 1 ст. 2) , а також визначає органи на яких покладається вчинення дій по забезпеченню відшкодування такої шкоди (ст. 4 Закону). У даному випадку, відповідно до п 1 ст.1; п. 1 п. 1-1 ст. 2 та п. 5 ст. 3 цього Закону та ст. 1176 ЦК України, право громадянина на відшкодування моральної шкоди виникає у випадку постановлення виправдувального вироку або встановлення в обвинувальному вироку факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття та тримання під вартою інші процесуальні дії, які обмежують чи порушують права та свободи громадян. Відповідно до п. 3 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду» право на відшкодування шкоди у громадянина, який був незаконно засуджений, виникає у випадку повної його реабілітації, тобто його повного виправдання. Однак як вбачається з Ухвали колегії судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2006 року вирок Погребищенського районного суду від 24 травня 2005 року в частині засудження [PERSON]. змінено, дії позивача перекваліфіковано з ч.4 на ч. 1 ст. 296 КК України та його засуджено за ст. 296 ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі. Остаточне покарання залишилось у вигляді 7-ми років позбавлення волі. Тобто зміна вироку Погребищенського районного суду колегією судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області відносно [PERSON]. не породжує для нього права на відшкодування моральної шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» та відповідно до положень ст. 1176 ЦК України, в задоволенні позовних вимог [PERSON]. слід відмовити, як безпідставні. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 11, 15, 16, 23, 1167, 1176 ЦК України Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду» від 01.12.1994 року із змінами та доповненнями, Положеннями про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури та суду» від 01.12.1994 року із змінами,

Outcome: dismissed