Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про розірвання договору довічного утримання, оскільки [PERSON] та [PERSON] з якими він уклав договір довічного утримання не виконують взятих на себе обов'язків. За договором довічного утримання він передав відповідачам у власність свій будинок, а вони зобов'язалися довічно утримувати його та його хвору дружину, надавати необхідне харчування, одяг, забезпечувати за ними належний догляд, необхідну допомогу та довічне проживання у вказаному будинку. Вартість харчування, одягу, необхідної допомоги вони встановили в розмірі мінімальної пенсії щомісячно. Вони оформили договір в нотаріальному порядку 02.08.2007 року. Але з першого місяця відповідачі відмовилися виконувала взяті на себе зобов'язання, не стали його утримувати, не надають необхідну матеріальну допомогу, не харчують його, не надають одяг та не забезпечують необхідний догляд. Тому просить суд розірвати цей договір догляду та повернути йому належний житловий будинок. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Згідно договору довічного утримання (догляду) укладеного 02.08.2007 року у нотаріальному порядку [PERSON], якому на підставі приватної власності належав будинок [ADDRESS], передав цей будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями у власність відповідачам, а вони зобов'язалися довічно його утримувати, надаючи йому необхідне харчування, одяг, забезпечуючи за ним належний догляд, необхідну допомогу та довічне проживання у вказаному будинку. Відповідно до п.п.5,6 Договору довічного утримання сторони встановили вартість харчування, одягу та необхідної допомоги щомісячно в розмірі мінімальної пенсії. У відповідності до ст.ст.744-746 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) відчужувач передає у власність набувачеві квартиру, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом. Договір довічного утримання укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, за виконання цих умов у відповідності до ст.748 ЦК України набувач стає власником майна переданого йому за договором довічного утримання за правилами ст.334 ЦК України, тобто право власності на майно за договором який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним і наступна державна реєстрація тільки дає підстави на виготовлення та оформлення технічної документації. Відповідачі не зареєстрували нотаріально посвідчений договір довічного утримання в Чугуївському МБТІ і право власності на будинок ще не перейшло до них, тобто вони не зобов'язалася повністю виконувати взяті на себе обов'язки по утримуванню та догляду позивача. З першого місяця після укладенню договору відповідачі відмовилися виконувати покладені на них обов'язки. Крім цього, як з'ясувалося у ході розгляду справи, будинок який є предметом договору довічного утримання належить подружжю [PERSON] на підставах спільної сумісної власності, тобто половина будинку належить дружині позивача і вона повинна була також бути учасником договору довічного утримання або позивач міг укласти договір тільки на свою половину будинку. У відповідності за ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. І як вбачається із встановлених судом обставин відповідачі дійсно не виконують своїх обов'язків і вимоги позивача обґрунтовані. За правилами ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з не конанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Outcome: approved