Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила постановити рішення суду про визнання за нею права власності на Ѕ частину земельної ділянки, що виділена для обслуговування житлового будинку в смт. Підволочиськ по вул. 22 січня, 17 та належить [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю ( серії ЯА № 790995 ) від 12. 07. 2005 року, а також визнати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку частково недійсним і провести реальний поділ закріпленої за будинком земельної ділянки пропорційно до розміру частки у власності будинку, виділивши їй в натурі Ѕ частину від закріпленої за будинком земельної ділянки. Позивачка посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 червня 1959 року по 3 січня 1997 року. В період спільного проживання, нею і відповідачем було придбано половину житлового будинку в [ADDRESS], на місці старого будинку ними було побудовано новий. Так як вони перебували в зареєстрованому шлюбі, всі документи були оформлені на відповідача. Присадибна земельна ділянка під час шлюбу не приватизовувалася. Після розірвання шлюбу вона звернулася з позовом про поділ будинковолодіння. Рішенням Підволочиського районного суду від 17 червня 2005 року було проведено реальний поділ житлового будинку і господарських будівель і їй виділено Ѕ частину житлового будинку та господарських будівель . Однак, ще до рішення суду, відповідач звернувся в Підволочиську селищну раду із заявою про надання у власність земельної ділянки площею 0,066 га для обслуговування будинковолодіння і на підставі рішення Підволочиської селищної ради 12. 07. 2005 року йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Таким чином, вона, будучи власником частини будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] не є власником земельної ділянки, на якій він розміщений і навіть не може отримати її в користування для обслуговування її частини житлового будинку, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому заявила, що оскільки в них з відповідачем двоє дітей, які не відмовлялися від своїх майнових прав, вважає, що земельна ділянка повинна бути розділена не на дві, а на чотири частини. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] позов заперечили і пояснили, що вони дійсно виготовили Державний акт на всю земельну ділянку, закріплену за будинком, так як при вирішенні цивільної справи про поділ будинковолодіння [PERSON] не ставила питання про поділ земельної ділянки. Крім того, перед тим як продати частину будинку і земельну ділянку, вони повідомляли про свій намір позивачку, а так як остання не виявила бажання купити продали [PERSON] Представник Підволочиської селищної ради Коваль Н. Т. позов визнала і пояснила, що [PERSON] не повідомив селищну раду про те, що він розлучений і судом вирішується питання про поділ будинку , а тому йому дали дозвіл на приватизацію всієї закріпленої за будинком земельної ділянки, порушивши права позивачки, яка не має можливості обслуговувати належну їй частину житлового будинку. [PERSON] позов визнав частково. При цьому повідомив, що йому не було відомо про права позивачки на будинковолодіння. Всі необхідні документи були на руках в [PERSON], договори посвідчувалися нотаріусом, а тому він вважав що власником є [PERSON]. В даний час він розуміє що житловий будинок не може бути без земельної ділянки, а тому згідний повернути частину цієї ділянки при умові повернення йому грошей , витрачених на придбання землі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд проходить до висновку що позов слід задовольнити частково, виходячи з таких міркувань. Рішенням Підволочиського районного суду від 17 червня 2005 року, залишеному без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 серпня 2005 року та ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області від 21 серпня 2007 року було проведено реальний поділ житлового будинку і господарських будівель, розташованих в [ADDRESS] між позивачкою і відповідачем. Кожному з них було виділено по Уг частині будинковолодіння. Добре знаючи, що на вирішенні суду знаходиться справа про поділ будинковолодіння, а відповідно до вимог ст. 120 ЗК України - при переході права власності на житловий будинок, до особи переходить також право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, відповідач звернувся в селищну раду з заявою про передачу йому у приватну власність всю земельну ділянку, закріплену за даним будинковолодінням. Рішенням двадцять третьої сесії четвертого скликання Підволочиської селищної ради № 962 від 12. 05. 2004 року його заява була задоволена і 12 липня 2005 року він одержав Державний акт на право власності на цілу земельну ділянку, чим порушив права позивачки . Крім того, 8 грудня 2006 року відповідач продав цю земельну ділянку [PERSON] Хоч в своїй позовній заяві позивачка просила провести реальний поділ закріпленої за будинком земельної ділянки пропорційно до розміру частки у власності будинку і виділити в натурі У2 частку від закріпленої за будинком земельної ділянки, однак, вона відмовилася від проведення земельно - технічної експертизи, яка б визначила всі можливі варіанти поділу, а тому вимоги в частині проведення реального поділу до задоволення не підлягають . Не підлягає до задоволення і заява позивачки про врахування інтересів її повнолітніїх дітей і поділ ділянки не на дві, а на чотири частини, оскільки в даному випадку мова йде про поділ майна подружжя, крім того, позивачка не подала суду жодного доказу, що сини мають намір пред'являти позов. Враховуючи наведене,

Outcome: partial