overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

Відповідач позов визнав частково. Позивач обгрунтував свої вимоги тим, що відповідно до договору про відступлення права вимоги №06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідачки [PERSON]., яка мешкає в квартирі[ADDRESS]. За відповідачкою утворилася заборгованість за період з 1.07.2003 року по 1.01.2007 року у сумі 904,05 грн., яку просить стягнути з відповідачки разом з судовими витратами у сумі 81,00 грн. Представник позивача Горлаковська Т.І. в судове засідання не з`явився, надав заяву про сулухання спра- ви за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка [PERSON]. позов визнала в межах строку позовної давності, надала судові заяву про слухання справи за її відсутністю. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, заяви сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволен- ню. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до договору про відступлення права вимоги №06/06 від 22 грудня 2006 року ТОВ «Крама- торськтеплоенерго» - новий кредитор, прийняв від ВАТ «Енергохолдінг» - первинного кредитора право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів послуг постачання теплової енергії та гарячої води, в тому числі відповідачки [PERSON]., яка мешкає в квартирі[ADDRESS], про що був складений акт прийому-передачи. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов дого- вору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно довідки відповідачка зареєстрована та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється в три роки. Згідно виписки з особового рахунку заборгованість відповідачки в межах трьох-річного строку позовної давності за період з 1.12.2004 року по 01.01.2007 року становить 445,18 грн., що і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача (а.с. 4). Інша частина вимог не підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що вона перебуває за межами трьох-річно- го строку позовної давності, на застосуванні якої наполягала відповідачка. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 81.00 грн. /а.с. 1,2/, які були понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що з 16 травня 1990 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, шлюб реєстрували в Залісцівській сільській раді Дунаєвецького району. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач метеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просить стягнути аліменти. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому звертається до суду. Відповідач [PERSON] позов визнав, і згідний платити аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 16 травня 1990 року сторони перебувають у зареєструваному шлюбі, шлюб реєстрували в Залісцівській сільській раді, Дунаєвецького райогну. Від шлюбу є двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та народження дітей. Позивачка не працює, соціальної допомоги не отримує, сама утримує дітей, що підтверджується довідкою Залісцівської сільської ради. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Вороб'ївської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті її матері [PERSON]., яка померла [INFO], залишилося спадкове майно у вигляді грошових вкладів в Ощадбанку України. Вона є спадкоємцем за законом. Вона пропустила шестимісячний строк звернення для прийняття спадщини з тієї причини, що їй не було відоме про існування ощадних книжок, які вона знайшла лише у жовтні 2007 р. Враховуючи, що позивачка пропустила строк для звернення до нотаріуса з поважної причини, просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса у розмірі 3-х місяців. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Представник Вороб'ївської сільської ради проти задоволення позову не заперечує, про що надіслав письмову заяву з клопотанням розглянути справу у відсутності представника ради. Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, що відповідає вимогам ст. ст. 130, 174 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON]. залишилось спадкове майно у вигляді грошових вкладів. Після смерті [PERSON]. позивачка залишилася єдиною спадкоємицею, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Вона пропустила строк звернення для прийняття спадщини з тієї причини, що їй не було відоме про ці грошові вклади. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що суд не убачає підстав для відмови в позові,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її та її сина [PERSON]., [INFO] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спірна квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1992 р. На прохання її сина вона зареєстровала в своїй квартирі невістку - [PERSON], яка фактично в ній не проживає з 2003 р., оскільки у зв'язку з розірванням шлюбу перейшла жити до своїх батьків, забравши свої речі. Враховуючи, що вона є власником квартири, а реєстрація відповідачки та її сина перешкоджає їй у користуванні квартирою та вона сплачує комунальні послуги за них, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка та представник третьої особи з позовом погодилися, про що надіслали суду заяви з клопотанням розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справу можливо розглянути в попередньому засіданні згідно зі ст. 174 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1992 р. Згідно з довідкою сільської ради від 13.12.2007 р. за вказаною адресою також зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO], які по відношенню до власника квартири є її невісткою та внуком. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що шлюб між сином позивачки [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.03.2003 р. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідачка разом з сином не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад один рік і вказані обставини ніким не спростовані, суд находить підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

ВАТ „Державний ощадний банк України” в особі Сакського відділення № 4573 звернулося до суду з позовом до відповідачів про розірвання кредитного договору № 295 від 13.10.2006 р., укладеного між ВАТ «Державний ощадний| банк України» і [PERSON]., стягнення солідарно з відповідачів на користь Сакського відділення № 4573 ВАТ «Державний ощадний| банк України» заборгованості по кредиту в сумі 20833,36 грн., по відсотках в сумі 1623,29 грн., пеню у сумі 144,58 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, пояснивши що на цей час заборгованість складає: основний борг за кредитом - 16804,92грн.; відсотки - 336,77 грн.; пеня по відсотках - 34,95 грн., про що надав суду відповідні розрахунки, а тому просив стягнути з відповідачів 17176,64 грн., а також судові витрати. Відповідачі до суду не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, а також з врахуванням думки представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № 295 від 13.10.2006 р. ВАТ «Державний ощадний| банк України» в особі Сакського відділення № 4573 передав позичальникові [PERSON] 25000 грн. в кредит строком на 36 місяців за умови оплати позичальником 18 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 1.6 Договору [PERSON] зобов'язався погашати основний борг за кредитом в сумі 694,33 грн. щомісячно рівними частинами, а також відповідно до п. 1.5.1.3 договору щомісячно до 13 числа оплачувати нараховані відсотки за користування кредитом. Згідно з договором поруки № 326 від 13.10.2006 р. [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником обов'язків за кредитним договором. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує умови договору, своєчасно не погашає кредит та відсотки. Розмір заборгованості по кредиту складає: основний борг - 16804,92 грн.; відсотки - 336,77 грн., пеня - 34,95 грн. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору у разі порушення боржником умов договору банк має право достроково стягнути кредит і суму нарахованих відсотків і інших платежів, які підлягають сплаті. Відповідно до ст. 623 ЦК| України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму заборгованості, відсотків і пені. Відповідно до ст. 554 ЦК| України у разі невиконання боржником своїх зобов'язань боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При таких обставинах, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідачів підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного, ст. ст. 554, 623 ЦК| України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

ВАТ „Державний ощадний банк України” в особі Сакського відділення № 4573 звернулося до суду з позовом до відповідачів про розірвання кредитного договору № 241 від 19.09.2006 р., укладеного між ВАТ «Державний ощадний| банк України» і [PERSON]., стягнення солідарно з відповідачів на користь Сакського відділення № 4573 ВАТ «Державний ощадний| банк України» заборгованості по кредиту в сумі 19774,91 грн., по відсотках в сумі 1712,03 грн., пеню у сумі 129,16 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, пояснивши що на цей час заборгованість складає: основний борг за кредитом - 14583,40 грн.; відсотки - 305,27 грн.; пеня по відсотках - 9,37 грн., про що надав суду відповідні розрахунки, а тому просив стягнути з відповідачів 14898,04 грн., а також судові витрати. Відповідачі до суду не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, а також з врахуванням думки представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № 241 від 19.09.2006 р. ВАТ «Державний ощадний| банк України» в особі Сакського відділення № 4573 передав позичальникові [PERSON] 25000 грн. в кредит строком на 36 місяців за умови оплати позичальником 18 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 1.6 Договору [PERSON] зобов'язався погашати основний борг за кредитом в сумі 694,33 грн. щомісячно рівними частинами, а також відповідно до п. 1.5.1.3 договору щомісячно до 13 числа оплачувати нараховані відсотки за користування кредитом. Згідно з договором поруки № 254 від 19.09.2006 р. [PERSON] зобов'язався перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником обов'язків за кредитним договором. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує умови договору, своєчасно не погашає кредит та відсотки. Розмір заборгованості по кредиту складає: основний борг - 14583,4 грн.; відсотки - 305,27 грн., пеня - 9,37 грн. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору у разі порушення боржником умов договору банк має право достроково стягнути кредит і суму нарахованих відсотків і інших платежів, які підлягають сплаті. Відповідно до ст. 623 ЦК| України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму заборгованості, відсотків і пені. Відповідно до ст. 554 ЦК| України у разі невиконання боржником своїх зобов'язань боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При таких обставинах, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідачів підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного, ст. ст. 554, 623 ЦК| України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач посилається, що вона з відповідачем має спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач сплачує аліменти. Зазначає, що дитина постійно хворіє та потребує постійного лікуванні на що витрачаються додаткові кошти, а саме витрачено 3502-53 грн.. Просила стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на дитину, що становить 1751-26 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов та уточнила його вимоги, прохаючи стягнути з відповідача на свої користь додаткові витрати на дитину в сумі 1526-00 грн. Відповідач вказані уточнені позовні вимоги визнав та пояснив. що дійсно вони з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], який дійсно хворіє і він не заперечує проти своєї участі у додаткових витратах на дитину, що спричинені її лікуванням. Заслухавши сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору мають дитину - сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач сплачує аліменти і який проживає разом з позивачем. Дитина сторін спору має захворювання яке носить постійний характер та потребує постійно лікування. У зв»язку з цим позивач самостійно понесла додаткові витрати на лікування та медичне обстеження дитини на загальну суму 3052-00 грн. Відповідач, являючись батьком дитини, участі у цих додаткових витратах не приймав. Відповідно до положень ч.1 ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частина друга вказаної норми визначає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та оцінюючи у сукупності отримані у справі докази, суд приходить до висновку, що дитина сторін спору потребує постійного лікування, відповідного медичного обстеження і вказані обставини суд вважає особливими, сумнівів у суду вони не викликають та визнаються відповідачем. За викладеного суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони підлягають звільненню від сплати судового збору. Витрати по оплаті ІТЗ судового розгляду справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що працював у відповідача. 08.10.2007 року був звільнений. При звільненні з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі, заборгованість по якій становить 1976 грн. на теперішній час не виплачена, а також не сплачений середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з» явилася, надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 116,117 КЗпП України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в трудових відносинах по 08.10.2007р. та позивач був звільнений за ст. 40 п.1 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі, складає 1 976,17 грн., підтверджена довідкою та до наступного часу не виплачена. Строк розрахунку при звільненні встановлений нормою ст. 116 КЗпП України, згідно якої відповідач повинен був здійснити розрахунок з позивачкою в день звільнення 08.10.2007року. В зв'язку з порушенням вказаної норми, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні шляхом виплати працівникові його середнього заробітку за час затримки розрахунку. Як вбачається з довідки середньомісячна заробітна плата позивача складає 505 грн. Згідно ст.43 Конституції України кожному гарантується право на працю та заробітну плату. Конституційне право позивача на отримання заробітної плати має бути захищено законом, в зв'язку з чим вважає позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку задовольнити. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 1 976,17 грн., та середній заробіток за час затримки з 09.10.2007року по 13.02.2008року з розрахунку 505 грн., а саме в сумі 2 104,16 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що працювала у відповідача. 15.10.2007 року була звільнена. При звільненні з нею не був проведений розрахунок по заробітній платі, заборгованість по якій становить 3 219,38 грн. на теперішній час не виплачена, а також не сплачений середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 116,117 КЗпП України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в трудових відносинах по 15.10.2007р. та позивачка була звільнена за ст. 40 п.1 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі, складає 3 219,38 грн., підтверджена довідкою та до наступного часу не виплачена. Строк розрахунку при звільненні встановлений нормою ст. 116 КЗпП України, згідно якої відповідач повинен був здійснити розрахунок з позивачкою в день звільнення 15.10.2007року. В зв'язку з порушенням вказаної норми, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні шляхом виплати працівникові його середнього заробітку за час затримки розрахунку. Як вбачається з довідки середньомісячна заробітна плата позивача складає 770 грн. Згідно ст.43 Конституції України кожному гарантується право на працю та заробітну плату. Конституційне право позивача на отримання заробітної плати має бути захищено законом, в зв'язку з чим вважає позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку задовольнити. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 3 219,38 грн., та середній заробіток за час затримки з 16.10.2007року по 13.02.2008року з розрахунку 707 грн., а саме в сумі 2 983,76 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved