Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На обгрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 1996 року та на даний час шлюбні відносини фактично припинені. За час перебування у шлюбі вони набули у спільну власність нерухоме майно: 1) адмінбудинок площею 108 кв.м. вартістю 13 862 гривень, що розташований по [ADDRESS]; 2) житловий будинок з господарськими спорудами вартістю 15 651 гривень, що розташований по в[ADDRESS]. Просить провести поділ спільного майна у наступний спосіб: йому - позивачу виділити у власність адмінбудинок площею 108 кв.м., вартістю 13 862 гривень, а відповідачці [PERSON] виділити у власність житловий будинок з господарськими спорудами. У попередньому судовому розгляді позивач [PERSON] та його представник позов підтримали повністю, просять його задовольнити з вищевикладених підстав. Позивач пояснив, що з відповідачкою подружнє життя не склалось, шлюб фактично розірвано, а тому він хоче відразу провести поділ майна, при цьому дружині і дітям віддати пристосоване для нормального проживання та ведення підсобного господарства, житловий будинок з необхідними господарськими спорудами по [ADDRESS], а собі залишити адмінприміщення по [ADDRESS], яке в подальшому має намір частково перебудувати в приміщення для постійного проживання. Просить судові витрати покласти на йото. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні заявила, що позов визнає та просить його задовольнити. Не заперечує, щоб вона і діти проживали з нею-відповідачкою в житловому будинку по [ADDRESS]. Будинок має три жилі кімнати, кухню, є опалення, вода, ванна, туалет, коридор, також є хлів, гараж, літня кухня, сад і земельна ділянка. Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 15.09.1996 року Любитівською сільською Радою Ковельського району Волинської області стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружились 15.09.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 7. ( а.с.4 ) Копією договору дарування житловою будинку від 26.09.2002 року стверджується, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар в рівних частинах цілий житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Договір нотаріально посвідчено. (а.с.5) Копією договору куплі-продажу частини адмінбудинку від 20.05.2005 року стверджується, що [PERSON]. яка діє від себе і інших довірителів, продала, а [PERSON] та [PERSON] купили частину адмінбудинку площею 108 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS]. Договір нотаріально посвідчений. ( а.с.6 ) Таким чином, з досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] та частина адмінприміщення площею 108 кв.м. по [ADDRESS], нажиті подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу і є їх сумісною власністю подружжя. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Як вбачається із пояснень сторін, та на думку суду, що при наданні пропозицій поділу дотримано принципу рівності, а також враховано те, що діти будуть проживати з відповідачкою в пристосованому для нормального проживання житловому будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що сторони виявили взаємну згоду на запропонований позивачем поділ спільного майна подружжя, тому суд мас всі законні підстави задовольнити позов. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати слід залишити за ним. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі неповнолітніх дітей. На підставі ст. 70 СК України,

Outcome: approved