Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

08.05.2007 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON], [PERSON], зазначивши в позові, що [PERSON] з 16.02.2002 р. перебуває у шлюбі з [PERSON], і під час шлюбу ними було придбано автомобіль «Mercedes-Benz ML 320». У квітні 2007 р. позивач дізнався, що автомобіль є власністю [PERSON], проте своєї згоди [PERSON] на відчуження автомобіля він не давав. З урахуванням подальшого уточнення позовних вимог, посилаючись на норми ст. ст. 60, 65 СК, ст. ст. 203, 215 ЦК, просить визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобіля, укладений між відповідачами, та повернути автомобіль у спільну сумісну власність подружжя. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобіля «Mercedes-Benz ML 320», укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON], та повернути автомобіль у спільну сумісну власність подружжя. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що хоча спірний автомобіль і був придбаний під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, але придбаний за особисті кошти [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо причин його відсутності та заяви про слухання справи до суду не надходило. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 60 СК майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 65 СК дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. За правилами ч. 3 цієї ж статті для укладання одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя повинна бути подана письмово. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2002 р. (а.с. 4), зазначений шлюб до теперішнього часу не розірвано, до суду з заявою про встановлення режиму окремого проживання жоден з подружжя не звертався. У період шлюбу - грудні 2006 р. був придбаний та зареєстрований на ім'я [PERSON], автомобіль «Mercedes-Benz» моделі ML320, 2001 р. випуску (а.с. 5). Оскільки автомобіль був придбаний в період шлюбу сторін, він має вважатися спільним майном подружжя за правилами ст. 60 СК. 19.02.2007 р. автомобіль був знятий з обліку в Євпаторійському РЕВ для продажу на території України, і, згідно довідки МРЕВ м. Євпаторії, 22.02.2007 р. зареєстрований на ім'я [PERSON] (а.с. 6, 23). При цьому, хоча умови оплати за відчужуване майно суду невідомі, оскільки відповідачі фактично відмовилися надати відповідну інформацію, договір про відчуження автомобіля, що коштує 174794,64 гривень (а.с.93), є таким, що стосується цінного майна і явно виходить за межі дрібного побутового. Оскільки письмової згоди на відчуження автомобіль у будь-який спосіб позивач [PERSON] не надавав, такий правочин має бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст. 65 СК. Посилання представника відповідача на те, що спірний автомобіль був придбаний особисто [PERSON], а тому є її особистою власністю, а не спільним майном подружжя, суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження є бездоказовим. На підставі викладеного,

Outcome: approved