overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачі звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи тим, що з 01.01.1967 року перебувають в шлюбі. У 1980 році на земельній ділянці, виділеній для будівництва вони збудували житловий будинок [ADDRESS]. Пізніше вони без дозволу та відповідно оформленої документації побудували господарське приміщення (сарай Б ) розмірами в плані 3.89 х 5,94 кв.м. та зробили перепланування всередині житлового будинку. З метою узаконення самовільного будівництва, вони звернулись із заявою до виконкому Канівської міської ради Черкаської області, який надав висновок за № 4337 від 27.12.2007 р., згідно якого самочинне будівництво вищевказаних споруд та перепланування не порушує містобудівні норми для житлових будинків індивідуальних забудовників України ДБН 79-92. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини вказані у позові, просять його задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області Танана Г.П. не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, поскільки це не порушує права інших осіб. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі перебуваючи в шлюбі на території виділеної земельної ділянки площею 707 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4) самочинно без дозволу та відповідно оформленої документації побудували господарське приміщення (сарай Б ) розмірами в плані 3.89 х 5,94 кв.м. та зробили перепланування всередині житлового будинку. Згідно висновку по розгляду технічної документації будинковолодіння [ADDRESS] за № 4337 від 27.12.2007 р. (а.с.8), самочинне будівництво господарського приміщення «Б» та перепланування не порушує містобудівні норми для житлових будинків індивідуальних забудовників України ДБН 79-92. Згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, судом встановлено підстави визнання за позивачами права спільної сумісно власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване на виділеній [PERSON] земельній ділянці площею 707 кв.м..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 30 грудня 1983 року, зареєстрованому у Демидівській сільській раді Жмеринського району Вінницької області за актовим записом № 24. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO]народження. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я розпалась. Зазначила, що в шлюбі з відповідачем часто виникали сварки та непорозуміння. В сторін різні погляди на сімейне життя. Фактично подружні стосунки вже припинені, примирення не можливо. В судовому засіданні 25 жовтня, 25 грудня 2007 року за заявою відповідача з метою збереження сім'ї сторонам було надано строк на примирення, але примирення досягнуто не було. Після закінчення вказаного строку позивачка не виявила бажання примиритися. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що хоча вони і проживають в одному будинку, однак сімейні стосунки в неї з відповідачем не склалися. В них різні погляди на життя, на цій підставі постійно виникають сварки та лайки, відповідач безпідставно ревнує позивачку та застосовує до неї фізичну силу. Вважає, що примирення між ними не можливо та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітнього сина. Відповідач позов не визнав повністю. Пояснив, що протягом наданого строку на примирення намагався примиритися з позивачкою, але вона не бажає цього. Також повідомив, що хоча позивачка і зустрічалася з іншими чоловіками, але він не бажає розривати шлюб. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 грудня 1983 року, зареєстрованому у Демидівській сільській раді Жмеринського району Вінницької області за актовим записом № 24. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони ведення спільного господарства також припинили. Вказані обставини визнаються сторонами в судовому засіданні та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Також судом встановлено, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Це стверджується сукупністю доказів, а саме поясненнями позивачки, проти яких не заперечує відповідач, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

В заявленому позові позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка не з”явилась. Від неї найшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, місце проживання якого на даний час не відоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” від 09 січня 2008 року № 8. Останній в судове засідання не з”явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, в зв”язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 23.01.2006 р. сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №90. Від даного шлюбу дітей немає. Причиною звернення до суду є те, що у подружжя різні характери та погляди на життя, оскільки вони люди різних національностей і культур. Стосунки, що існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, витрати по оформленню свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах раєстрації актів цивільного стану покласти на позивачку. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб - Сімферопольської міської ради , [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на домоволодіння , що розташоване на земельній [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2000 р. між ним та [PERSON], що діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - фундаменту та будівельних матеріалів, що розташовані за вищевказаної адреси, при цьому вартість зазначеного майна була визначена в розмірі 2500 грн. Зазначена сума в день укладення договору була передана відповідачці в повному об'ємі, про що вона дала розписку, при цьому зобов'язалася в строк до 01 лютого 2001 року оформити усі необхідні документи для звернення до нотаріальної контори і оформлення договору офіційно. Однак, досі цього не зробила. Позивач вказує, що на сьогодні він вже добудував будинок, але не може оформити на своє ім'я спірну земельну ділянку та будинок , що розташований на ній. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному об'ємі. Відповідачка проти позову не заперечувала. Треті особи в судове засідання не явилися, про дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сімферопольської міської ради народних депутатів від 31 липня 1990 року № 338 [PERSON]була виділена земельна ділянка [ADDRESS]. Останній почав на ній будівництво, залив фундамент, але довести будівництво до кінця не зміг. 01.12.2000 р. між позивачем та [PERSON], що діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - фундаменту та будівельних матеріалів, що розташовані за вищевказаної адреси, при цьому вартість зазначеного майна була визначена в розмірі 2500 грн., які було передані відповідачці в день укладення договору, що підтверджується власноруч написаною розпискою При цьому остання зобов'язалася в строк до 01 лютого 2001 року оформити всі необхідні документи для оформлення зазначеної угоди. Крім того, позивач вказує, що на сьогодні будинок майже завершений, він має намір здати його до експлуатації, але відповідачка ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Згідно ст. 220 ч 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі ст. ст. 220 ч 2, 328, 334 п. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб - Сімферопольської міської ради , [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності на домоволодіння , що розташоване на земельній ділянці [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2000 р. між ним та [PERSON], що діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - фундаменту та будівельних матеріалів, що розташовані за вищевказаної адреси, при цьому вартість зазначеного майна була визначена в розмірі 2500 грн. Зазначена сума в день укладення договору була передана відповідачці в повному об'ємі, про що вона дала розписку, при цьому зобов'язалася в строк до 01 лютого 2001 року оформити усі необхідні документи для звернення до нотаріальної контори і оформлення договору офіційно. Однак, досі цього не зробила. Позивач вказує, що на сьогодні він вже добудував будинок, але не може оформити на своє ім'я спірну земельну ділянку та будинок , що розташований на ній. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному об'ємі. Відповідачка проти позову не заперечувала. Треті особи в судове засідання не явилися, про дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сімферопольської міської ради народних депутатів від 31 липня 1990 року № 338 [PERSON] була виділена земельна ділянка № 73 для будівництва індивідуального жилого будинку в [ADDRESS], площею 600 кв.м. (нині [ADDRESS]). Останній почав на ній будівництво, залив фундамент, але довести будівництво до кінця не зміг. 01.12.2000 р. між позивачем та [PERSON], що діяла на підставі довіреності від імені [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - фундаменту та будівельних матеріалів, що розташовані за вищевказаної адреси, при цьому вартість зазначеного майна була визначена в розмірі 2500 грн., які було передані відповідачці в день укладення договору, що підтверджується власноруч написаною розпискою При цьому остання зобов'язалася в строк до 01 лютого 2001 року оформити всі необхідні документи для оформлення зазначеної угоди. Крім того, позивач вказує, що на сьогодні будинок майже завершений, він має намір здати його до експлуатації, але відповідачка ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Згідно ст. 220 ч 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі ст. ст. 220 ч 2, 328, 334 п. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що подальше сумісне життя з відповідачем не можливе та що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]народження , а тому шлюб слід розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) та на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку . У судовому засіданні позивачка змінила вимоги позову і просила стягнути аліменти тільки на утримання дитини та розірвати шлюб . Відповідач змінені позовні вимоги визнав . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15 квітня 2005 року. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]народження , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Сумісне життя припинили у листопаді 2006 року в зв”язку з тим , що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що й призвело до розпаду сім”ї .Позивач заперечує проти примирення так як вважає його неможливим , за таких обставин суд вважає , що подальше збереження сім”ї не можливе і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати , пов”язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу , на відповідача як винуватця в розпаді сім”ї. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини , тому з нього слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON]в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) і до повноліття дитини , щомісячно, та судовий збір в розмірі 51 гривню. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.104,105, 110,112,114, 180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України . На підставі ст. ст.104,105, 110,112,114 ,180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на реконструйовану чотирьохкімнатну квартиру, яка складається з приміщень № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 другого поверху у будинку [ADDRESS], літ. "А-9", загальною площею 95,5 м2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, у відповідності до свідоцтва про право власності № 101/11 від 06.06.2000 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності позивача на зазначену квартиру зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" належним чином. З метою поліпшення умов проживання своєї родини позивач здійснив перепланування (реконструкцію) квартири. Після реконструкції квартири її технічні характеристики, зокрема площа, змінилися, проте відповідач - Орджонікідзевська районна рада у м. Харкові не видає позивачу свідоцтво про право власності на квартиру із зміненими після реконструкції технічними характеристиками (кількістю кімнат та загальною площею), тобто фактично оспорює право власності позивача на зазначену реконструйовану квартиру. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд, з урахуванням визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності № 101/11 від 06.06.2000 р. позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності позивача на зазначену квартиру належним чином зареєстровано КП "Харківське Міське бюро технічної інвентаризації".( а.с.7-9). З метою поліпшення умов проживання своєї родини та враховуючи висновки, які викладені у технічному висновку спеціалізованого проектного підприємства ТОВ "Харківреконструкція" (державна ліцензія серії АА № 775360),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

28.08.2007 року позивач подав до суду позов, в якому просив стягнути з відповідача в рахунок повернення боргу 44 тисячі 310 грн. 41 коп. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на ту обставину, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.1999 року на його користь з [PERSON] стягнуто 32 тисячі 390 грн. Однак рішення суду відповідачем на протязі 7 років не виконувалось, що призвело до того, що внаслідок інфляції позивач зазнав збитку. Вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В судовому засіданні позивач та його представник зменшили розмір позовних вимог та просили стягнути з відповідача 32 тисячі 350 грн. Представник відповідача позов визнав в повному обсязі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.1999 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 32 тисячі 390 грн. На час розгляду справи рішення суду відповідачем не виконане. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Наданий позивачем розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних представником відповідача не оспорювався. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що 13.12.2007 року вона розірвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей : -- сина [PERSON][INFO] народження; -- доньку [PERSON][INFO]народження; -- сина [PERSON] [INFO]народження. Діти проживають з нею та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач не займається вихованням дітей, не надає їм матеріальної допомоги, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 200 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 190 грн. щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден виплачувати аліменти. Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копій свідоцтв про народження ( а.с. 3, 4 ) у сторін по справі народилися діти : син [PERSON][INFO] народження, донька [PERSON][INFO]народження, син [PERSON][INFO]народження. Згідно довідки за № 3096 від 04.12.2007 р., виданої Дмитрівською сільською радою про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно знаходяться на утриманні [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку з 12 грудня 2007 року. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в них змінились погляди на життя, подальше збереження сім'ї не можливе, неодноразові спроби примирення позитивного результату не дали, більше місяця проживають окремо, спору про спільно нажите майно на даний момент не виникає. Враховуючи наведене, позивач просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 02 листопада 1997 року міським відділом РАГС м. Ковеля Волинської області, актовий запис № 418. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні обставин, викладених позивачем, не заперечила, позов визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч. 4 с. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з свідоцтва про одруження, виданого 02 листопада 1997 року міським відділом РАГС м. Ковеля Волинської області, сторони зареєстрували шлюб 02 листопада 1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 418. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 с. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведеться, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння. Таким чином шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на причини розірвання шлюбу, вказані позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам останнього та інтересам неповнолітньої дитини. Враховуючи обставини по справі, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, слід покласти на позивача [PERSON]

Outcome: approved