Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач є єдиним сином та спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO], смерть [PERSON] зареєстрована Іванівською селищною радою Антрацитівського району Луганської області 19 квітня 1999 року, актовий запис № 73. [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок-А, з господарськими будівлями: сараї -Б, Г,Е; погріб - Пг; л. кухня - Д; споруди № 1-4, розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, визнане на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], нотаріально посвідченого державним нотаріусом Риковою Т.Ф. 13 травня 1956 року та зареєстрованого у реєстрі за номером 2728/3. 1 січня 1968 року смт. Щебетовка приєднано до смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області і належний батькові будинок за адресою: [ADDRESS] отримав адресу: [ADDRESS]. На протязі 1956 - 1999 років батьками позивача без належного дозволу був переобладнаний цей житловий будинок - збільшені загальна площа, вона склала 53,6 кв.м та житлова площа - 25,7 кв.м та збудовані господарські споруди: сарай - В. [PERSON] після смерті батьків постійно мешкае у цьому будинку, тобто фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців окрім його немає, бо мати [PERSON] померла [INFO], її смерть зареєстрована виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області 06 вересня 2007 року, актовий запис № 115. Той факт, що [PERSON] фактично прийняв спадщину та згідно ч. 3 ст.1268, 1261, ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу, на думку позивача, дає йому підстави вважати себе власником житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (їх діти), тобто він набув права власності в порядку спадкування за законом на цей об'єкт нерухомого майна. У грудні 2007 року [PERSON] звернувся до Антрацитівського КП БТІ з метою отримання довідки-характеристики на вказане нерухоме майно для подальшого нотаріального оформлення права власності на нього, але йому відмовили у наданні довідки-характеристики, мотивуючи це тим, що вказаний будинок і господарські споруди є самовільним будівництвом і спочатку необхідно оформити право власності на них. Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлового будинку та господарських споруд індивідуального забудовника від 18 березня 2008 року всі самовільно зведені будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] прийняті в експлуатацію, оскільки відповідають діючим державним санітарним, протипожежним і будівельним нормам. Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлового будинку та господарських споруд індивідуального забудовника затверджений рішенням виконкому Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області від 20 березня 2008 року № 58. Оскільки відповідно до ст.376 ЦК України тільки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване, якщо це не порушує права інших осіб, [PERSON] вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно з метою захисту свого права на нього. У судовому засіданні [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на самочинне будівництво: : житловий будинок - А, загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м з господарськими спорудами: сараї -Б,В,Г,Е; погріб - Пг; л. кухня - Д; споруди № 1-4, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також на грошові внески батька та матери з відповідними відсотками, що зберігаються у відділенні Ощадбанку. Відповідач - виконком Іванівської селищної ради - не заперечує проти їхнього задоволення, просить розглянути справу без їхнього представника (а.с.18). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, зокрема договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], від 13 травня 1956 року (а.с.5), комісійний акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом господарських споруд індивідуального забудовника від 18 березня 2008 (а.с.12), рішення виконкому Іванівської селищної ради № 58 від 20 березня 2008 року про затвердження цього акту (а.с.13), свідоцтво про народження [PERSON](а.с.3), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6) та [PERSON](а.с.7), копії ощадних книжок (а.с.18- 19) суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує його законність і обґрунтованість. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України: ”Право власностi на новостворене нерухоме майно (житловi будинки, будiвлi, споруди тощо) виникає з моменту завершення будiвництва (створення майна). Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто позов позивача по справі є позадоговірною вимогою власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з'єднане з конкретними про повернення майна чи усунення інших перешкод, не зв'язаних з позбавленням володіння. Даний позов спрямовано на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Підставою такого позову є обставини, що підтверджують право власності на майно та ст. 16 Цивільного кодексу України, яка визначає визнання права, як способу захисту цивільних прав та інтересів. Як вбачається із ст. 392 Цивільного кодексу України: „Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.”. Згідно до ч.І ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (їх діти). Тому [PERSON]. набуває права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок - А, загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 25,7 кв.м з господарськими спорудами: сараї-Б,В,Г,Е; погріб - Пг; літня кухня - Д; споруди № 1-4, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та на грошові внески з відповідними відсотками, що зберігаються у відділенні Ощадбанку № 5371/050 та № 5371/051 на рахунках [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER]. . Відносини пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності та їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України „Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, що визначено ст.1 цього Закону. Відповідно до п.1 ст.4 Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних і юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, зокрема, право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved