Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд х позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське БТІ» в якому просила: Визначити спадкову частку після померлого [INFO] [PERSON] у розмірі &frac12; частини житлового будинку [ADDRESS], який складається з: шлакоблочного житлового будинку А-1 житловою площею 56,7 кв.м., шлакоблочного сарая-літньої кухні Б-1, шлакоблочного гаражу В-1, шлакоблочної вбиральні Г-1, огорожі №1,3,4, зливної ями №2. Визначити за нею, [PERSON] &frac12; частину у праві власності на житловий будинок [ADDRESS], встановивши на це нерухоме майно режим спільної часткової власності. Зобов'язати Обласне комунальне підприємство „Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації” зареєструвати за нею &frac12; частину (у праві спільної часткової власності) на житловий будинок [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримувала позовні вимоги по викладеним в позовній заяві підставам. Відповідачі заявлений до них позов визнали в повному обсязі. Треті особи: Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, та Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» звернулися до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи за відсутності їх представників. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Позивачка [PERSON] пояснила в суді, що з 31 серпня 1974 року вона перебувала в шлюбі з [PERSON]. Відповідачі у справі є їх дітьми. 28 липня 2004 року, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], вона та чоловік за спільні кошти купили житловий будинок [ADDRESS]. Після придбання зазначеного житлового будинку вона з чоловіком та молодшим сином [PERSON] вселилися в нього і проживали там однією сім'єю. 26.10.2004 року вони всі троє зареєструвалися в цьому будинку. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина в виді частини спільного будинку [ADDRESS]. Вона та старший син [PERSON] в межах шестимісячного строку після відкриття спадщини звернулися до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON], а її молодший син [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після померлого батька на її користь. Інших спадкоємців першої черги після померлого [PERSON] немає. Постановою державного нотаріуса від 21 листопада 2007 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлому [INFO] [PERSON], оскільки в договорі купівлі продажу житлового будинку від 28.07.2004 року не визначена частка померлого [PERSON] та її частка у спільному майні - будинку [ADDRESS]. Між нею та покійним чоловіком не було ніякої домовленості відносно часток у праві спільної сумісної власності на будинок, тому вона вважає, що частки кожного з них у праві спільної сумісної власності на цей будинок є рівними. Просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду пояснення аналогічні поясненням позивачки у справі і також просили задовольнити позов їх матері. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 31 серпня 1974 року перебувала в шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.17). Від шлюбу з [PERSON] позивачка має двох повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.18, 18). 28 липня 2004 року, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON](а.с. 10), позивачка - [PERSON] та її чоловік [PERSON] купили житловий будинок [ADDRESS], який складається з: шлакоблочного житлового будинку А-1 житловою площею 56,7 кв.м., шлакоблочного сарая-літньої кухні Б-1, шлакоблочного гаражу В-1, шлакоблочної вбиральні Г-1, огорожі №1,3,4, зливної ями №2. Після придбання зазначеного житлового будинку позивачка з чоловіком та молодшим сином [PERSON]вселилися в нього і вони проживали там однією сім'єю та були зареєстровані в цьому будинку з 26.10.2004 року, що підтверджується домовою книгою (а.с. 20-23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 16). Після його смерті відкрилася спадщина в виді належної йому частини спільного будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка та її старший син [PERSON] в межах шестимісячного строку після відкриття спадщини звернулися до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON], молодший син позивачки [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після померлого батька на користь позивачки. Інших спадкоємців першої черги після померлого [PERSON] немає. Але постановою державного нотаріуса від 21 листопада 2007 року (а.с. 13) позивачці та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлому [INFO] [PERSON], оскільки в договорі купівлі продажу житлового будинку від 28.07.2004 року, посвідченому приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], за реєстром №3132, не визначена частка померлого [PERSON] та частка позивачки у спільному майні - будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/, належить їм на праві спільної власності / спільне майно/. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 368 ч.1 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ч.1,2 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності. У випадку виділу долі з майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації № 4402173 від 10.08.2004 року (а.с.11), власниками будинку [ADDRESS] Дніпропетровської області є я - [PERSON] і [PERSON], форма власності зазначена як приватна спільна сумісна. Як стверджувала в суді позивачка і проти цього не заперечували відповідачі, між позивачкою та її покійним чоловіком не було ніякої домовленості відносно часток у праві спільної сумісної власності на будинок. З огляду на це та вище зазначені норми права, суд вважає що частки позивачки та її померлого чоловіка у праві спільної сумісної власності на будинок були рівними. Таким чином, позивачці, як співвласнику, належить право власності на &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS]. Її покійному чоловікові також належала &frac12; частина зазначеного житлового будинку, яка після його смерті є спадковим майном.

Outcome: approved