Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно, посилаючись на те, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO], на підставі Свідоцтва про забудову садиби, виданого виконкомом Полтавської районної ради в 1968 році, побудували житловий будинок та надвірні споруди на земельній ділянці, розташованій по [ADDRESS]. Після закінчення будівництва було визнано право власності на житловий будинок за чоловіком та видане відповідне свідоцтво. Згодом, на території вказаної садиби нею та [PERSON] побудовано житловий будинок загальною площею 24,1 кв.м, який згідно технічного паспорту станом на 3 березня 2006 року позначений на плані під літерами Б-1, б, б1. Також вказала, що за життя чоловік не встиг узаконити зроблені в домоволодінні добудови і при прийнятті спадщини вищезазначене майно державним нотаріусом не включено до переліку спадкового нерухомого майна, а КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” відмовив в реєстрації за нею право власності на самочинно побудований житловий будинок у зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючого документу. З врахуванням того, що споруджений під час шлюбу з [PERSON] будинок є придатним для постійного проживання і вона є єдиною спадкоємницею даного майна, просила визнати за нею право власності на нього. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала, підтвердила зазначені в позові обставини, надавши всі можливі докази на їх підтвердження. Представник відповідача - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Гожулівської сільської ради Полтавського району надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Суд з'ясувавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10 червня 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Полтавської районної ради №47 від 28 лютого 1989 року головою виконкому Гожулівської сільської ради Полтавського району [PERSON], останньому належить будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS](а.с.7). Після смерті [PERSON][INFO], спадкоємцем його майна, а саме, житлового будинку жилою площею 38,70 кв.м, вбиральні Б, сараю Г, колодязя №1, хвіртки №2, які розташовані на земельній ділянці по[ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано держаним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори 5 квітня 2006 року (а.с.5). Згідно технічної документації, виготовленої КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району” 3 березня 2006 року власником майна за вищевказаною адресою теж зазначений [PERSON], однак до складу окрім зазначеного вище майна входить також житловий будинок під літ. Б-1, б та б1, побудований у 1968 році і не включений у вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.8-11). Згідно архітектурно-будівельного висновку Комунального підприємства від 8 лютого 2008 року будівлі розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS]без порушення Державних будівельних норм України ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень” та Правил забудови населених пунктів і територій Полтавського району, а житловий будинок літ.Б-1 з житловою площею є придатним для подальшої експлуатації(а.с.31, 32). Таким чином, судом встановлено, що все нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS]належало [PERSON], а після його смерті дане майно прийняла шляхом постійного проживання за вказаною адресою [PERSON] (а.с.5, 6). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст.15, 319, 331, 368, 376, 392, 1268 ЦК України, ст.60 СК України,

Outcome: approved