Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. 09.08.2007 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовував тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Сумісне життя припинено остаточно. Шлюб існує формально і його відновлення неможливе. Подальше існування шлюбу суперечить його інтересам. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та пояснив, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина[PERSON],[INFO] року народження, який на даний час проживає з відповідачем. У 2006 році вони припинили сумісне проживання. Причиною припинення сумісного проживання було бажання відповідача проживати разом з її батьками, він же хотів проживати окремо. На даний час він проживає за іншою адресою, за час сумісного проживання у сім'ї виникали сварки, конфлікти. За наданий термін на примирення, сімейні стосунки не налагодили, він не робив жодного кроку на примирення, позивачка теж кроків на примирення не робила. Він майнових претензій до відповідача не має. Просив з зазначених підстав шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. За надані судом терміни на примирення вона жодного разу не зустрічалась з позивачем, не розмовляла щодо налагодження сімейних стосунків. Суд, вислухавши сторони» дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON]та [PERSON], зареєстрований [INFO] року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції, актовий запис [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають - дитину - сина[PERSON],[INFO] року народження, який проживає з відповідачкою. На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили - проживають окремо з 2006 року, дитина проживає з відповідачкою, позивач надає матеріальну допомогу у добровільному порядку. Роздільне проживання не пов'язано з характером роботи, навчання, відрядженням, іншими поважними причинами. Причиною роздільного проживання є їх спільне небажання проживати разом. З моменту роздільного проживання сторони припинили ведення спільного господарства, спільне вирішення питань сім'ї, піклування одне про одного, виконання інших подружніх обов'язків. Відповідно до ст. . 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі РАПС. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом вживались заходи для примирення сторін - ухвалою суду від 09.08.2007 року надано термін на примирення, 14.11.2007 року проведено бесіду з позивачем, відповідачем спільно. Ухвалою суду від 14.11.2007 року надано повторний термін АН примирення у 3 місяці. За надані судом двічі трьох місячні терміни на примирення позивач не змінив свого бажання шлюб розірвати. Вважає, що відновлення сімейних стосунків неможливе. Відповідачка не вчинила жодного кроку на налагодження сімейних стосунків та на примирення. Клопотань про надання строку на примирення у судовому засіданні 14.02.2008 року не заявлено. Тому, суд приходить до висновку, що заходи для примирення подружжі вжиті, однак, відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. . 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст. 24, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved