Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до АКБ „ПриватБанк” в особі Одеської філії, ТОБО № 12, про розірвання договору карткового банківського рахунку та стягнення матеріальної шкоди. [PERSON] обґрунтовував позов тим, що він відкрив картрахунок у 12-му відділенні АКБ „ПриватБанк” (МФО 328704) і є утримувачем особистої пластикової платіжної кредитної карти “VISA Classic” [NUMBER]. Кредитна карта за умовами банку була додатковою до виданої йому тим же банком зарплатної карти. Письмовий договір між банком і [PERSON] на відкриття картрахунку по кредитній карті відсутній. Розмір встановленого ліміту кредитної карти, порядок його зміни, розмір відсотків за користування кредитом та їх сплати [PERSON] доведені не були. На зарплатну карту [PERSON] перераховувалися грошові кошти для видачі заробітної плати всім працівникам ПП „Укрсімен”. На початку липня 2007р. при знятті грошей зі своєї зарплатної карти для видачі заробітної плати працівникам ПП „Укрсімен”, [PERSON] виявив недостачу грошей. Бракуюча грошова сума була списана банком в рахунок погашення заборгованості по кредитній карті, про що [PERSON] повідомлений не був. З виписки руху грошових коштів по кредитній карті [PERSON] виявив, що з неї невідомими без його згоди знімалися грошові кошти готівкою на загальну суму 10 417,84 грн. [PERSON] подав у відділення банку дві письмові заяви (від 17 липня 2007р. та від 06 вересня 2007р.) з проханням розібратися в тому, хто зняв гроші з його картрахунку, і до з'ясування обставин просив припинити дію кредитної карти та нарахування відсотків, оскільки вказана грошова сума вважається виданою мені банком в кредит і на неї нараховуються відсотки за користування кредитом, проте, відповіді не одержані. Станом на 11.10.2007р. [PERSON] повинен повернути відповідачу 10 417,84 грн. та сплатити відсотки у розмірі 908,94 грн. за користування кредитом, всього 11 326,78 грн., які [PERSON] вважає завданою йому з вини відповідача майновою шкодою. [PERSON] просить суд розірвати договір карткового банківського рахунку особистої пластикової платіжної кредитної карти “VISA Classic” [NUMBER] з 17 липня 2007р. Стягнути з АКБ „ПриватБанк” в особі Одеської філії, ТОБО № 12, МФО 328704 на користь [PERSON] завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 11 326,78 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позов та викладені в ньому обставини підтримали в повному обсязі. Відповідач АКБ „ПриватБанк” в особі Одеської філії, ТОБО № 12, до судового засідання, про яке був повідомлений належним чином, не з'явився, тому суд розглядає справу у відповідності до ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача та його представника суд на підставі ст.. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є утримувачем особистої пластикової платіжної кредитної карти “VISA Classic” [NUMBER] у 12-му відділенні АКБ „ПриватБанк” (МФО 328704). Згідно з п.1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. N 492, банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунку. Карткові рахунки належать до поточних рахунків. У відповідності до п.п.2.5, 2.6 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 р. N 137, перед укладенням договору емітент зобов'язаний ознайомити клієнта з умовами одержання платіжної картки, переліком необхідних документів, тарифами на обслуговування та правилами користування платіжною карткою. Ця інформація має бути викладена в доступній формі та розміщуватись у доступному для клієнтів місці, а також надаватися в письмовій або електронній формі клієнтам та їх довіреним особам на їх вимогу. У договорі про надання та використання платіжної картки мають бути визначені предмет договору, права, обов'язки клієнта та емітента, їх відповідальність, порядок розгляду спорів та інші визначені сторонами умови. Згідно із п.2.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. N 168, банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Відповідно до п. 2.4. вказаних Правил, банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Письмовий договір між банком і [PERSON] на відкриття картрахунку по кредитній карті відсутній. Відомості про доведення [PERSON] розміру встановленого ліміту кредитної карти, порядку його зміни, розміру відсотків за користування кредитом та їх сплати відсутні. Згідно виписки руху грошових коштів по кредитній карті [PERSON] від 10 липня 2007г., 26.04.2007р. була здійснена видача готівки на суму 736,30 грн. (№ операції 16), 26.04.2007р. була здійснена видача готівки на суму 756,90 грн. (№ операції 17), 28.04.2007р. була здійснена видача готівки на суму 6 241,80 грн. (№ операції 18), 16.05.2007р. була здійснена видача готівки на суму 2 682,84 грн. (№ операції 31). Документи на видачу і отримання цих грошей з підписом [PERSON] відсутні. Згідно із п.1.16 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 р. N 137, банк зобов'язаний у порядку, установленому законодавством України, ідентифікувати клієнтів, які відкривають карткові та інші рахунки в банку, та держателів платіжних карток, які здійснюють операції з їх використанням за цими рахунками. 17 липня 2007р. та 06 вересня 2007р. [PERSON] подав у відділення банку дві письмові заяви з проханням розібратися в тому, хто зняв гроші з його картрахунку, і до з'ясування обставин просив припинити дію кредитної карти та нарахування відсотків, проте відповіді не одержані. Згідно з п.3.16 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 р. N 137, емітент зобов'язаний тимчасово призупинити здійснення операцій з використанням платіжної картки, а також вжити заходів з її вилучення та/або блокування (її реквізитів) у разі отримання заяви безпосередньо від клієнта або держателя платіжної картки про її втрату. Емітент має право прийняти рішення про тимчасове призупинення здійснення операцій з використанням певної платіжної картки, а також про вилучення платіжної картки за наявності обставин, що можуть свідчити про неправомірне використання платіжної картки або її реквізитів, користування платіжною карткою не уповноваженою на це особою, в інших випадках, установлених договором. Згідно з інформацією по кредитній карті від 11.10.2007р., сума до погашення на поточну дату становить - 908,94 грн. Несанкціоновано зняті 10 417,84 грн. та сума до погашення 908,94 грн. за користування кредитом, всього 11 326,78 грн., становить завдану [PERSON] майнову шкоду. Суд приходить до висновку, що майнова шкода була завдана з вини відповідача, який не перевірив особу, яка здійснювала операції по отриманню готівки з кредитної карти, належної [PERSON] Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п.2 ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Outcome: approved