Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 9662.97 грн., витрати пов*язані на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 400 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що 14.12.2007 року він керуючи автомобілем ВАЗ 2109, державний номер[NUMBER], в результаті неправомірних дій[PERSON]. було скоєно ДТП та пошкоджено його транспортний засіб та завдано значних механічних пошкоджень. З метою встановлення розміру завданих збитків позивач звернувся до спеціаліста - автотоварознавця ПП «[PERSON].» яким 01.02.2008 року було складено висновок № 08/08. Відповідно до вказаного висновку вартість матеріального збитку заподіяного позивачу складає 9662,97 грн. за проведення експертизи позивачем було сплачено 400 грн. крім того, неправомірні дії відповідача призвели до значних моральних страждань, нервозності та душевних хвилювань в результаті чого погіршився стан здоров*я позивача В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав, у ньому зазначених. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. В зв*язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає можливим у відповідності зі ст.ст. 130, 174 ЦПК України ухвалити рішення під час попереднього судового засідання. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, визначено ч.1 ст. 23 ЦК України. Відповідно до п.3 ч.2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що 14.12.2007 року [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номер[NUMBER]. В результаті неправомірних дій [PERSON] сталося ДТП та пошкоджено автомобіль позивача, завдано значних механічних пошкоджень. Згідно з висновками експерта №08/08 від 01.02.2008 року вартість матеріального збитку заподіяного позивачу складає 9662,97 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 400 грн. У відповідності із ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п.4 роз" ясень, даних в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 із змінами " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо ). Згідно з п.9 даних роз'яснень, оскільки згідно зі ст.48 ЗУ "Про власність" положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 14.12.2007 року по вул.Основській в м. Нова Каховка, відбулась з вини [PERSON] і він повинен відшкодувати [PERSON] вартість відновлювального ремонту його автомобілю - "ВАЗ 2109" держномер [NUMBER] у межах визначених автотоварознавчим дослідженням судового експерта - автотоварознавця від 01.02.2008 року. Суд вважає, що вказаним дослідженням достовірно встановлено дійсну шкоду, заподіяну позивачу, сумніватись в його некомпетентності та необ'єктивності у суду підстав немає, його висновки відповідачем не спростовані. Згідно калькуляції вартість матеріального збитку складає 9662,97 грн. На думку суду, з вини [PERSON] позивачу було заподіяно і моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП змінився його звичайний спосіб життя через незручності, пов'язані з неможливістю користуватися автомобілем, для організації якого йому потрібні додаткові зусилля; він змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав, в зв"язку з чим також зазнав втрат майнового характеру та часу. З урахуванням характеру та ступеню моральних страждань позивача, суд вважає, що в цій частині вимоги позову слід задовольнити повністю, в сумі 5000 грн. Також, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача і судові витрати по справі ( судовий збір - 151 грн., 17.00 грн., витрати по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи - 30.00 грн., по оплаті послуг експерта - 400 грн.), у розмірі 598 грн. Таким чином, всього до виплати [PERSON] підлягає 15260,97 грн. Підстав для зменшення стягуваної суми ( ч. 4 ст.1193 ЦК України) суд не вбачає, оскільки позивач в зв"язку з винними діями відповідача зазнав значної шкоди, яка тривалий час не відшкодовується добровільно з вини останнього; доказів тяжкого матеріального становища відповідачем суду не надано. На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ст. ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 із змінами " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",

Outcome: partial