Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду і просить визнати умови пункту 4.6 Договору про депозитний вклад №1522 від 25 серпня 2004 року щодо зміни процентної ставки та розірвання Договору недійсними у зв'язку з тим, що вони обмежують його права порівняно з положеннями чинного законодавства, а їх застосування призвело до завдання збитків, визнати незаконними дії посадових осіб Шевченківського відділення АКБ «Правекс-Банк» та АКБ «Правекс-Банк» у розірванні в односторонньому порядку Договору про депозитний вклад №1522 від 25 серпня 2004 року та невиконання ними умов договору , передбачених пунктом 6.1 цього Договору щодо вирішення спорів за згодою сторін та у порядку , визначеному чинним законодавством України, визнати незаконними дії посадових осіб АКБ «Правекс-банк» [PERSON]- першого заступника голови правління та директора Шевченківського відділення АКБ «Правекс-Банк» [PERSON], діючого на підставі довіреності АКБ «Правекс-Банк», які полягають у незаконному розірванні в односторонньому порядку Договору про депозитний вклад №1522 від 25 серпня 2004 року та невиконання ними умов договору, передбачених пунктом 6.1 цього Договору щодо вирішення спорів за згодою сторін та у порядку, визначеному чинним законодавством України, що призвело до порушення його прав, зобов'язати АКБ «Правекс-Банк» відшкодувати йому збитки у вигляді недоотриманих процентів банківського вкладу , встановлених Договором №1522 від 25.08.2004р. , які завдані незаконним розірванням в односторонньому порядку Договору №1522 від 28.04.2004р. у сумі 439,74гр., зобов'язати АКБ «Правекс-Банк» відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 5390,25гр., яка полягає у недобросовісній рекламі , що містить недостовірну інформацію, вводить в оману та завдає шкоди, використання на протязі тривалого часу в особистих інтересах шляхом обману та замовчування факту розірвання в односторонньому порядку Договору, його грошових коштів у сумі 5390,25гр., обмеживши його доступ та користування ними, зловживаючи його довірою , яке полягає у спонуканні привабливими умовами заключити ці умови в подальшому . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення діючого законодавства в односторонньому порядку розірвав договір, при цьому застосувавши умови які не відповідають чинному законодавству. Представник відповідача АКБ «Правекс-Банк»Мазур В.О. заперечуючи проти задоволення позовних вимог послався на те, що розірвання договору відбулось за двосторонньою згодою відповідно до процедури обумовленої сторонами при підписання Договору, тобто відповідно до діючих норм чинного законодавства. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], посадові особи АКБ «Правекс-Банку» та Шевченківського відділення АКБ «Правекс-Банк» про час і день судового розгляду були повідомлені за місцем їх роботи. Третя особа Шевченківське відділення АКБ «Правекс-Банк» свого представника до суду не направили, заперечень по суті спору не подали. Суд вислухавши пояснення позивача Гришина М.Ф., представника відповідача АКБ «Правекс-Банк» Мазур В.О. , дослідивши письмові докази по справі , прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вкладі або на вклад , внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунку в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що 25 серпня 2004 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON]. укладено договір про депозитний вклад №1522. Умовами вказаного договору було передбачено передача грошових коштів на депозитний рахунок в національній валюті України в сумі 5 000гр. та нарахування банком відсотків на вклад з розрахунку 16,5 відсотків річних. П.4.6 вказаного договору визначає, що сторони шляхом підписання даного договору висловлюють свою згоду на те, що Банк має право змінювати Процентну ставку в залежності від економічних умов, щ змінилися , використовуючи при цьому наступну процедуру : П.4.6.1. Банк за десять календарних днів до зміни Процентної ставки повідомляє про це вкладника рекомендованим листом. П.4.6.2 Якщо вкладник не прибув до зазначеного в повідомленні терміну або відмовився від зміни Процентної ставки за даним Договором , сторони вважають даний Договір розірваним згідно п. п. 4.6.3 даного Договору з виплатою відсотків Вкладнику до дня розірвання договору , не включаючи дату розірвання Договору. Неприбуття Вкладника в термін , зазначений у повідомлення є підставою для дострокового розірвання Договору. П.4.6.3 Датою розірвання Договору вважається одинадцятий день, наступний за днем відправлення Банком письмового повідомлення Вкладнику про зміну Процентної ставки за даним Договором, у випадку неприбуття Вкладника в Банк у термін, зазначений у письмовому повідомленні Банку. П.4.6.4 При згоді Вкладника на зміну Процентної ставки за даним договором оформляється Додаткова угода , що підписується сторонами. 03 лютого 2005 року Шевченківське відділенні АКБ «Правекс-Банк» направив позивачу повідомлення про зміну процентної ставки , а саме до 15 відсотків річних та прохання з»явитись до 14 лютого 2005 року до банку для переоформлення умов договору. Відповідач також повідомив позивача , що у разі непогодження з зміною процентної ставки по Договору, або неявки до вказаного строку , Договір про депозитний вклад №1522 від 25 серпня 2004 року буде вважатись розірваним відповідно до п. 4.6.2 вищезазначеного договору. 07 лютого 2005 року позивач повідомив відповідача про неможливість зниження процентної ставки з 16,5% до 15% по договору №1522 від 24.08.2004р. , та одночасно звертав увагу на неможливість розірвання договору , оскільки відповідно до ст. 1075 ЦК України для цього немає підстав. 21 квітня 2005 року відповідач повідомив позивача про те, що укладений між ним та АКБ «Правекс-Банк» договір , був розірваний по причині неявки позивача до банку в десятиденний строк з часу відправки повідомлення про зміну процентної ставки. А також відповідач повідомив про те, що в зв»язку з розірванням договору банківського вкладу відповідач припинив нарахування відсотків на суму, яка знаходиться на депозитному рахунку позивача. 27 квітня 2005 року позивач звернувся до відповідача та просив поновити дію договору про депозитний вклад №1522 від 25.08.2004р. з часу його незаконного розірвання в односторонньому порядку та нарахувати проценти відповідно до умов договору, зазначеним в пункті 1.3. 23 травня 2005 року відповідач повідомив позивача про неможливість поновлення дії договору банківського вкладу №1522 від 25.08.2004р. , укладеного між позивачем та АКБ «Правекс-Банк» та донарахування процентів по ньому. Оцінивши встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд прийшов до переконання про необґрунтованість вимог позивача. Так, укладаючи з відповідачем договір банківського вкладу позивач погодився на умови визначені п. 4.6 щодо зменшення процентної ставки використовуючи відповідну процедуру , а відповідно до п. 3 частини 2 ст.1075 ЦК України випадки встановлені договором є підставою для його розірвання. В даному випадку незгода позивача на зміну процентної ставки визначена як підстава для розірвання договору. Отже суд не знаходить обґрунтованих підстав для визнання умов договору недійсними. Враховуючи що вказані вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду інші вимоги не можуть бути задоволені , оскільки пов'язані між собою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed