Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну договору найму жилого приміщення та просить суд: 1.Змінити умови договору найму жилого приміщення в квартирі [ADDRESS] надавши йому у користування ізольовану кімнату житловою площею 11,3 кв.м, в відповідачам ізольовану кімнату житловою площею 18,3 кв.м; Кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у їхньому загальному користуванні. 2. Зобов*язати КП “ЖКЗ” укласти окремі договори найму жилого приміщення з ним на ізольовану кімнату житловою площею 11,3 кв.м, а з відповідачами на ізольовану кімнату житловою площею 18,3 кв.м; 3. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 1989 році він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділі ЗАГСу м. Шостка. Від шлюбу вони мають доньку -[PERSON] [INFO] року народження. За рішенням профспілкового комітету АППО”Свема” у 1992 році на їх сім*ю з трьох чоловік була виділена вищевказана 2-х кімнатна квартира, договір найму на яку було укладено з [PERSON] Квартира не приватизована і в ній прописані всі троє чоловік, тобто він, його дружина та донька. Восени 2005 року між ним та дружиною і донькою виникли непорозуміння, загострились відносини. Ці неприязні відносини стали перешкоджати нормальному користуванню житлом та призвели до неможливості спільного проживання. У зв*язку з чим він був змушений тимчасово проживати у квартирі своєї матері. Він запропонував відповідачам дати згоду на укладання з ним окремого договору найму. Однак вони відмовились. Вважає їх відмову безпідставною, оскільки у відповідності з ч.1, 2 ст. 104 ЖК України член сім*ї наймача вправі вимагати укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Відповідно до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі( частина перша ст. 48 ЖК України), частина кімнати або кімната, зв*язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора, тощо). Згідно з ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої прощі, але не менше розміру, який визначається КМУ і Федерацією профспілок України. Відповідно до п. 3.2. Постанови № 383 виконкому Сумської обласної ради та обласної ради профспілок від 26.12.[INFO]року норма жилої площі для Сумської області на одну особу визначена у 8 кв.м. Спірна квартира складається із двох ізольованих кімнат жилою площею 18,3 кв.м. і 11,3 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., коридору, ванної кімнати і вбиральні. Житлові умови відповідачів при цьому погіршені не будуть, оскільки вони отримають у користування ізольовану кімнату жилою площею 18,3 кв.м., що становить 9,15 кв.м. на кожного, що більше від норми житлової площі встановленої постановою № 383 виконкому Сумської обласної ради та обласної ради профспілок від 26.12.[INFO]року. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну договору найму жилого приміщення та просить суд: 1.Змінити умови договору найму жилого приміщення в квартирі [ADDRESS] надавши їй у користування ізольовану кімнату житловою площею 11,3 кв.м, в відповідачам ізольовану кімнату житловою площею 18,3 кв.м; Кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у їхньому загальному користуванні. 2. Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її батьки [PERSON] і [PERSON] за рішенням профспілкового комітету АППО”Свема” у 1992 році на їх сім*ю з трьох чоловік отримали вищевказану 2-х кімнатну квартиру, договір найму на яку було укладено з її матір*ю [PERSON] Квартира не приватизована і в ній прописані всі троє чоловік, тобто вона, їх донька та її батьки [PERSON], [PERSON] Восени 2005 року її батько добровільно пішов жити до другої жінки, покинув матір і її. Після того як він пішов, то він ніяких відношень з нею не підтримує. З її матір*ю він також не підтримує відношень. Крім цього він говорить, що підселить до них інших осіб, а потім продасть цю кімнату. За квартиру він не сплачує з 2005 року. Ні вона ні мати не перешкоджали йому проживати в квартирі, але він жити в квартирі не бажає. На даний час вона бачить, що батьки сваряться і не можуть дійти до порозуміння. У неї життя складається так, що вона зараз знаходиться в фактичних шлюбних відношеннях з [PERSON], [INFO]року народження, який також не має свого житла. І він вже 1,6 року проживає в неї. Вона з ним заселилась в кімнату площею 11,3 кв.м. Кімнату 18,3 кв.м. вона оставила своїм батькам. Згідно з ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої прощі, але не менше розміру, який визначається КМУ і Федерацією профспілок України. Відповідно до п. 3.2. Постанови № 383 виконкому Сумської обласної ради та обласної ради профспілок від 26.12.[INFO]року норма жилої площі для Сумської області на одну особу визначена у 8 кв.м. Спірна квартира складається із двох ізольованих кімнат жилою площею 18,3 кв.м. і 11,3 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., коридору, ванної кімнати і вбиральні. Виходячи з цього на її думку вона може отримати у користування ізольовану кімнату жилою площею 11,3 кв.м. Житлові умови відповідачів при цьому погіршені не будуть, оскільки вони отримають у користування ізольовану кімнату жилою площею 18,3 кв.м., що становить 9,15 кв.м. на кожного, що більше від норми житлової площі встановленої постановою № 383 виконкому Сумської обласної ради та обласної ради профспілок від 26.12.[INFO]року. В судовому засіданні позивач [PERSON], та його представник [PERSON], підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, зустрічного позову не визнали, мотивуючи тим, що позивачем запропоновано надати йому в користування житлову кімнату розміром 11,3 кв.м. а відповідачам житлову кімнату розміром 18,3 кв.м. у зв*язку з чим на кожного з них припадатиме по 9,15 кв.м. жилої площі, що менше на 0,72 кв.м. від ідеальної долі жилої прощі. Запропонований позивачем варіант зміни договору найму жилого приміщення вважають правомірним та таким, що не порушує права відповідачів з таких підстав. У відповідності з ч.1, 2 ст. 104 ЖК України член сім*ї наймача вправі вимагати укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Відповідно до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі( частина перша ст. 48 ЖК України), частина кімнати або кімната, зв*язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора, тощо). Отже, вищезазначені положення ЖК України не забороняють відступлення від ідеальних долей жилої площі на одного члена сім*ї лише за умови дотримання мінімального рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в даному населеному пункті. Така ж позиція висловлена і в п.34 Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій справ, де вказано, що виходячи з правил ст. 63 ЖК України жиле приміщення, що виділяється при зміні договору найму жилого приміщення на вимогу члена сім*ї наймача, не може бути меншим рівня середньої забезпеченості жилою площею в даному населеному пункті за загальним розміром, а не за часткою жилої площі, яка припадає на кожного із членів сім*ї, що виділяється. Для Сумської області така норма жилої площі на одну особу затверджена п. 3.2 Постанови № 383 виконкому Сумської обласної ради та обласної ради профспілок від 26.12.1984року норма жилої площі для Сумської області на одну особу визначена у 8 кв.м. Тобто жила площа, яка припадатиме на відповідачів значно більша від встановленої середньої забезпеченості жилою площею в даному населеному пункті. Крім того, причиною для зміни договору найму житлового приміщення та виділення окремої кімнати для [PERSON] стали неприязні відносини між позивачем та відповідачами, які стали перешкоджати нормальному користуванню житлом та призвели до неможливості сумісного проживання. Факт наявності цих неприязних відносин, що унеможливлюють спільне проживання підтверджується рішенням Шосткинського міськрайсуду від 26.03.2007 року, яке було оскаржене в апеляційному порядку та залишене без змін за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання таким що втратив право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про вселення та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, яким було встановлено неприязні відносини між членами сім*ї. Наявність таких обставин вказує на обов*язкову необхідність зміни договору найму житлового приміщення, оскільки члени сім*ї не можуть проживати спільно в квартирі без розділу кімнат. Окрім того, запропонований позивачем варіант укладання договору найму житлового приміщення є єдиним можливим варіантом, який не порушує права членів сім*ї наймача. Всі інші будь-які варіанти неможливі, оскільки будуть суперечити інтересам всіх членів сім*ї наймача. Так, позивач не може проживати разом з [PERSON] та [PERSON], або з кимось з них із-за загострення стосунків, що призвели до неможливості сумісного проживання, а з [PERSON] не може проживати, ще й з-за того, що в одній кімнаті не можуть проживати батько з донькою старше дев*яти років. Крім того, дочка [PERSON], зі своїм нареченим ніяким чином свої правовідносини не оформляють, проживають цивільним шлюбом і він ніколи не дасть згоди на реєстрацію її майбутнього чоловіка в спірній квартирі. З дружиною він не розлучений, проте має намір розлучитися. У дружини є співмешканець Сімейні відносини настільки загострилися і тривають на даний час, що він із-за постійних суперечок та сварок не може проживати в квартирі ні з дружиною ні з дочкою. На даний час він проживає у своєї матері. У нього були відносини з іншою жінкою, проте вже 6 місяців він мешкає сам у матері, а з цією жінкою він лише спілкується. Після вступу в законну силу рішення Шосткинського міськрайсуду від 26.03.2007 року, яким його вимоги про вселення задоволені, проте він і до теперішнього часу не має змоги проживати у квартирі із-за відсутності ключів. До виконавчої служби він не звертався, оскільки намагався і намагається зараз вирішити це питання мирним шляхом. Він неодноразово телефонував та приходив в квартиру за ключами, проте дзвінки та приходи закінчувалися суперечками та сварками. Влітку 2007 року він приходив до дружини за ключами, проте дружина вчинила сварку і він пішов. У телефонній розмові з дочкою, щодо його приходу, вона йому сказала, щоб він не приходив у цей день, оскільки у неї день народження. За квартиру не сплачує, оскільки він в ній не проживає внаслідок перешкоджань шляхом вчинення сварок. Якщо б у нього були ключі від квартири він би в ній проживав. На його пропозицію добровільно розділити особовий рахунок, дружина та дочка відмовились. Представник відповідача КП «ЖКЗ» та представник третьої особи Шосткинське житлово-комунальне господарство в судове засідання не з*явились, надали листи в яких просять справу слухати без їх участі, у вирішенні спору покладаються на суд. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача КП «ЖКО» та третьої особи Шосткинське житлово-комунальне господарство, оскільки в матеріалах справи є достатньо про взаємовідносини сторін. Сторони не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] первинного позову не визнали. Відповідачка [PERSON], зустрічний позов дочки визнала, пояснила, що двокімнатну квартиру надавали з урахуванням на той час у них дитини і якщо б у них на той час не було б дочки, то вона з чоловіком отримала тільки однокімнатну квартиру. В даній квартирі вони проживали всі разом з 1992 року. У дочки складається особисте життя, вже півтора року вона співмешкає з [PERSON], однією сім*єю, ведуть разом господарство і влітку 2008 року бажають укласти шлюб. Вони проживають саме у кімнаті площею 11,3 кв.м. Її чоловік є ініціатором сімейних сварок. Чоловік їй зраджував і з 2005 року співмешкає з іншою жінкою, що і стало причиною розпаду сім*ї. Чоловік дійсно приходив за ключами, оскільки ключів у них з дочкою тільки двоє, то вона йому запропонувала, разом піти та зробили дублікат ключів. Проте, саме у той час, коли чоловік прийшов в квартиру, зателефонувала співмешканка, а потім мати чоловіка, він поговоривши з ними пішов, ніякої сварки вона не вчиняла. Крім того, є недоцільним і безпідставний той факт, що позивач [PERSON] претендує на жилу площу 11,3 кв.м., а їм з дочкою 18,3кв.м., тобто, їм з дочкою на 4,3 кв.м. менше ніж у чоловіка на одного жилої площі. За квартиру чоловік не сплачує з 2005 року і вона з дочкою несуть всі витрати по оплаті комунальних послуг, хоча чоловік працює і має змогу надавати кошти на оплату комунальних послуг. Ні вона ні дочка не перешкоджають йому проживати в квартирі. Позивачка [PERSON], підтримала свої зустрічні позовні вимоги, мотивуючи тими ж самими обставинами, викладеними в зустрічній позовній заяві. Пояснила, що вона вже півтора року співмешкає з [PERSON], однією сім*єю, ведуть разом господарство і влітку 2008 року мають намір укласти шлюб. Вони проживають саме у кімнаті площею 11,3 кв.м. Батьки сваряться і не можуть дійти до порозуміння. Батько добровільно покинув їх з матір*ю восени 2005 року і пішов жити до іншої жінки. За квартиру не сплачує з 2005 року. Ні вона ні мати не перешкоджають йому проживати в квартирі. Батько дійсно в 2007 році телефонував стосовно ключів і оскільки у той день у неї був день народження, вона сказала йому, щоб у цей день він не приходив, а прийшов на слідуючій день, однак батько на слідуючій день не прийшов. Свідок [PERSON], пояснив, що він дійсно з літа 2006 року проживає разом одією сім*єю з [PERSON] в її квартирі і має намір укласти з нею шлюб влітку 2008 року. Особистого окремого житла у нього немає. Він навчається і коштів, щоб купити житло також немає. Зареєстрований в [ADDRESS]. Його бабуся та мати проживають в однокімнатній квартирі. Вислухавши пояснення сторін, представників, свідка, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги як первинного позову, так і зустрічного позову задоволенню не підлягають зі слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.03.1989 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження.( а.с.5,48); За рішенням профспілкового комітету АППО”Свема”, у 1992 році на сім”ю з трьох чоловік їм була надана у користування двокімнатна квартира [ADDRESS]. В даній квартирі всі троє членів сім”ї на законних підставах прописані, проживали разом та вели спільне господарство. Квартира не приватизована (а.с.6); Згідно довідки КП «Житлово комунального забезпечення» спірна квартира розташована на 1 поверсі восьмиповерхового будинку, складається з двох ізольованих кімнат площею 18,3 кв.м. та 11,3 кв.м. Площа кухні 8,7 кв.м. Балкон прибудований [PERSON] до кімнати-залу.( а.с.59). Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім*ї наймача вправі вимагати укладання з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. Уразі відмовлення членів сім*ї дати згоду на укладання окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладанні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Суд виходить з наступного. Як пояснили сторони з моменту вселення в квартиру 1992 року сім”я постійно мешкала разом, згодом, з 2005 року, внаслідок непорозумінь між членами сім”ї викали постійні сварки, які тривають і до цього часу. Подружні сімейні відносини, загострились та ускладнились і призвели до неприязних відносин та неможливості сумісного проживання. В результаті чого [PERSON], проживає у своєї матері. Тимчасово співмешкав з іншою жінкою. Добровільне вирішення питання про розділ особових рахунків позитивних наслідків не дало. [PERSON], тимчасово не проживає у спірній квартирі та виявляє інтерес до житла, оскільки іншого житла у нього не має. Свідченням тому є його бажання отримати ключі від квартири, проживати в ній. Як пояснили дружина та дочка вони не перешкоджають проживанню в квартирі [PERSON], проте всупереч непорозумінь між членами сім*ї, [PERSON] в квартирі не проживає. Разом з цим суд зазначає, що рішенням Шосткинського міськрайсуду від 26.03.2007 року, яке набрало законної сили, [PERSON] підлягає вселенню в спірну квартиру. Як пояснили сторони, [PERSON], бажає вселитися в квартиру, дружина та дочка не перешкоджають, однак добровільно це питання не вирішується, проте з особистих міркувань для офіційного вирішення питання по вселенню в квартиру та отримання ключів позивач до виконавчої служби не звертався, пояснюючи неможливістю сумісного проживання. З літа 2006 року [PERSON], постійно співмешкає з [PERSON], проживаючи в спірній квартирі, в кімнаті площею 11,3 кв.м., однією сім*єю, ведуть спільне господарство та бажають укласти шлюб. Виходячи з цього суд надає перевагу доводам [PERSON], та [PERSON], що молода людина, тобто дочка подружжя створює собі сім*ю та бажає укласти шлюб з уподобаним їй чоловіком з яким вже півтора року проживає однією сім*єю в кімнаті площею саме 11,3 кв.м. Співмешканець [PERSON], навчається, окремого житла не має, а тому суд вважає з точки зору загально прийнятих норм людської моралі, що зміна договору найму, надавши [PERSON] та [PERSON] ізольовану кімнату площею 18,3 кв.м. в якій разом з ними проживатиме [PERSON], який знаходиться в цивільному шлюбі з [PERSON] призведе до порушення прав та інтересів молодої сім*ї [PERSON] Як пояснили сторони, між подружжям починаючи з 2005 року тривають постійні сварки та суперечки через непорозуміння внаслідок чого загострення морально-психологічного клімату сім”ї призвело до ускладнення сімейних відносини та до неможливості сумісного проживання. Через неприязні відносини подружжя мешкає окремо. Виходячи з вищевикладеного зміна договору найму, надавши подружжю [PERSON], та [PERSON] ізольовану кімнату площею 18,3 кв.м. призведе також порушення прав та інтересів одного з подружжя. На думку суду, при умовах, які склалися у кожного з членів сім*ї, доводи сторін про те, що житлові умови кожного з членів сім*ї при зміні договору найму при вимогах, як по першому позову, так і по зустрічному, погіршені не будуть та посилання при цьому на Житловий кодекс є необ*єктивними та такими, що суперечать один одному про що сторони довели в судовому засіданні.

Outcome: dismissed