Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

06.08.2007 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON]про стягнення коштів на відшкодування додаткових витрат на лікування - у сумі 13421 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що працюючи в кондитерському цеху приватного підприємця [PERSON], отримала виробничу травму, внаслідок якої за висновком МСЕК визнана інвалідом II групи, з втратою 60 % професійної працездатності. Посилаючись на вимоги, передбачені ст. 1195 ЦК України, просила стягнути витрати по придбанню бензину для поїздок легковим автомобілем до медичних закладів в сумі 4099, 70 гривень, витрати по придбанню необхідних ліків на суму 126, 85 гривень, витрати, які пов"язані з оплатою платних медичних послуг фахівців в галузі пластичної хірургії в сумі 1960 гривень, витрати пов"язанні з придбанням окулярів на суму 95 гривень, витрати пов"язанні з придбанням продуктів харчування на суму 1323, 45 гривень, витрати пов"язанні з оплатою санаторно-курортного лікування на суму 3416 гривень, Всього просила стягнути з відповідача 13421 гривню. В судовому засіданні позивачка, яка не з'явилася у зв'язку з проходженням лікування збільшила свої позовні вимоги в частині відшкодування витрат на суму 1296, 50 гривень на оплату придбання бензину для поїздок легковим автомобілем в супроводжені батька [PERSON] . Остаточно, просила стягнути з відповідача [PERSON] 14 717, 50 гривень на відшкодування додаткових витрат пов"язаних лікуванням. Представники позивачки [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми розписками, які надходили на адресу суду та знаходяться в матеріалах даної цивільної справи. Представник третьої особи Фонду соціального страхування в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми розписками, які надходили на адресу суду та знаходяться в матеріалах даної цивільної справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, з врахуванням вимог ст. 60 ЦПК України, суд встановив, що позивачка [PERSON], працюючи на кондитерському виробництві фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON], 18.12.2004 року отримала травму, внаслідок якої була визнана інвалідом другої групи у зв'язку з трудовим каліцтвом та 60 % втратою професійної працездатності. Вказане підтверджується вироком Вознесенського міськрайонного суду від 14.11.2006 року (після скасування Верховним судом України вироку від 16.11.2004 року), яким вказаний роботодавець був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 271, ч.2 ст. 1. Отже, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню. У зв"язку з ушкодженням здоров"я позивачка вимушена була тривалий час лікуватися, витрачаючи власні кошти на поїздки до лікарів, придбання ліків. За таких обставин та з врахуванням вимог, передбачених ст. 1195 ЦК України, позивачка [PERSON] має право на звернення з даним позовом до суду, а її позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи питання стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів на придбання бензину для поїздок легковим автомобілем до медичних закладів, суд приймає до уваги довідку за № 2586 від 30.05.2007 року, що була видана Миколаївською обласною психіатричною лікарнею № 1, з якої вбачається, що [PERSON] з 28.08.2006 року перебуває на обліку у лікаря - психіатра, та, відповідно до призначення якого, з урахуванням особливостей її психічного стану, потребує перевезення на легковому транспорті у супроводі близьких їй осіб на період її лікування та обстеження. Оскільки, витрати на придбання палива, витраченого для здійснення поїздок [PERSON]до медичних закладів м. Миколаєва, м. Києва та у зворотньому напрямку, пов'язані з ушкодженням її здоров'я, та підтверджуються наданими чеками з відповідним підтвердженням медичних установ, з [PERSON]підлягають відшкодуванню витрати на придбання палива у сумі 3 292, 46 гривень. При цьому суд не бере до уваги чеки [NUMBER]від 13.02.2007 року, [NUMBER] від 19.02.2007 року, [NUMBER] від 01.03.2007 року, [NUMBER] від 03.03.2007 року, [NUMBER] від 13.03..2007 року, [NUMBER] від 13.03.2007 року, [NUMBER] від 30.05.2007 року, б/н від 30.05.2007 року (на суму 45, 55), [NUMBER] від 26.01.2007 року, [NUMBER]від 23.03.2007 року, [NUMBER] від 27.05.2007 року, [NUMBER] від 16.08.2007 року, [NUMBER] від 16.09.2007 року, [NUMBER] від 16.09.2007 року, [NUMBER]від 11.06.2007 року, [NUMBER] від 16.06.2007 року, [NUMBER] від 06.07.2007 року, [NUMBER]від 06.07.2007 року, оскільки ці витрати на придбання палива не підтвердженні необхідністю в ці дні здійснювати поїздки до медичних закладів. Вимога, щодо відшкодування понесених витрат на купівлю медикаментів у сумі 126, 85 гривень, задоволенню підлягає, так як підтверджена чеками та висновками спеціалістів про необхідність застосування конкретних медичних препаратів. Підлягає відшкодуванню і витрати, що пов"язані з оплатою [PERSON] платних медичних послуг фахівців в галузі пластичної хірургії та косметології Українського інституту пластичної хірургії, а також медичного обстеження фахівцем лікарем - отоларингологом на суму 1960 гривень, оскільки підтверджені висновками спеціалістів про необхідність таких медичних послуг та квитанціями про їх оплату. Що стосується позовних вимог про стягнення коштів, які були витрачені позивачем у зв"язку з необхідністю додаткового харчування в період знаходження на стаціонарному лікуванні на суму 1323, 45 гривні, то суд виходить з наступного, відповідно до ст. 1195 ЦК України відшкодуванню підлягають додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, при цьому на думку суду, така необхідність повинна бути визначена відповідними документами (довідки, рекомендацій лікарів), оскільки суду не надані докази, які свідчать про необхідність позивачки [PERSON]у зв"язку з отриманим нею ушкодженням здоров"я в такому харчуванні, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду від 25.01.2007 року на користь позивачки з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Вознесенському районі Миколаївської області ( далі -Фонд соціального страхування) було стягнуто вартість придбаної перуки в сумі 350 гривень, оскільки саме такий розмір визначений як граничний постановою правління Фонду соціального страхування від 22.12.2005 року за № 68. Що стосується позовних вимог про стягнення не відшкодованої Фондом вартості перуки в розмірі 2400 гривень з відповідача [PERSON], то в цій частині суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки законодавець Законом України " Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та "Положенням про порядок забезпечення потерпілих лікарськими засобами, виробами медичного призначення, постільною та натільною білизною, перуками", чітко визначив порядок та обов'язок Фонду забезпечувати потерпілих такими виробами. Крім цього, що стосується товарного чеку п/п Ткач Є.В., то в ньому зазначено найменування товару та його ціна, але не зазначено про його придбання позивачкою та оплату. Крім того, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] вартості путівки до санаторно - курортного закладу та супутніх витрат, задоволенню теж не підлягають. Оскільки, відповідно до п.5 ст. 34 Закону у разі самостійного придбання путівки до вказаного закладу, який визначається торгами (тендером), вартість путівки компенсується Фондом соціального страхування, за умови перебування інваліда на обліку для одержання путівки, як це передбачено постановою Фонду від 27.03.2003 року за № 30. Таким чином, так як і в цьому випадку законодавець чітко визначився з порядком відшкодування потерпілим витрат на санаторно-курортне лікування і цей порядок було відомо позивачці, але не було дотримано, що підтверджується рішенням Вознесенського міськрайоннорго суду від 25.01.2007 року, то суд вважає, що такі витрати не можуть бути стягнуті з відповідача [PERSON] Що стосується позовних вимог, стосовно відшкодування витрат , які позивачка понесла у зв"язку з придбанням окулярів на суму 95 гривень, то вони підлягають задоволенню, оскільки такі витрати підтвердженні необхідністю, про що свідчить довідка Вознесенської районної лікарні № 214 від 16.036.2007 року та оплату вартості окулярів, що підтверджується заказом № 481 від 21.03.2007 року . Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягується судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме судовий збір у сумі 19, 38 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 11, 40 гривень.

Outcome: partial