Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона з відповідачем 26 лютого 1994 року уклала шлюб, який 11.02.2008 року рішенням Камінь-Каширського районного суду розірвано. Від даного шлюбу у них [INFO]народився син [PERSON], а [INFO]народились сини [PERSON]та [PERSON]. На даний час разом із нею проживає двоє дітей - сини [PERSON] та [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає та у добровільному порядку надавати відмовляється. Крім цього, син [PERSON]є інвалідом дитинства, а тому потребує додаткових коштів на його лікування. Просить суд постановити рішення, котрим стягувати щомісячно з відповідача в її користь аліменти на утримання двох дітей, в розмірі по 300 грн. на кожну дитину з моменту подачі позовної заяви та до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги змінили, просять суд постановити рішення, котрим стягувати щомісяця з відповідача аліменти на утримання двох дітей не в твердій грошовій сумі, а в розмірі 50 % від його заробітку, оскільки він працює і має сталий заробіток. Відповідач, його представник позовні вимоги визнали частково та пояснили суду, що [PERSON]. не заперечує проти сплати аліментів на утримання однієї дитини в розмірі, який визначить суд, оскільки син [PERSON] проживає разом з ним і повністю перебуває на його утриманні. Крім цього, відповідач не заперечує повністю утримувати всіх трьох дітей в тому випадку, якщо вони будуть проживати разом із ним. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 11.02.2008 року (справа №2-5), укладений сторонами 26 лютого 1994 року шлюб розірвано. За час шлюбу в них народилось троє дітей: [INFO]син [PERSON], [INFO]сини [PERSON]і [PERSON]. Згідно виписки із постанови лікарського-консультаційної комісії Камінь-Каширської центральної районної лікарні від 13 грудня 2004 року №132, [PERSON] хворіє дитячим церебральним паралічем. Згаданим рішенням суду місце проживання дітей сторін, двоє із яких, а саме: [PERSON] та [PERSON], проживали і проживають на даний час з матір»ю, а [PERSON] - з батьком, про що визнали сторони в суді, не визначалось. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, згідно ст.141 згаданого Кодексу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо них. Як вбачається з довідки Сошичненської сільської ради від 18 лютого 2008 року №331, [PERSON] та [PERSON]перебувають на утриманні [PERSON]. Згідно пояснень відповідача [PERSON]., підтверджених позивачкою, в березні 2008 року ним на утримання дітей, які проживають з матір'ю, було дано 100 грн. Така місячна допомога є недостатньою для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку. Згідно ч.1, ч.2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб виконання обов'язку утримувати дітей сторонами не визначений. Як вбачається з довідки відділу освіти та науки Камінь-Каширської райдержадміністрації від 11 лютого 2008 року, [PERSON]. працює вчителем Сошичненської загально-освітньої школи 1-111 ступеня і має регулярний дохід. З врахуванням наведених обставин, суд доходить висновку про визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Беручи до уваги, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей, одна із яких хворіє, те, що одна дитина знаходиться на утриманні відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, суд визначає розмір аліментів, які мають бути стягнуті з нього, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). Посилання позивача на те, що він має сплачувати аліменти не на двох дітей, які проживають з позивачкою, а на одну, так як із спільно нажитих трьох дітей одна дитина проживає з ним і знаходиться на його утриманні, а також на те, що на хвору дитину позивачка отримує державну допомогу, не заслуговують уваги, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст.81 ЦПК України стягує з відповідача в користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Судового збору з відповідача суд не стягує, так як він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи і згідно ст.4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 7-93 від 21.01.93 р. та від такої сплати звільнений.

Outcome: partial