Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

04 лютого 2008 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею [PERSON]. право власності на самочинно зведену будівлю, а саме: нежилу прибудову літ. „ А-1-1” що розташована по [ADDRESS]. В обґрунтування своєї вимоги позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона є власником 27/50 частини домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування, від 25 червня 1994 року посвідченого Третьою державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 1-2245, та зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації від 27 червня 1994 року за № 27527. 23/50 частини вказаного домоволодіння належить [PERSON], на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 15 лютого 2003 року, посвідченого Третьою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2/230. Земельна ділянка загальною площею 600 кв.м, була надана у користування попередньому господарю [PERSON]., а саме на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 26.10.1959 року, згідно рішення виконкому Іллічівської районної адміністрації № 12 від 14 червня 1961 року. У період експлуатації будинку розташованого по[ADDRESS], [PERSON]., з ціллю його благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, самочинно збудована будівля, а саме: нежила прибудова літ.«А-1-1», яка значиться у плані земельної ділянки. Вказана нежила прибудова не була прийнята в експлуатацію і правовстановлюючого документа на неї не було. Просить суд, визнати за нею [PERSON],. право власності на вказану самочинно зведену будівлю. У судовому засідання позивачка, повністю підтримала свої позовні вимоги, і просила задовольнити позов, визнати за нею право власності на самочинно зведену будівлю, нежилу прибудову літ „ А-1-1”, розташовану за адресою[ADDRESS]та включити її до складу 27/50 частини вказаного домоволодіння. Представник відповідача [PERSON]. у судовому засіданні позов не визнала, вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки земельна ділянка розташована за адресою:[ADDRESS]позивачці не надавалась. Третя особа -[PERSON]. у судове засідання не з'явилася, суду надана заява в якій не заперечує проти задоволення позову [PERSON]., та просить розглянути справу в її відсутності. Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування від 25 червня 1994 року, № 1-2245 посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації від 27 червня 1994 року за № 27527, позивачка є власником 27/50 частини домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS]. Земельна ділянка загальною площею 600 кв.м, була надана у користування попередньому господарю [PERSON]., а саме на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 26.10.1959 року, згідно рішення виконкому Іллічівської районної адміністрації № 12 від 14 червня 1961 року. Згідно з ч.2 ст. 377 ЦК України, якщо жилий будинок, будівля чи споруда, розміщені на земельній ділянці, наданому в користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування той частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, і часткою ділянки, необхідною для їх обслуговування. У період експлуатації вказаного будинку, з ціллю його благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, позивачкою самочинно було зведено будівлю, а саме: нежилу прибудову літ.«А-1-1»,згідно довідки БТІ м. Маріуполя. Вказана будівля не була прийнята в експлуатацію і правовстановлюючого документа на неї отримано не було. Згідно висновку технічного спеціаліста про технічний стан за № 151 від 12.02.2008 року самочинно зведена будівля: нежила прибудова літ.«А-1-1», яка розташована на земельній ділянці по[ADDRESS], знаходиться у задовільному технічному стані і може експлуатуватись надалі. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції від 27 лютого 2003 року, актовий запис № 82, зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON], після укладення шлюбу присвоєно призвіще [INFO]. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і за [PERSON]. слід визнати право власності на самочинно збудовану будівлю: нежилу прибудову літ.«А-1-1», що розташована на земельній ділянці по вул. Ленського буд. 113, в м. Маріуполі, яка є закінченою будівлею, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved