Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на домоволодіння, посилаючись на наступне. Приблизно в 1960 році його батьками [PERSON] і [PERSON] за власні кошти було побудовано домоволодіння до якого входять будинок та надвірні будівлі за адресою: [ADDRESS] де вони і проживали до своєї смерті. Після смерті матері [INFO] фактичним власником домоволодіння залишився батько, який 18.10.2005 року склав заповіт і це володіння заповів йому. Батько помер [INFO]. Отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння на підставі заповіту він не зміг оскільки батьки за свого життя право власності на це домоволодіння не оформили. За відсутності правовстановлюючих документів на будинок, зареєструвати право власності неможливо, тому що БТІ не може надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Посилаючись на наведене і просить позов задовольнити. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і просить позов задовольнити. Представник відповідача, проти задоволення позову не заперечує, з наслідками задоволення позову ознайомлена. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно із ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено наступне. Згідно довідки Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області [PERSON] та [PERSON] у 1960 році власноруч в с. Широке Близнюківського району Харківської області збудували житловий будинок в якому і проживали до дня своєї смерті (а.с.14). [PERSON] померла [INFO], а [PERSON] помер [INFO] про що свідчать свідоцтва про їх смерть (а.с.10,11). Згідно чинного заповіту [PERSON] від 18.10. 2005 року вище зазначене домоволодіння він заповів своєму сину [PERSON](а.с.12). Крім вище вказаного сина [PERSON] мав інших дітей, а саме дочок [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] в суді представляючи інтереси позивача за дорученням заявила, що ні вона, будучи працездатною особою, ні її рідна сестра [PERSON], ні будь-які інші особи на спадщину після їх померлого батька не претендують. Нотаріально посвідчену заяву такого ж змісту до суду подала і [PERSON], вказавши, що і вона є працездатною особою. Самійлівський сільський голова Гавриленко Н.В., як представник територіальної громади цієї ради, не заперечуючи проти задоволення позову у попередньому судовому засіданні крім того підтвердила, що у померлого [PERSON] було троє дітей, а саме син - позивач по справі [PERSON], та дочки - [PERSON] і [PERSON]. За заповітом [PERSON] належне йому домоволодіння в селі Широке має успадкувати його син [PERSON] Заповіт не скасовано і він ніким не оспорюється. Відповідно до ч.1 ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і це право виникає у день відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] і відповідно до ст. 1216 ЦК України все майно яке вказане в заповіті має перейти у його власність. Отримати свідоцтво на право власності на домоволодіння згідно заповіту [PERSON] не зміг з причин наведених нище. Як вбачається із повідомлення Близнюківського бюро технічної інвентаризації від 17.01.2008 року на запит Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.10. 2007 року реєстраційні матеріали на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровані. Первина інвентаризація домоволодіння проведена станом на 20.11.2007 року. Виготовлено технічний паспорт. Вартість домоволодіння складає 82320 гривень. Вказують, що у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів право власності зареєструвати неможливо, з цих же причин неможливо видати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15). Склад вказаного домоволодіння та його вартість зазначені в Технічному паспорті (а.с.5-9). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Оскільки наведене достовірно свідчить про право позивача на зазначений в позові будинок і господарські будівлі, тому і слід визнати за ним право власності на це нерухоме майно. [PERSON] інвалід з дитинства, проживає у гуртожитку, а тому на підставі ч.3 ст. 82 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити його клопотання і зменшити розмір належних до сплати судових витрат до сум, сплачених позивачем при поданні позовної заяви. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому

Outcome: approved