Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

У січні 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він протягом 1967 - 1993 років працював в колгоспі „Дружба” с. Залісся Чорнобильського району Київської області. У зв'язку з аварією на ЧАЕС його разом із сім'єю було евакуйовано в с. Здвижівку Бородянського району Київської області. Позивач вважає, що оскільки він був евакуйований із зони відчуження, на момент евакуації являвся членом колгоспу „Дружба” в с. Залісся Чорнобильського району Київської області, то відповідно до ст.35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" він має право на земельну частку (пай) в розмірі паю членів КСП "Дружба" с. Нове Залісся Бородянського району Київської області. Просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі паю членів КСП „Дружба” с. Нове Залісся Бородянського району Київської області - 1,66 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 2805 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і викладене підтвердила. Представник Бородянського районної державної адміністрації Брицька А.М. позовні вимоги не визнала, просила застосувати строк позовної давності. Здвижівська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, справу просила розглядати без участі її представника. Бородянське районне управління земельних ресурсів, ТОВ “Агроконтраст” в судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], думку представника Бородянської райдержадміністрації Брицької А.М., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з матеріалами справи позивач з 1982 року по 1986 рік працював в колгоспі „Дружба” с. Залісся Чорнобильського району Київської області та був його членом, про що свідчать копія трудової книжки (а.с.10-11), архівні витяги № 60,61 від 5 березня 2008 року (а.с.28,29). Згідно з копіями довідок №2676, 2677 від 5 грудня 2006 року (а.с.7) 1986 року він був дійсно евакуйований із зони відчуження і на момент евакуації був членом колгоспу "Дружба". Відповідно до довідки № 648 від 9 листопада 2007 року (а.с.30) позивач [PERSON] на території Здвижівської сільської ради земельної частки (паю) не отримував. Відповідно до копії довідки № 36/1 від 22 лютого 2008 року (а.с.31) колгосп “Дружба” Чорнобильського району в 1986 році був евакуйований в Бородянський район у зв'язку з аварією на ЧАЕС, який 1993 року перейменований в КСП “Дружба”, в 2000 році реорганізований у ВСК “Дружба”, правонаступником якого є ТОВ "Агроконтраст". Відповідно до копії паспорта громадянина України ( а.с.12) позивач з 1986 року по теперішній час проживає в с. Здвижівка Бородянського району Київської області. Представник позивача [PERSON] пояснила, що її чоловік з 1960-го року був членом та працював в колгоспі "Дружба" Чорнобильського району, після евакуації колгоспу в Бородянський район, працював в ньому до 1993 року. У зв'язку з аварією на ЧАЕС 1986 року його евакуювали до с. Здвижівка Бородянського району, де він проживає по теперішній час. З метою отримання земельної частки (паю) у 2007 році звернулися до Бородянської районної державної адміністрації, де повідомили, що землі немає. Розпорядженням Бородянської райдержадміністрації від 17 березня 1997 року було затверджено науково-технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП «Дружба» с. Нове Залісся Бородянського району Київської області, затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) по даному господарству в розмірі 2805 грн. та розмір 1,66 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.33). Відповідно до ч.3 ст.35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством. Відповідно до абзацу 5 ст.1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” право на земельну частку \пай\ мають громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Таким громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Враховуючи викладене, суд вважає, що так як позивач був евакуйований із зони відчуження в с. Здвижівка Бородянського району Київської області і на момент відселення був членом колгоспу „Дружба” с. Залісся Чорнобильського району Київської області, то він має право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки (паю) члена КСП „Дружба”, а саме відповідно до затвердженої науково-технічної документації вартістю 2805 грн. та 1,66 га в умовних кадастрових гектарах. При цьому суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки довідка Київської обласної державної адміністрації на реалізацію права на отримання земельної частки (паю) була видана йому в грудні 2006 року і про відмову щодо виділення земельної частки (пай) він дізнався лише в 2007 році, тому, на думку суду, саме з цього часу право позивача на отримання земельної частки (паю) було порушене.

Outcome: approved