overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Комунальне підприємство "Рудневатеплоенерго" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення 2634 гривні 12 копійок заборгованості за тепловодопостачання,мотивуючи тим , що відповідач користується послугами по наданню тепловодопостачання в квартирі в м[ADDRESS]Однак, всупереч положень житлового законодавства, оплату за теплоенергію не проводить та допустив заборгованість станом на 1.01.2008 року у сумі 2634 гривні 12 копійок. Зазначену суму просить стягнути з відповідача . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві, і звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності.. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що позивач надавав йому послуги по тепловодопостачанню не належним чином, а тому він не провів оплату наданих послуг. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази , суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог, які слід задоволити в межах позовної давності з таких підстав: В суді достовірно доведено факт несплати відповідачем та заборгованості за використану теплоенергію . Це підтверджено даними пояснення представника позивача і даними виписки з особового рахунку з якого видно, що борг станом на 1.01.2008 року складає 2634 гривні 12 копійок. Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона зобов*язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов*язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається,що хоч і відповідач і не укладав договір про надання послуг з позивачем, однак користувався даними послугами не відмовившись від них. Такі дії сторін згідно ч.1 ст.11 ЦК України породжують цивільні права і обов*язки . У відповідності із ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За період з лютого 2005 року по 1.01.2008 року заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги по тепловодопостачанню становлять 2082 гривні 17 копійок. - 2 - У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати на інформаційно-технчне забезпечення в сумі 30 гривнів і в доход держави 51 гривню судового збору. На підставі ст.. ст.901,903 ЦК України, ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги «

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що 25.07.2002 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Вказавши, що їхня сім'я розпалася, причиною розпаду є несхожість характерів та різні погляди на життя. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явився, надала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутності в якій підтримує заявлені вимоги. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності в якій позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2002 року в Синевирській сільській раді Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, на примирення не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхніх дітей. Витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Вказавши, що з 25.07.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON],[INFO] Обґрунтувала свої вимоги тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) на місяць але не менше 30 % від прожиткового мінімуму до повноліття дітей. Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 25.07.2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 9). Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6-7), які проживають з позивачкою (а.с. 8). Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання сина. Спірні правовідносини регулюються ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. 19 лютого 2008 року звернулась до суду з позовом до спілки співвласників майнових паїв СТОВ „Берладинка” с. Бирлівка про витребування майнових паїв, посилаючись на те, що вони являлись членами КСП „Берладинка” с. Бирлівки. З часом зазначене підприємство було реорганізоване в СТОВ „Берладинкка”, до якого як до правонаступника перейшли всі права та обов'язки реформованого КСП. За час роботи в КСП „Берладинка” їм були нараховані майновий паї - [PERSON]. - 2875 грн, [PERSON]. - 9795, [PERSON]. - 12810, а всього на 38813 грн., що підтверджують свідоцтвами про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] від 20 червня 2000 року. В зв'язку з реформуванням КСП вони вийшли з його складу, але належні їй майнові паї при виході не отримали і їх було передано до СТОВ „Берладинка”. Для забезпечення індивідуального господарювання вони звернулись до відповідача про виділення належної їм частки майна із пайового фонду майна товариства, але отримали відмову. Вважаючи дії відповідача незаконними звернулись до суду і просять постановити рішення, яким виділити (витребувати) їм із пайового фонду КСП, СТОВ „Берладинка” с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області майна на суму 38813 грн. Відповідач - голова спілки співвласників майнових паїв СТОВ „Берладинка” [PERSON]. позов визнав, при цьому пояснив, що за час роботи [PERSON]., [PERSON],[PERSON]. в КСП „Берладинка”, правонаступником якого являється СТОВ „Берладинка” дійсно їм були нараховані майнові паї на загальну суму 38813 грн. і вони мають право на отримання паїв натурою, грішми, або іншими цінними паперами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що за час роботи [PERSON]., [PERSON],[PERSON]. в КСП „Берладинка”, правонаступником якого являється СТОВ „Берладинка” дійсно їм були нараховані майнові паї на загальну суму 38813 грн. Згідно ч.2, 3 ст. 9 Закону України „Про колективні підприємства” від 20.02.2003 року пай є власністю члена підприємства і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]в березні 2008 року звернулися до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності. У попередньому судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, пояснили, що розпорядженням органу приватизації при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради від 27.12.1994 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано безоплатно у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. На підставі вказаного розпорядження їм було видано свідоцтво про право власності на житло від 10.01.1995 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді належної йому частини вказаної квартири. Вони не мають змоги оформити спадщину, оскільки не визначений розмір частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності. В зв'язку з цим вони вважають, що частка кожного із співвласників квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] становить &frac14; вказаної квартири. Просять визначити розмір частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS], що належить їм усім на праві спільної сумісної власності. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: Позивачі [PERSON], [PERSON],[PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. Крім позивачів співвласником квартири є [PERSON], який помер [INFO] (а.с.7) і доводився [PERSON] чоловіком, а [PERSON] та [PERSON] - батьком. У свідоцтві про право власності на житло від 10.01.1995 року, власниками квартири були записані всі члени сім'ї, без встановлення часток кожного (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної йому частини вказаної квартири. Позивачі не мають змоги оформити спадщину, оскільки не визначений розмір частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

07 березня 2008 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 січня 2007 року вона купила у відповідача житловий будинок [ADDRESS] за 10 000 грн., але відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення угоди. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу в її відсутності та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, але надала суду заяву про те, що позов визнає, просить суд розглядати справу в її відсутності та позов задовольнити. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON]підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійсно уклали договір купівлі-продажу, за яким позивач купив у відповідача житловий будинок[ADDRESS], вартістю 10 000 грн., що належав відповідачу на праві приватної власності. Оформили вказану угоду розпискою 10 січня 2007 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач з січня 2007 р. фактично проживає в спірному будинку, провів за свій рахунок ремонт, обробляє земельні ділянки, оплачує комунальні послуги. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, передбачається визнання судом угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, дійсною, якщо сторони повністю або навіть частково виконали угоду, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, на підставі ч.2 ст.220, ст.655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що в 1998 році вони уклали шлюб, але спільне життя не склалося у зв&acute;язку з тим, що сторони незійшлись характерами. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не підтримують з липня 2007р. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, пояснила, що 07 березня 1998р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не підтримують. Пояснила також, що спільне життя не склалось оскільки відповідачем в липні 2007 року було створено нову сім`ю. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з&acute;явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, згідно якої, позов визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати за його відсутністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 07.03.1998р. [NUMBER] видно, що шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON], у зв&acute;язку з чим, позивачка змінила призвище [INFO] на [INFO] (а.с. - 4). Згідно копіі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], видно, що його батьки - сторони у справі (а.д. 5). Як вбачається з довідки Мар`янівської сільської ради № 92 від 23.01.2008 року [PERSON] з 12.07.2007 року фактично в сім`ї не проживає (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути надан одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд встановлює фактичні взаімовідносини сторін, дійсні причини позова про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне життя подружжя неможливе, так як подружжя на протязі тривалого часу не підтримують шлюбних відносин, через створення відповідачем іншої сім`ї, шлюб носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка у січні 2008 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позові позивачка зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач у свідоцтві про народження дитини записан батьком, але від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі &frac14; частини від усіх прибутків щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу народилася неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач у свідоцтві про народження записаний батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Просила стягнути у судовому засіданні аліменти на утримання неповнолітньої дитини з відповідача у розмірі &frac14; частини від усіх прибутків щомісячно. Відповідач у судове засідання не з&acute;явився, але надав заяву, згідно якої він згоден платити аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведенного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Мар`янівською сільською радою, [NUMBER] від 21.09.1995р. видно, що його батьки - сторони у справі (а.с. 2). Згідно довідки Мар`янівської сільської ради № 91 від 28.01.2008р. видно, що [PERSON], [INFO], знаходиться з матір&acute;ю, на її утриманні (а.с. 6). Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183 Сімейного кодекса України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дитині не надає. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судові витрати. Таким чином, визнання відповідачем пред&acute;явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу покликаючись на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28.09.2002 року. Від спільного проживання дітей у них не має. Причиною звернення до суду послужило те, що між подружжям склались не зовсім нормальні взаємини, на протязі тривалого часу вони проживають окремо. Через негідну поведінку та ставлення відповідача до сім'ї, позивачка не бажає надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалося, просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додала, що відповідач не бажає мати дітей, також не хоче щоб вони проживали разом. Почуття любові та поваги втрачено, тому просить шлюб між ними розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просить шлюб між ними розірвати. Заслухавши думку сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2002 року у відділі РАГС Червоноградського управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 367. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони на протязі тривалого часу разом не проживають. Спору про майно у сторін немає. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення між ними не можливе. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. При таких обставинах суд і приходить до висновку, що дальніше спільне проживання сторін суперечитиме їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Збереження їхньої сім'ї є не можливе, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований Кармалюківською сільською радою Жмеринського району 24.02.2005 року між нею та відповідачем в справі, посилаючись на те, що їх сім'я існує формально і відновити подружні стосунки неможливо. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що подружні стосунки і ведення спільного господарства з відповідачем припинені понад рік тому. Вказала, що примирення з відповідачем неможливе, через численні сварки та конфлікти вона остаточно втратила почуття любові та поваги до відповідача. Просила розірвати її шлюб із [PERSON] Зазначила, що на момент розгляду справи вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, погодившись сплатити витрати, пов'язані із оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174 цього ж Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER](а.с.5); від шлюбу мають неповнолітню доньку; згідно пояснень позивачки спільне життя і ведення господарства з відповідачем припинено через негативну поведінку відповідача; позивачка на примирення з відповідачем не згодна; обставин щодо неможливості пред'явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено, тому позов підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про майно та щодо порядку проживання дитини між сторонами не заявлено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати, пов'язані із оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на сторін порівну. Враховуючи викладене,

Outcome: approved