Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом, який підтримала у судовому засіданні і пояснила, що у неї вдома 06. 08. 2004 року [PERSON]. позичив 11000 грн., зобов'язавшись при цьому повернути борг до 12. 08. 2004 року, а тепер від виплати суми боргу ухиляється. Оскільки до теперішнього часу відповідач гроші не повернув, [PERSON]. про­сить стягнути з нього борг в сумі 11000 грн., відсотки за користування грошима, а також судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що на момент отри­мання грошей від [PERSON]. , вони разом працювали в ТОВ «Фетида», позивачка да­вала не свої гроші, а гроші підприємства, які витягла із сейфа, і при цьому була домов­леність, що він поверне гроші підприємству, і за це він за свій рахунок розраховувався з робітниками, будівельниками, а 4000 грн. віддав в приміщенні «Фетиди». Він повністю розрахувався з позивачкою але розписку від неї не брав. Свідок[PERSON]. суду пояснила, що вона являлась однією з засновників ТОВ «Фетида», і на зборах вирішувалось питання про необхідність здійснення ремонту. Після цього [PERSON]. їй сказала, що дала її чоловікові 11000 грн., але це гроші були виробничими, і тому чоловік віддавав тим, що розраховувався з ремонтниками, а також віддали готівкою 4000 грн. Свідки [PERSON]. та [PERSON]. суду показали, що їм відомо, що гроші, які були виручені від продажу с\г продукції, йшли на розрахунки з будівельниками, які ро­били ремонт в ТОВ «Фетида», їх віддавав [PERSON]., а чи знала про це [PERSON]. , їм невідомо. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до ви­сновку про необхідність задоволення позову [PERSON]. з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 6 серпня 2004 р. [PERSON]. позичив у [PERSON]. гроші в сумі 11000 грн., про що складена розписка, яку відповідач підпи­сав. Крім того, він зобов'язався виплачувати тринадцять відсотків від суми боргу. Ори­гінал розписки був досліджений в судовому засіданні. 2 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути пози­кодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими озна­ками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Термін повернення боргу - до 12 серпня 2004 року. Відповідач від виплати боргу ухиляється, мотивуючи це тим, що гроші він віддав, оплачуючи ремонті роботи в ТОВ «Фетида», де вони працювали разом з позивачкою. У відповідності до ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити до­говір позики на тій підставі, що грошові кошти не були одержані ним від позикодавця, або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, доказами у вигляді показання свідків відповідач мав право підтвер­джувати лише ті обставини, які вказані в законі, а не факт віддачі грошей. Належним доказом такого твердження може служити лише розписка отримання грошей [PERSON]. , а її суду надано не було, оскільки вона не складалась. У відповідності до ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на отриман­ня від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Як вбачається з розписки, сторонами обумовлена виплата 13 відсотків від суми боргу, тому на день розгляду справи відсотки на суму боргу дорівнюють 4270 грн. 41 коп., які підлягають стягненню. Судом встановлено, що позов подано із порушенням строку позовної давності, встановленого ст. 256 ЦК України, а саме 14. 08. 2007 року, але враховуючи що у відпо­відності до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за за­явою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а відповідачем не була та­ка заява не була зроблена, суд не застосовує позовну давність.

Outcome: approved