Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

У квітні 2007 року Каховське районне споживче товариство звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі по справі перебували в трудових відносинах з товариством, працювали продавцями магазину «Коопмаркет» Каховського РайСТ, підписували договір про колективну бригадну відповідальність. З 29 січня 2007 року по 31 січня 2007 року представниками позивача в присутності відповідачів була проведена інвентаризація товарно – матеріальних цінностей магазину «Коопмаркет» Каховського РайСТ, за результатами якої виявлено недостачу в розмірі 13743, 40 грн. У відповідності з Постановою КМУ «Про порядок визначення розміру збитків від розкрадання, недостачі, знищення (порчі) цінностей» від 22.01.1996 року №116 сума збитків становить: 13743, 40 * 100,5% *120%*2=33149, 08 грн. Відповідачі частково погасили недостачу, а саме: [PERSON] – 317, 90 грн., [PERSON] - 1853, 15 грн., [PERSON] – 394, 15 грн., [PERSON] - 359, 87 грн., [PERSON] – 346, 38 грн., [PERSON] – 428, 37 грн., [PERSON] - 560, 45 грн., [PERSON] – 2247, 23 грн. Сума непогашеної недостачі - 26641, 58 грн. 06 лютого 2007 року була проведена передача товарно – матеріальних цінності магазину «Коопмаркет» іншій бригаді в ході якої виявлений товар: неякісний, розкомплектований і з пошкодженою тарою, упаковкою на суму 16834, 70 грн. Частину неприйнятого товару [PERSON] повернула постачальникам, сума пошкодженого товару складає 8648, 70 грн. Відповідачі звільнені з підприємства: [PERSON] - 16.01.2007 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - 12.02.2007 року, [PERSON] – 03.04.2007 року; останню суму збитків добровільно не відшкодовують. Просили суд стягнути з відповідачів солідарно на їх користь невиплачену суму недостачі в розмірі 26641, 58 грн. та суму товару, який прийшов у негідність в розмірі 8915,01 грн., всього 35290, 28 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, підкреслила, що товарознавцям РайСТ вдалося реалізувати ще частину порченого товару, тому залишок на 18.09.2007 року склав 5791,20 грн.(а.с.141). В лютому 2007 року [PERSON] та [PERSON] сплатили в рахунок відшкодування збитків 627,05 грн. тому залишок порченого товару складає 5084,15 грн., (а.с.141) просить стягнути шкоду з урахуванням відпрацьованого часу і добровільно відшкодованих сум в долівом розмірі з : [PERSON] – 5906, 34 грн. [PERSON] – 4537,70 грн. [PERSON] - 4991,48 грн. [PERSON] – 3057,38 грн. [PERSON] - 5211, 44 грн. [PERSON] – 2456,86 грн. [PERSON] – 3568,86 грн. [PERSON] – 2702, 67 грн., всього 32432, 73 грн. (а.с.33, 138-139). Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що 17 липня 2006 року була прийнята на посаду продавця магазину «Коопмаркет» Каховського РайСТ. До цього часу ніде продавцем не працювала. Після кожної інвентаризації колектив магазину постійно змінювався, бо в ньому кожного разу були недостачі, погано працював касовий апарат. 20 листопада 2006 року між споживчим товариством та нею і іншими членами магазину [NUMBER] «Коопмаркет» був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. З 25 вересня 2006 року по 03 листопада 2006 року вона не працювала в магазині, оскільки в цей час навчалась в Харківський зооветеринарній академії. Після повернення на роботу, почала виконувати обов’язки кодувальника. Товарно – матеріальні цінності не отримувала та за них не розписувалася і чому з’явилась недостача їй не відомо. Більш того, останню інвентаризацію позивач проводив в той час, коли вона вже не працювала в магазині. Заробітну плату не отримувала, бо постійно були недостачі і 16 січня 2007 року звільнилась з роботи. Просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що з 22 червня 2006 року працювала продавцем магазину «Коопмаркет» Каховського РайСТ. Адміністрація періодично проводила ревізії, постійно виявляла недостачі, продавці звільнялися. Останній договір про колективну матеріальну відповідальність вона підписувала 20.11.2006 року. Наприкінці листопада - початку грудня 2006 року в приміщенні [NUMBER] «Коопмаркета» двічі проривало трубу, внаслідок затоплення був зіпсований товар та касовий апарат. Згодом касовий апарат відремонтували, але все одно він віддавав неточну інформацію. Часто були випадки крадіжок товару, охорони в магазині спочатку зовсім не було, останній час охоронник працював тільки з 14 години. 12 лютого 2007 року її звільнили з роботи. Просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Позиція представника [PERSON] та [PERSON] аналогічна. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що 21 листопада 2006 року була прийнята на посаду продавця магазину «Коопмаркет» Каховського РайСТ. 21 листопада 2006 року між споживчим товариством та нею був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. В період з 29 січня 2007 року по 31 січня 2007 року спеціалістами позивача була проведена інвентаризація та виявлена недостача. Вважає, що інвентаризація була проведена з порушенням, зокрема відсутнє розпорядження керівника про створення постійно діючої інвентаризаційної комісії, на відомості результатів інвентаризації товарно – матеріальних цінностей від 29 січня 2007 року відсутній її підпис. Просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Пояснення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аналогічні. Вони працювали продавцями: [PERSON] з 24.11.2006 року по 12.02.2007 рік, [PERSON] з 09.12.2006 року по 12.02.2007 рік, [PERSON] з 12.12.2006 року по 12.02.207 рік, договір про колективну матеріальну відповідальність підписували в день початку роботи. Позиція представника [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] аналогічна. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що як молодий спеціаліст, за направленням служби зайнятості, після здачі іспиту, 21.11.2007 року, була прийнята на посаду продавця магазину «Коопмаркет». Інструктажу на робочому місці ніхто не проводив, передачу матеріальних цінностей в зв’язку з прийомом працівників з її участю не проводили. До її приходу в цей магазин там часто були недостачі товару і працівники звільнялись з роботи. Вимагала провести інвентаризацію при прийомі на роботу, їй обіцяли провести її, проте ревізія була проведена лише в січні 2007 року та виявлена недостача. Акт їй не представили, вона його не підписувала, як і не підписувала відомість результатів інвентаризації. Зберігання товару було неналежним, підвальне приміщення затоплювалось, товар замокав, комп’ютер часто псувався, видавав неточну інформацію про кількість проданого товару. Продукти зберігались в коридорі магазину, до них мали доступ сторонні особи. Вважає, що недостача товарів є наслідком невиконання адміністрацією РайСТа обов’язків по збереженню цінностей. Просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Представник [PERSON] позов не визнав, пояснив, що його довіритель працювала у відповідача з 10.08.2006 року по 03.04.2007 рік. З 04.09.2006 року була продавцем з правом завідування магазином. 20.11.2006 року підписувала договір про бригадну матеріальну відповідальність. Інвентаризація з 29.01.2007 року по 31.01.2007 рік проводилась з порушенням інструкції, у її відсутності. В слічітельній відомості результатів інвентаризації є виправлення, що не допустимо. У зв’язку з незаконністю проведення інвентаризації просить в позові відмовити. 31 травня 2007 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що при її звільненні з роботи з неї утримали без її згоди 560,45 грн., в порядку погашення недостачі, виявленої 29 січня 2007 року, загальна сума якої на думку адміністрації складає 4353 грн., тобто розмір шкоди перевищує її середню зарплату. Просила стягнути з Каховського РайСТ на її користь 560, 45 грн. Представники [PERSON] , [PERSON] підтримали позиції своїх довірителей. В судовому засідання [PERSON] підтримала зустрічний позов в повному обсязі. Позиція представника [PERSON] аналогічна. Представник Каховського РайСТ зустрічний позов не визнала, пояснила, що згідно постанови правління від 12.02.2007 року з [PERSON] утримано суму середньомісячного заробітку – 560, 45 грн.з метою покриття шкоди, заподіяної внаслідок утворення недостачі. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним позов про стягнення шкоди задовольнити частково з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, урегульовані ст.ст.134, 135-2, 135-3, 136 КЗпП України, згідно з якими колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахування зносу згідно з установленими нормами. Судом встановлено, що відповідачі були працівниками Каховського РайСТ: [PERSON] з 04.09.2006 року по 03.04.2007 року [PERSON] – з 17.07.2006 року по 16.01.2007 року, [PERSON] – з 10.06.2006 року по 12.02.2007 року, [PERSON] , [PERSON] – з 21.11.2006 року по 12.02.2007 року, [PERSON] – 24.11.2006 року по 12.02.2007 року, [PERSON] – з 09.12.2006 року по 12.02.2007 року, [PERSON] з 12.12.2006 року по 12.02.2007 року. (а.с.13-21). В день прийому на роботу всі відповідачі були ознайомлені з посадовою інструкцією, про що свідчать їх підписи.(а.с.108). Всі вони уклали з підприємством письмовий договір про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за заподіяння з їх вини шкоди, завданої недостачею, псуванням, боя товарів, тари, який погоджений з головою профкому [PERSON] на засіданні правління РайСТ 20.11.2006 року.(а.с.7). Згідно розпорядження голови правління Каховського РайСТ від 29.01.2007 року у магазині «Коопмаркет» по 31.01.2007 року була проведена інвентаризація фактичної наявності цінностей, які знаходились на відповідальному зберіганні бригади [PERSON] за період з 13.11.2006 року по 29.01.2007 рік за підсумками якої виявлена недостача на суму 13743,40 грн. (а.с.31). 08.02.2007 року Голова правління Каховського РайСТ видала розпорядження про передачу ТМУ від бригади [PERSON] до бригади [PERSON] , в процесі якої виявлений пошкоджений товар на суму 16831,70 грн. (а.с.31). Зі слів представника позивача частину пошкодженого товару [PERSON] повернула постачальникам,і за станом на 01.04.2007 року сума пошкодженого та неприйнятого товару складала 8648,70 грн.(а.с.140). Товарознавцям РайСТ вдалося реалізувати ще частину порченого товару, тому залишок на 18.09.2007 року склав 5791,20 грн. (а.с.140). В лютому 2007 року [PERSON] та [PERSON] сплатили в рахунок відшкодування збитків 707,05 грн. тому залишок порченого товару складає 5084,15 грн.(а.с.141). В погашення недостачі відповідачі сплатили в касу РайСТ: [PERSON] – 2246,23 грн., [PERSON] – 1853,15 грн., [PERSON] – 359, 87 грн., [PERSON] – 346,38 грн., [PERSON] – 394, 15 грн., [PERSON] – 317, 90 грн., [PERSON] – 560,45 грн., [PERSON] – 428, 37 грн. (а.с.22-27). 08.02.2007 року голова правління Каховського РайСТ звернулася з заявою до Каховського РВ УМВС України в Херсонській області про прийняття відповідних мір до осіб, які допустили недостачу в розмірі 13743, 40 грн. Постановою ст. ДІМ ВДІМ Каховського РВ УМВС України в Херсонській області від 17.02.2007 року в порушенні кримінальної справи відмовлено.(а.с.29). Під час опитування продавців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вони висказали думку, що недостача стала можливою внаслідок халатного відношення до виконання посадових обов’язків завідуючої [PERSON] , продавцями та касирами магазину. (аркуші справи відмовного матеріалу – 27, 29,30, 34-36). [PERSON] , [PERSON] розповідали про те, що касири [PERSON] , [PERSON] з метою створення грошових коштів в касі проводили по комп’ютерній програмі виведення чеків, які підтвердили суму товарів. Про те, що комп’ютерна програма відслідковує операцію за поверненям товарних чеків, вони дізналися тільки при ревізії. (аркуші справи відмовного матеріалу – 27, 28). [PERSON] доповнила, що однією із причин недостачі було те, що [PERSON] після робочого дня не організовувала інкасацію грошей і вони повинні були залишати виручку в робочому столі бухгалтерії. (аркуші справи відмовного матеріалу – 33). Вона і [PERSON] неодноразово бачили, як [PERSON] брала товар без оплати, на їх зауваження не реагувала. (аркуші справи відмовного матеріалу – 29, 32). Зі слів [PERSON] неодноразово в кінці робочого дня в касі були ізлішки коштів до 20 – 30 грн.(а.с.29,30, 35). На думку [PERSON] недостача утворилась із – за халатного відношення до обов’язків касирів і продавців, які брали товар без оплати.(а.с.35). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , визнавали недостачу в повному обсязі. [PERSON] мала намір погашати її за рішенням суду. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не вважали себе винними в утворенні недостачі. (аркуші справи відмовного матеріалу –24,26,28,32,33,34). В мотивованій частині постанови підкреслено, що недостача ТМЦ та коштів виникла цілком з вини завмагазином [PERSON] , касирів [PERSON] , [PERSON] , продавців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON] , але факту привласнення коштів перевіркою не встановлено (а.с.29). 12.02.2007 року правління РайСТ, розглянуло матеріали інвентаризації по магазину «Коопмаркет», постановило звільнити бригаду в повному складі по ст. 41 п.2 КЗПП України, утримати відшкодування збитку із зарплати продавців згідно ст. ст. 132, 136 КЗПП України (а.с.28). Суд критично оцінює пояснення відповідачів і представника [PERSON] в судовому засіданні в частині заперечення вини в утворенні недостачі, приймаючи до уваги їх позицію: під час перевірки співробітником Каховського РВ УМВС України в Херсонській області, а також викладену у пояснювальних записках на ім’я голови правління з початку лютого 2007 року. [PERSON] в той час писала, що [PERSON] неодноразово брала товар в магазині без оплати, знищувала чеки, виручку присвоювала; під час ревізії продавці недобросовісно перераховували товар. [PERSON] відмічала то, що [PERSON] і [PERSON] брали із відділу без оплати дорогу ковбасу, сир. [PERSON] , [PERSON] систематично запізнювались на роботу. [PERSON] в стані алкогольного сп’яніння один раз залишила холодильник з ковбасою у відключеному стані. [PERSON] згадала, що в один із днів, вранці виявила холодильник відключеним, пельмені, які знаходились в ньому, були розморожені; в кінці робочого дня в касі зачасту були ізлішки від 25 до 30 грн., був випадок пропажи 200 грн. із виручки. [PERSON] писала, про те, що касири чеки проводили через сканер, а потім знищували їх. Не заперечувала, що в кінці робочого дня в спешке забула включити холодильник. [PERSON] в пояснювальній на ім’я [PERSON] відобразила, що 04.12.2006 року в холодильниках був антисанітарний стан, багато порченої ковбаси, «тюльку» продавали по 4 грн. 60 коп. при вартості 8 грн. Що стосується про збої в роботі комп’ютера, то із акту від 22.11.2006 року вбачається, що системний блок був виведений із строю в зв’язку з порушенням умов експлуатації: попадання рідини на електроні плати. Ремонт був проведений 11.12.2006 року. Викладене свідчить про халатне відношення відповідачів до виконання обов’язків продавців, касирів, що є причинним зв’язком утворення недостачі в сумі 13743,40 грн. Застосування коефіцієнта в розглядаємому спорі законодавством не передбачено, тому стягненню по недостачі підлягають суми з урахуванням фактично відпрацьованого часу та отриманої зарплати з: [PERSON] – 1851, 70 грн., [PERSON] – 1395,82 грн., [PERSON] - 1506,60 грн., [PERSON] - 1 476,65 грн., [PERSON] - 1035, 44 грн., [PERSON] – 676, 71 грн. Відносно шкоди, пов’язаної з псуванням товару на суму 5084, 15 грн. суд вважає що добито досить доказів для її стягнення в повному обсязі з наступних причин. Згідно типового договору 20.11.2006 року бригада взяла на себе колективну матеріальну відповідальність за псування, бою товарів і тари (а.с.7). В слічітільній відомості від 08.02.2007 року, довідках відображено, що сума порченого товару складає 5084, 15 грн. (а.с.141). Таким чином, шкода РайСТ заподіяна внаслідок порушення покладених на відповідачів трудових обов’язків, їх винними, протиправними діями і тому підлягає стягненню. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки згідно постанови правління з неї була утримана сума середньомісячного заробітку як передбачено ст.ст. 135-3, 136 КзпП України.

Outcome: partial