Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та повернення незаконно відчуженого майна, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та проживала разом з ним у [ADDRESS]. В 1980 році її чоловік отримав у виконкомі Остерської міської ради дозвіл на будівництво житлового будинку і вони почали його будувати по мірі наявності матеріальних коштів, робочої сили і часу. 19.07.2000 року її чоловік [PERSON] склав заповіт в Остерській державній нотаріальній конторі, яким усе своє майно, що буде належати йому за законом на день смерті, заповідав двом своїм дочкам [PERSON]та [PERSON]. [INFO] чоловік помер. А так як на час його смерті не були виготовлені документи про право власності на житловий будинок в зв'язку з перебудовою за померлим, то за її заявою від 04.06.2004 року як дружини, про оформлення права власності на житловий будинок на ім'я померлого [PERSON], виконком Остерської міськради прийняв рішення №160 від 13.07.2004 року, яким визнав за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та видав на його ім'я Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В Остерській державній нотаріальній конторі, куди звернулася її дочка [PERSON] за отримання спадщини, вона як дружина померлого, письмово відмовилась від своєї частки у спадщині на користь дочки [PERSON] Тому нотаріус і видав 9.08.2004 року за реєстровим №2786 [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], який дочка зареєструвала на своє ім'я в МБТІ. 9 червня 2007 року дочка [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина. Тільки тепер вона зрозуміла, що у свій час після смерті чоловіка вона, як дружина, фактично втратила своє житло, а не спадщину. Вважаючи вищезазначеним свідоцтво про право на спадщину за законом від 9.08.2004 року після смерті чоловіка [PERSON] незаконним, позивач [PERSON] просить визнати його недійсним та повернути їй все майно, а саме: новозбудований будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку. Позивач [PERSON]звернулася в суд із позовом до відповідачів про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом мотивуючи тим, що 7.02.2004 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Ще за життя 19.07.2000 року батько склав заповіт, яким все своє майно, що буде йому належать за законом на день смерті, він заповідав своїм дочкам [PERSON] та [PERSON]. Сестра не попередивши її, сама звернулася до Остерської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Вона ж не зверталася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки її не сповістили про відкриття спадщини. Але вважає, що фактично вступила в управління майном про що має довідку. Про свої порушені права на прийняття спадщини їй стало відомо після смерті сестри, яка померла 9.06.2007 року та відкриття спадщини після її смерті. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що хоче вернути собі своє майно. В 1980 році вони з чоловіком побудували новий будинок рядом із старим, який підлягав зносу. Чоловік помер, залишивши заповіт, яким заповідав все своє майно дочкам, тобто, свою половину. А вона на свою половину ніякого заповіту не робила і хоче повернути собі свою половину будинку з надвірними будівлями. Вона відмовилась від своєї частини у спадщині після смерті свого чоловіка, а не від своєї половини будинку. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала і просила визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 9.08.2004 року недійсним і повернути [PERSON] Ѕ частину будинку з надвірними будівлями. Остання відмовлялася від спадщини на чоловікову половину. В надісланій до суду заяві про уточнення позовних вимог [PERSON] просила визнати свідоцтво від 06.08.2004 року виконкому Остерської міської ради про право власності [PERSON] на новозбудований будинок незаконним оскільки воно видане після його смерті. Визнати свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 9.08.2004 року [NUMBER] видане Остерською державною нотконторою на ім'я [PERSON] на житловий будинок недійсним та визнати за нею, [PERSON] право власності на новозбудований будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги в частині визнання свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2004 року [NUMBER] виданого Остерською державною конторою на ім'я [PERSON] на будинок [ADDRESS] та земельної ділянки недійсним та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку із надвірними будівлями. В судовому засіданні позивач [PERSON]свої позовні вимоги підтримала повністю і суду показала, що після смерті [INFO] батька [PERSON] вона протягом 6-місячного строку з часу відкриття спадщини не зверталася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини так як не знала про цю норму закона, а також з причини своєї роботи. Вона проживає у Києві і працювала на той час у взуттєвій фабриці. ЇЇ робота була пов'язана із частими виїздами у відрядження. Але надати докази про перебування у цей час у відрядженні вона не може, так як їх немає. Нотаріус зобов'язаний був її повідомити про відкриття спадщини. Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини за заповітом після смерті батька з поважних причин і просила його подовжити. Відповідач Управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав в зв'язку з тим, що Остерська державна нотаріальна контора є юридичною особою. Відповідач Остерська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що згідно Закону України „Про нотаріат” свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя видається на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя і є наявним на день видачі свідоцтва. А так як у правовстановлюючих документах вказано, що майно належить спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, то дружина спадкодавця права на отримання свідоцтва про право власності не має. Крім того, до спливу 6-місячного строку вона відмовилась від спадщини на користь дочки [PERSON] Позивачу [PERSON]було відомо про смерть батька, час і місце відкриття спадщини, але вона не вчинила жодних передбачених законом дій спрямованих на прийняття спадщини. До нотаріальної контори не зверталася, поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не надала. Вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини без поважної причини. Відповідач [PERSON] позов позивачів визнав частково і пояснив, що він згоден віддати [PERSON] свою ј частку спірного будинку з надвірними будівлями на яку він має право після смерті своєї дружини [PERSON]. Вважає, що позивач [PERSON]пропустила строк на прийняття спадщини без поважної причини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов позивачів визнали частково і пояснили, що після смерті своєї матері [PERSON] вони є спадкоємцями на її майно, в тому числі і на будинок з надвірними будівлями, який вона успадкувала після смерті [PERSON]. Вони згодні щоб Ѕ частину спадкового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]залишилася [PERSON]. Позовні вимоги [PERSON]про продовження строку на прийняття спадщини не підлягають задоволенню так як їй було відомо про відкриття спадщини і пропустила цей строк позивач без поважної причини. 3-я особа П'ятнадцята державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник 3-ї особи виконкому Остерської міської ради Козелецького району позов не визнав, вважає що міська рада все зробила правильно. Щоб оформили право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями на ім'я померлого [PERSON] просила його дружина [PERSON] Її прохання було задоволено. Але все-таки вважає, що на ім'я [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок видано невірно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши ксерокопію спадкової справи №226/2004 р. на майно померлого [INFO] [PERSON] із Остерської державної нотаріальної контори та завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 09.06.2007 року із 15-ї Київської державної нотаріальної контори, інвентаризаційну справу за №1092 на будинковолодіння [ADDRESS] із МБТІ за період з 1962 року по теперішній час, по господарську книгу за [ADDRESS] Остерської міської ради за 1982, 1983, 1984 роки находить слідуюче: Як видно із матеріалів справи позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із 29.08.1968 року. Ще до реєстрації шлюбу із позивачкою, [PERSON], як вбачається із інвентаризаційної справи, мав право власності на 2/5 частини будинковолодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Остерським Горкомхозом 4.05.1962 року згідно рішення виконкому міськради від 26.04.1962 року. А 3/5 частини цього будинковолодіння належали [PERSON]. Як вбачається із досліджених матеріалів, рішенням №119 від 31.07.1978 року виконкому Остерської міської ради надано [PERSON] право індивідуального будівництва житлового будинку на земельній ділянці під [ADDRESS]. Дозвіл на проведення робіт на будівництво жилого будинку до 20.08.1980 року. Дозвіл про проведення робіт по перебудові сараю мається згідно рішення від 14.07.1983 року. Акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального будинковолодіння свідчить, що 12.01.1990 року зазначене будинковолодіння по [ADDRESS] було збудоване і прийняте до експлуатації. Даний акт затверджений рішенням №14 виконкому Остерської міської ради 25.02.1990 року. Згідно по господарської книги Остерської міської ради на 1982-1984 р.р. господарство по [ADDRESS] значиться як господарство службовця, в якому проживали [PERSON] - голова сім'ї, працював на пошті поштальйоном та його дружина [PERSON]. Як вбачається із домової книги по будинку [ADDRESS] в м. Остер, [PERSON] зареєстрований проживаючим з 23.04.1981 року. Місце роботи - відділ зв'язку, робочий. [PERSON] зареєстрована проживаючою в цьому будинку з 11.03.1982 року. Місце роботи - колгосп „Заповіт Леніна”, робоча. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із 1968 року по день смерті, побудували будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] тобто, придбали спільне майно подружжя і кожен із подружжя мав право на Ѕ частину цього майна. Це не заперечують і сторони по справі. [PERSON] помер [INFO], що стверджує копія свідоцтва про смерть. На час смерті [PERSON] право власності на будинок з надвірними будівлями, який був прийнятий в експлуатацію в 1990 році, не було зареєстровано по Бюро інвентаризації. А тому за заявою дружини померлого, на підставі рішення №160 від 13.07.2004 року виконкому Остерської міської ради було видано 06.08.2004 року Свідоцтво про право власності на житловий будинок, згідно якого вцілому житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності і складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями. В судовому засіданні встановлено, що будинок з надвірними будівлями належить бувшому подружжю [PERSON] і [PERSON] в рівних частках по Ѕ частці. А тому вищевказане свідоцтво про право власності на житловий будинок вцілому за [PERSON] необхідно визнати частково недійсним. Копія свідоцтва про право на спадщину за законом підтверджує, що 09.08.2004 року державний нотаріус Остерської районної державної нотаріальної контори на підставі ст. 1261 Цивільного Кодексу України видав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого 7.02.2004 року [PERSON] його дочці [PERSON], яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Остерської міської ради 06.08.2004 р. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що зазначений вище будинок з надвірними будівлями належить бувшому подружжю [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по Ѕ частці, по вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.2004 р. на все будинковолодіння необхідно визнати частково недійсним. Суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право приватної власності на Ѕ частку будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], як майно подружжя. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачів, третіх осіб, та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов про продовження строку на прийняття спадщини не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні з достовірністю підтверджено, що позивач [PERSON]постійно проживає у [ADDRESS] із 31.10.1991 року по теперішній час, що не заперечувала і сама позивач та підтверджує штамп у паспорті, ксерокопія якого знаходиться в матеріалах справи. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкодавцем особисто. Для прийняття спадщини, згідно ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із дослідженої судом спадкової справи після смерті [PERSON] не встановлено, що [PERSON]в установлений законом 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON]підтвердила, що вона до нотаріальної контори не зверталася із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщини, якщо він протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як в позовній заяві, так і в судовому засіданні позивач не надав суду доказів, що нею пропущений строк на прийняття спадщини з поважних причин. Запис у трудовій книжці про те, що в 2004 році вона працювала у відділі збуту на посаді менеджера (по Україні), не є доказом поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини. Довідка в матеріалах справи, видана позивачу [PERSON]від 30.07.2007 року Остерською міською радою про те, що вона фактично вступила в управління спадковим майном протягом 6 місяців після смерті батька, не є доказом, що підтверджує факт прийняття спадщини, оскільки новим ЦК України що набрав чинності з 01.01.2004 року, не збережено спосіб прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Діючим ЦК України діями що свідчать про прийняття спадщини є або заява про прийняття спадщини, або постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved