overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів на свою користь до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1\6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що 14.10.2006 р. зареєструвала шлюб з [PERSON]. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1156. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. З листопада 2007 р. однією родиною подружжя не проживають. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1/6 частин з усіх видів його заробітку щомісячно, вказуючи, що вони однією сім`єю не проживають, вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці у зв`язку з доглядом за дитиною, інших доходів, крім матеріальної допомоги у зв`язку з доглядом за дитиною, яка сплачується їй за місцем роботи, не має. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає. Відповідач - [PERSON]., в судовому засіданні пояснив, що він позовні вимоги визнає повністю, згоден виплачувати аліменти на утримання [PERSON]. до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1/6 частин з усіх видів його заробітку щомісячно. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки, згідно з п.2 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров&cent;я та матеріального положення позивачки, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частин з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з заявою позивачка була звільнена від сплати судового сбору, і її вимоги задоволені, то судовий сбір належить стягненню з відповідача. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що вона та [PERSON] з 09.02.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В серпні 1995 року її чоловік [PERSON] пішов з родини, та з того часу відомостей про його місце знаходження не надходило. Визнання безвісно відсутнім її колишнього чоловіка заявник обґрунтовує тим, що це їй необхідно для розірвання з ним шлюбу. Заявник доводи заяви підтримала, заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання: в с. Калініно, Первомайського району, АР Крим протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно довідки Первомайського РВ ГУ МВС України в Криму від 15.01.08 року № 147 розшук [PERSON], як особи, яка втратила зв'язок з сім'єю, позитивних результатів не дав. Згідно довідки Калінінської сільської ради [PERSON] зареєстровано на території сільської ради, але з серпня 1995 року не проживає. Відповідно акту депутата калінінської сільської ради [PERSON] з серпня 1995 року на території сільської ради не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у серпні 1995 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 вересня 1995 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Первомайська селищна рада АР Крим, в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з заявою, в котрій просить визнати безвісно відсутньою [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 07.09.2001 року вона розірвала шлюб з батьком дитини [PERSON]. З того часу вона на території Первомайської селищної ради не з'являлася, зв'язок з дитиною не підтримував, матеріальної допомоги не надавала. З 2002 року [PERSON] об' явлена в розшук, але по даний час встановити її місце знаходження чи перебування не вдалось. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для встановлення [PERSON] статусу дитини, котра залишилася без батьківського піклування, її соціального захисту, та виплати державної допомоги. Представник заявника свої вимоги підтримав у повному обсязі, представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання: в смт. Первомайське, Первомайського району, АР Крим протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно з довідкою Первомайського РВ ГУ МВС України в Криму від 17.05.02 року № 1376 [PERSON], 1982 року народження, розшукується як безвісно відсутня. Згідно з довідкою Первомайського РВ ГУ МВС України в Криму від 16.01.08 року № 167 розшук [PERSON] з травня 2002 року позитивних результатів не дав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були 07.09.2001 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 жовтня 2001 року. Задоволення заяви має для неповнолітнього [PERSON] юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні коридором загального користування у житловому [ADDRESS]шляхом демонтування незаконно збудованої перегородки, посилаючись на те, що в порушення вимог законодавства, відповідачка у коридорі загального користування поставила перегородку, чим порушила її права співвласника допоміжного приміщення. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, уточнивши позовні вимоги про зобов'язання відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні коридором загального користування на 8 поверсі у житловому [ADDRESS]шляхом демонтування відповідачкою незаконно збудованої перегородки. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [ADDRESS]належить [PERSON]згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2005року. За результатами перевірки Суворовським районним відділом м. Херсона ГУ МНС України в Херсонській області встановлено, що перегородка в коридорі загального призначення між квартирами №136 та №137 за адресою [ADDRESS], встановлена без узгодження з органами Державного пожежного нагляду. Також встановлено, що перегородкою заблокований доступ до пожежного крану та димового люку системи димовидалення, чим порушуються вимоги правил пожежної безпеки. Житловою організацією наданий припис від 16.10.2007р. мешканцям квартири №136 щодо демонтажу перегородки. Актом від 22.02.2008року житлової організації встановлено, що мешканцями кв.136 на сходовій площадці встановлена перегородка цеглова, металеві двері, по проекту не передбачені. Виходячи з вимог Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду”, рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004р. допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та інш.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією нами квартир (кімнат у квартирах) багатоповерхових будинків. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на вчинення дій стосовно допоміжних приміщень вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Як вбачається з матеріалів справи, наявність перегородки у коридорі загального користування є порушенням прав співвласників допоміжного приміщення, порушенням норм Закону України „Про пожежну безпеку” щодо правил пожежної безпеки. За таких обставин, оцінивши у сукупності, дослідженні у судовому засіданні, докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

позивачка звернулась з вищеозначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вона є власником [ADDRESS]. Відповідачка доводиться їй племінницею. З її дозволу вона прописалась в цій квартирі, тому що необхідна була реєстрація для працевлаштування. Прописавшись в квартирі, відповідачка деякий час проживала в квартирі, а з 2005 року в квартирі не проживає. На неї нараховуються комунальні послуги. Оскільки відповідачка не проживає в квартирі більше року , позивачка просила визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, пояснивши, що вона пенсіонерка, отримує невелику пенсію. Оскільки в квартирі прописана відповідачка на неї нараховуються комунальні платежі, які вона не оплачує. Вона не може оформити субсидію для оплати комунальних послуг, оскільки не може надати у відділ субсидій довідку про доходи [PERSON], також не може оформитись у будинок престарілих, бо в її квартирі прописана відповідачка. Через те, що відповідачка більше року не проживає в квартирі, не оплачує комунальні послуги, просила визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що з 1991 року вона проживає в цьому будинку. Через те, що позивачка часто хворіє, вона навідується до неї. З 1991 року по 2005 роки вона тричі бачила відповідачку в квартирі позивачки. Позивачка представила її як свою племінницю. Через деякий час позивачка розповіла, що не може оформити субсидію, бо потрібні довідки про доходи відповідачки, а вона не знає де та живе і працює. Вона не може оформитись у будинок престарілих, бо в неї прописана відповідачка, а відповідачку вона не бачила в квартирі позивачки з 2005 року. Суд, досліджує надані докази: довідка паспортної служби, копія свідоцтва про право власності. Суд, заслухавши позивачку, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8871 від 02.03.1998 року [ADDRESS]належить [PERSON] на праві приватної власності ( а.с.7). В цій квартирі, відповідно довідки паспортної служби ( а.с.5) зареєстровані : позивачка та [PERSON]. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Судом встановлено, що відповідачка більше року не проживає в цій квартирі, не оплачує комунальні послуги, що позбавляє право позивачки користуватись правом на призначення субсидії. Тому суд вважає позов таким,що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

В січні 2008 року заявниця звернулась до суду із вказаною заявою мотивуючи тим, що її батько [PERSON],[INFO], уродженець с. Берестянка Бородянського району Київської області постійно проживав разом з матір'ю[PERSON] в смт. Бабинці [ADDRESS]. 20 квітня 2004 року, приблизно о 19 годині, він пішов з дому і більше не повернувся. Пошуки щодо встановлення його місця знаходження до сьогодні не дали позитивних результатів. Відомостей про місце його перебування не має більше ніж три роки. Оголошення батька заявниці [PERSON] померлим необхідно заявниці та їй родині для реєстрації його смерті та оформлення спадкових прав. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала, викладене підтвердила. Заінтересована особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області свого представника в судове засідання не направив, справу просив слухати без його участі. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, допитаних в якості свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та про шлюб заявниці (а.с.6,8). Відповідно до довідки виконкому Бабинецької селищної ради № 2298 від 24 грудня 2007 року (а.с.9) батько заявниці [PERSON], який зник у квітні 2004 року, за місцем його постійного проживання в смт. Бабинці Бородянського району Київської області немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років з часу зникнення. Відповідно до довідок Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській області № 6/5833 від 22 жовтня 2004 року та № 6/8034 від 3 грудня 2007 року (а.с.10, 11) [PERSON], 1933 року народження, дійсно з квітня 2004 року перебуває у розшуку. На даний час місце перебування його не встановлене. Заявниця, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], допитані в якості свідків, свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] зник в квітні 2004 році, і з тих пір вони його не бачили. За таких обставин, оскільки з квітня 2004 року, тобто більше трьох років в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про його місце перебування, відповідно до ст.46 ЦК України [PERSON] необхідно оголосити померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться [ADDRESS], у суд звернувся [PERSON] до Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. У судовому засіданні позивачем [PERSON] позовні вимоги підтримані. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог з проханням розглянути цивільну справу у відсутності представника відповідача. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON], яка є бабусею позивача [PERSON], померла [INFO]. Житловий будинок з надвірними будівлями, де проживала [PERSON], знаходиться [ADDRESS], і відносилось до категорії колгоспних дворів. У бюро технічної інвентаризації вказане домоволодіння на праві власності померлої [PERSON] не зареєстроване. За заповітом, посвідченим 10 листопада 1992 року секретарем виконкому Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] на випадок смерті належне їй майно заповідає [PERSON] Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] до Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання за заповітом права власності на спадкове майно задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, має право на набуття у власність житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

У вересні 2005 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], в розмірі ј частини його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Зазначала, що відповідач не надає достатньої допомоги на утримання сім'ї, її заробіток складає біля 1200грн., що є недостатнім для утримання доньки. Покинути відповідача не в змозі, оскільки мешкає в його будинку. Відповідач належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому за згодою позивача суд провів заочний розгляд справи. [PERSON], як третя особа на стороні відповідача, заперечила проти позовних вимог. Зазначала, що є стягувачем аліментів з відповідача за раніше винесеним судовим рішенням і в разі задоволення позову по даній справі, [PERSON] може звернутись до суду про зменшення розміру аліментів. Суд заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON],[INFO]. На її утримання відповідач достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно пояснень позивача [PERSON] працює та має сталий заробіток, тому вимога про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, відповідає вимогам ст. ст. 181, 183 СК України. Судом при визначення розміру аліментів враховані обставини, зазначені в ст. 182 СК України та прийнято до уваги пояснення [PERSON], що вона вже є стягувачем аліментів з відповідача за раніше винесеним судовим рішенням. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються на законі та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами із врахуванням вже стягнутого судового збору з відповідача на користь держави (а.с.50).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 23.10.2006 рік і від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на його повному та постійному утриманні. Оскільки [PERSON], як мати дитини, ухиляється від виконування своїх батьківських обов'язків в участі по вихованню дитини та її утриманні в добровільному порядку, тому [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача ствердив позовні вимоги і пояснив суду що, оскільки відповідачка є матір'ю дитини, вона зобов'язана надавати допомогу чоловіку по утриманню дитини. Тому він просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина щомісячно по 200грн. до досягнення ним повноліття. Після розірвання шлюбу відповідачка залишилася проживати в м. Києві, а позивач разом з дитиною виїхав на постійне місце проживання в м. Золотоношу Черкаської області. При зверненні до [PERSON] по питанню сплати аліментів позивачу стало відомо, що вона продала житло і виїхала. Всі спроби знайти відповідачку на даний час не мали успіху. Оскільки місце знаходження відповідача на даний час встановити не можливо то суд, згідно ст. 74 ЦПК України, викликав [PERSON] через оголошення в газеті. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом утримання дитини є сплата аліментів, тобто грошових коштів. В даному випадку сторони мають неповнолітню дитину і оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідачка зобов'язана платити аліменти на його користь. За ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом. Суд визнає необхідним встановити розмір аліментів на дитину у розмірі 200грн. на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

22.01.2008 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на самовільну зміну площі в нежилому приміщенні літ.”А-4”, яке розташоване в [ADDRESS]внаслідок його реконструкції, пов”язане з обладнанням дверного пройому у стіні, яка поділяє приміщення, які вказані в технічному паспорті під №1 та №7, в побудові перегородки, яка поділяє приміщення №7 і №6, зобов”язати виконком узаконити, тобто зареєтрувати в технічній документації вищевказану реконструкцію (перепланування), в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.02.2006р. позивачу на праві власності належить нежиле приміщення-крамниця по продажу продовольчих та непродовольчих товарі №22, яке розташоване в жилому [ADDRESS]. В 2007р. він вирішив змінити перепланування вищевказанної крамниці. В судове засідання позивач не з”явився, але надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, але надав заяву, в якій позов визнав та просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.02.2006р. позивачу належить нежиле приміщення-крамниця по продажу продовольчих та непродовольчих товарів №22, яка розташована в жилому [ADDRESS]. В данній крамниці позивач самовільно зробив перепланування. Відповідно до ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване ним, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічного паспорту на нежиле приміщення-крамницю позивача, складеного 11.2007р., БТІ Балаклійського району зафіксувало самочинне перепланування. Відповідно до технічного висновку, наданого КП “Балаклійське архітектурне бюро”, самовільне перепланування в нежилому приміщенні-крамниці по [ADDRESS], знаходиться у задовільному стані і відповідає існуючим нормам і стандартам та може бути використане для подальшої експлуатації . Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки самочинне перпланування нежилого приміщення-крамниці [PERSON] не порушують права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved