Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

В жовтні 2005 року [PERSON] пред'явив позов до [PERSON], [PERSON], про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. В подальшому [PERSON]. змінила прізвище на „[INFO]”, до участі у справі залучено третю особу - Орган опіки та піклування Широківської районної ради Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ним та [PERSON] було укладено договір завдатку від 30.08.2005 року на суму 71205 грн. (за курсом НБУ - 14100 доларів США) за домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON]. є власником домоволодіння, яке було придбано ним у період перебування в шлюбі з [PERSON]., яка надала письмову згоду на укладення цього договору. Позивачем [PERSON]. було передано суму завдатку - 71205 грн.. Відповідно до цього договору [PERSON]. зобов'язався укласти договір купівлі-продажу будинку до 10.09.2005 року. Позивач зобов'язався сплатити ще 4545 грн., однак [PERSON]. ухиляється від реєстрації у нотаріуса договору купівлі-продажу. За заявою позивача, справу розглянуто за його відсутності. Представник позивача [PERSON]., виступаючи в судовому засіданні, позовні вимоги та їх обгрунтування, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що договір купівлі-продажу домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], було укладено між позивачем та [PERSON]. за кілька днів до укладення договору завдатку від 30.08.2005 року. Сума завдатку у розмірі 71205 грн. була передана позивачем [PERSON]. в м. Кривий Ріг, розписки останній не писав про отримання цієї суми. При передачі грошей були присутні позивач, його дружина та [PERSON]. Взамін позивач нічого не одержав. Вважає, що фактично будинок не було передано позивачу, який жодного дня в ньому не проживав. Надані [PERSON]. ключі не підійшли до будинку. Представник позивача [PERSON]., виступаючи в судовому засіданні, позовні вимоги та їх обгрунтування, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Зазначила, що позивачем не доплачено [PERSON]. 4545 грн. до повної вартості домоволодіння. Відповідач [PERSON]. перебуває у розшуку (а.с. 94). Відповідачка [PERSON]., виступаючи в судовому засіданні, позов визнала, суду пояснила, що спірне домоволодіння було придбано її чоловіком під час їх шлюбу. Вона має малолітню дочку, але [PERSON]. не її батько. [PERSON]. примусив її підписати згоду на продаж будинку. Від [PERSON]. вона ніяких довіреностей на продаж цього будинку не одержувала. Про одержання [PERSON]. суми завдатку у розмірі 71205 грн. їй відомо зі слів позивача. Сам [PERSON]. про це ніколи не згадував. Представник третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки продаж спірного будинку не зашкодить інтересам дитини відповідачки. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. На підставі Договору купівлі-продажу від 11.08.2003 року (а.с. 37) відповідач [PERSON] є власником спірного будинку [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 36). Відповідач [PERSON]. та відповідачка [PERSON]. одружилися 16.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 38). 03.08.2007 року зареєстровано розірвання шлюбу між відповідачами. Після реєстрації розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище „[INFO]”, про що зазначено у свідоцтві про розірвання шлюбу (а.с. 168). Відповідачка має дочку [PERSON], 1998 року народження, батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 140). Відповідач [PERSON]. перебуває у розшуку (а.с. 94). Вироком Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг від 13.07.2005 року (а.с. 27-28) [PERSON]. засуджено за ст.ст. 213 ч.1, 307 ч. 2 КК України до 2 років 11 місяців 4 днів обмеження волі. Постановою Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг від 28.10.2005 року (а.с. 29) [PERSON]. призначено покарання у вигляді 2 років 11 місяців 4 днів обмеження волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна. Вирок та постанова суду набули законної сили. Постановою слідчого СВ Інгулецького РВ КГУ УМВС України в Дніпропетровській області Купчик С.А. від 05.04.2005 року накладено арешт на вклади, цінності та інше майно [PERSON]., де б таке не перебувало (а.с. 30). Позивач у позовній заяві, його представники в судовому засіданні просили визнати дійсним усний договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS], укладений між позивачем та відповідачем за кілька днів (більш точну дату представники позивача вказати не змогли) до укладення Договору завдатку від 30.08.2005 року. Стаття 215 ч. 2 ЦК України визначає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як випливає з пояснень представників позивача, позивач та відповідач дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору: вартість домоволодіння зазначено в договорі завдатку від 30.08.2005 року (а.с.6) у сумі 75750 грн, завдаток складає 71205 грн., витрати щодо сплати державного мита за реєстрацію права власності домовилися сплатити порівну. При цьому суду повідомили, що відповідач правовстановлюючі документи на домоволодіння позивачу не передавав, а передав лише ключі, якими відчинити двері та увійти до будинку не змогли, хоча, можливо не спрацював замок. Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні зазначила, що фактично спірне домоволодіння не передано позивачу Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України рішення суду при недодержанні сторонами письмової форми правочину не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Представники позивача в обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що між позивачем та відповідачем 30.08.2005 року було укладено Договір завдатку (а.с. 6), відповідно до п. 1 якого позивач передав, а відповідач [PERSON]. прийняв завдаток у сумі 71205 грн. за домоволодіння [ADDRESS]. П. 4 цього Договору визначено загальну продажну вартість спірного домоволодіння у сумі 75750 грн., позивач зобов'язався виплатити решту 4545 грн. в момент підписання договору купівлі-продажу. Згідно п. 2 Договору завдатку, [PERSON]. зобов'язався у строк до 10.09.2005 року підготувати пакет документів та оформити договір купівлі-продажу спірного домоволодіння на ім'я позивача. [PERSON]. порушив умови Договору завдатку і не уклав Договору купівлі-продажу спірного домоволодіння. Представниками позивача не доведено, що відповідач ухиляється від укладення договору, оскільки достеменно не відомо причини його відсутності та місце його теперішнього перебування. Згідно до ст. 570 ч. 1 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Як випливає з ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір завдатку не може слугувати доказом укладення договору купівлі-продажу домоволодіння, оскільки ним обумовлювалися зовсім інші, ніж передбачені договором купівлі-продажу, права та обов'язки сторін та волевиявлення сторін в укладеному договорі були спрямовані на досягнення інших правових наслідків, а саме на підтвердження дійсності намірів сторін у майбутньому (у строк до 10.09.2005 р.) укласти договір купівлі-продажу спірного домоволодіння. Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу спірного домоволодіння не може бути визнаний дійсним. Ст.. 658 ч. 1 ЦК України передбачає, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. В даному випадку єдиним власником спірного домоволодіння є відповідач, відповідачка ж не одержувала від нього довіреностей на продаж спірного домоволодіння, що підтверджується і поясненнями самої відповідачки. Відповідно до ст. 334 ч.ч. 3, 4 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. В даному випадку суд відмовив у визнанні Договору купівлі-продажу дійсним, тому законних підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спірне домоволодіння відсутні і дана позовна вимога не підлягає задоволенню. Ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2005 року (а.с. 21) було розстрочена сплату судового збору до ухвалення судового рішення по даній справі. Суд, виходячи з загальної продажної вартості спірного домоволодіння в сумі 75750 грн. (зазначено у договорі завдатку та підтверджено представником позивача [PERSON].), визначає ціну позову у розмірі 75750 грн.

Outcome: approved