Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної знищенням посівів в сумі 1000 грн. та моральної шкоди, заподіяної нанесенням тілесних ушкоджень, в сумі 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідач в листопаді 2007 року самовільно переорав зроблені нею посіви ріпи, знищивши їх, чим заподіяв позивачці матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. Крім того, 27 листопада 2007 року [PERSON] поблизу магазину в с.Липне наніс їй удари в голову, чим заподіяв тілесні ушкодження та моральні страждання, які вона оцінює в 1000 грн. Відповідач [PERSON] позову не визнав, пояснив, що він зайняв частину земельної ділянки, яка не належить [PERSON] і використовував її для власних потреб, а саме для сільськогосподарських насаджень. Що стосується побиття [PERSON], то 24.11.2007 року поблизу магазину він не наносив [PERSON] жодних ударів, однак під час сварки, яку розпочала з ним позивачка, з метою припинити численні образи та наклепи, які вона висловлювала в його адресу та в адресу членів його сім'ї та дітей, він відштовхнув [PERSON] від себе, від чого вона впала. Жодних тілесних ушкоджень позивачці не було заподіяно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, у відповідності до ст.ст.156, 207, 211 Земельного Кодексу України шкода, втрати та збитки, спричинені порушенням земельного законодавства, відшкодовуються власникам або користувачам земельних ділянок. Разом з тим, як вбачається з довідок, виданих Красносільською сільською радою №№1307, 1308, 1309 від 26.12.2007 р., №26 від 04.02.2008 р., а також з довідки б/н, виданої СВК «Урожай», земельна ділянка в урочищі «Під вербиною» захоплена [PERSON] самовільно, і в користування у встановленому законом порядку їй не надавалась. Будь-яких доказів правомірності користування земельною ділянкою позивачка суду не надала. За таких обставин, враховуючи, що у відповідності до ст.212 Земельного Кодексу України відшкодування затрат, понесених за час самовільного захоплення землі, не проводиться, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Судом також встановлено, що постановою Володимирецького районного суду від 05 грудня 2007 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 51 грн. за дрібне хуліганство, вчинене 24.11.2007 р. відносно гр.[PERSON] Таким чином, у відповідності до вимог ст.61 ЦПК України подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а також факт вчинення цього правопорушення саме [PERSON], доведені постановою суду, і не підлягають додатковому доказуванню. Сам відповідач також не заперечував того факту, що 24 листопада 2007 року між ним та [PERSON] поблизу магазину в с.Липне відбувалась сварка, в ході якої сторони обзивали один одного нецензурними словами, а пізніше, з метою припинити сварку, [PERSON] відштовхнув від себе [PERSON] Разом з тим, пояснення [PERSON] про те, що їй було заподіяно відповідачем удари та тілесні ушкодження спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, як вбачається з постанови ДІМ Володимирецького РВ УМВСУ Нагорного В. від 30.11.2007 року, [PERSON] відмовилась від проходження судлово-мединого огляду на виявлення тілесних ушкоджень. Свідок [PERSON] пояснив, що 24 листопада 2007 року біля 11 години ранку в с.Липне поблизу магазину [PERSON] покликав [PERSON] і запропонував помиритись, тобто вирішити земельний спір, який виник між ними. У відповідь на це [PERSON] почала кричати в адресу [PERSON], обзивати його нецензурними словами, ображала його людську гідність, а також гідність його дружини та дітей, поводила себе агресивно, на зауваження та прохання припинити не реагувала. У відповідь на образи та лайку з боку [PERSON], [PERSON] відштовхнув її від себе, і також обізвав її нецензурним словом. Жодних ударів [PERSON] [PERSON] не наносив, сварка виникла виключно з ініціативи [PERSON] Аналогічні пояснення дали в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення [PERSON] по відношенню до позивачки винних протиправних дій, а саме дрібного хуліганства, які призвели до заподіяння позивачці [PERSON] образи та моральних страждань. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, при наявності вини. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] моральної шкоди. При визначенні її розміру суд приймає до уваги обставини вчинення правопорушення, а саме те, що ініціатором сварки була саме [PERSON], яка обзивала [PERSON], наносила образи йому та його дітям. З урахуванням викладеного суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачкою, не відповідає глибині та інтенсивності її душевних страждань та ступеню порушення звичайних для особи життєвих зв'язків. Виходячи з вимог розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на суму 100 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved