overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Краснодонської міської ради про визнання права власності на самовільно збудований гараж. В обґрунтування позовних вимог пояснила, що вона є учасником гаражного товариства “Лада-1”, створеного відповідно до рішення Краснодонської міської ради № 165 від 26.04.1983 року.. Відповідно до вказаного рішення нею був збудован гараж, розташований за адресою: пл. Леніна, 52, м. Краснодон, поштовий індекс 94407. Актом держтехкомісіі від 01.11.2007 року самовільно побудований гараж був введен та прийнят до експлуатації. Однак визнати право власності на самовільно збудовані будівлі згідно до ст. 376 ЦК України може лише суд, тому позивачка просить суд визнати за ним право власності на самовільно збудований гараж. До судового засідання [PERSON] надала заяву в якій просить розглянути позов за її відсутністю. Позов підтримує. Представник відповідача до судового засідання надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутністю. З позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлеглім задоволенню . [PERSON] є учасником гаражного товариства “Лада-1”, про що у матеріалах справи є рішення Краснодонської міської ради № 165 від 26.04.1983 року. Судом встановлено, що самовільно побудований гараж [PERSON] прийнят до експлуатації, про що свідчить Акт держтехкомісіі від 01.11.2007 року, який є у матеріалах справи. Таким чином, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на самовільно побудований гараж. На підставі ст. ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту смерті сина [PERSON], який загинув в дорожньо - транспортній пригоді [INFO]. Медичне вскриття тіла сина не проводилось. Медична довідка про смерть його не видавалась, а тому заявниця не змогла отримати в органі РАГЦСу свідоцтво про смерть [PERSON]. Встановлення вказаного факту заявниці необхідно для одержання свідоцтва про смерть сина та оформлення спадщини. Представник зацікавленої особи - відділу РАГЦСу Ратнівського райуправління юстиції Марусенко Г.О. згідна із заявою [PERSON]. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Достовірність доводів заявниці [PERSON], про обставини смерті її сина [PERSON], підтверджується довідкою виданою Заліською сільською радою Ратнівського району Волинської області з якої слідує, що він загинув в ДТП 19.09.1992 року, похований на кладовищі в с. Заліси. На підставі встановлених в справі обставин, дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що подану заяву слід задовольнити. Встановлення факту смерті [PERSON] для заявниці буде мати юридичне значення, оскільки це дозволить їй реалізувати спадкове право.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що згідно договору № 4152 від 09.11.2005 р. про надання послуг електрозв'язку відповідач є абонентом цеху електрозв'язку № 15 Центру електрозв'язку № 5 Луганської філії ВАТ „Укртелеком” та на його ім'я за адресою:[ADDRESS], було відкрито абонемент телефонного номеру [NUMBER], послуги електрозв'язку, а саме - послуги місцевого, міжміського та міжнародного телефонного зв'язку. В порушення договірних зобов'язань відповідач своєчасно і в повному обсязі не здійснював оплату наданих послуг, внаслідок чого в період з 01.04.2007 р. по 01.09.2007 р. виникла заборгованість по оплаті послуг міжміського та міжнародного телефонного зв'язку у сумі 256,01 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. 23.05..2007 року у зв'язку з несплатою наданих послуг електрозв'язку відповідачеві було надіслано письмове попередження про необхідність оплати наданих послуг, але до теперішнього часу послуги не оплачені. Просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надані телекомунікаційні послуги в сумі 256 грн. 01 коп. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. 07.02.2007 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно до вимог ст. 33 закону України „Про телекомунікації ”, п.51 „Правил користування міським телефонним зв'язком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 1997 р. № 385, розділу 4 «Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв'язком», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 червня 1997 р. № 639 - абонент зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги електрозв'язку - користування міським телефонним зв'язком, міжнародні та міжміські телефонні переговори та інші послуги, надані в кредит по телефону. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору №4152 від 09.11.2005року позивач надає послуги електрозв'язку відповідачеві, який є абонентом телефону [NUMBER], і має борг за ці послуги у сумі 256 грн. 01 коп. (а.с. 6-16). Позивач дійсно надсилав відповідачеві письмове попередження про необхідність оплати наданих послуг, але до теперішнього часу заборгованість за надані послуги не оплачена (а.с. 19). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконав вимоги договору і повинен сплатили позивачу борг у сумі 256 грн. 01 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Мотивує свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виявилась несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Від даного шлюбу вона з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказала на те, що шлюбні відносини припинені з березня 2007 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, вона з відповідачем проживають окремо, поновлення шлюбних стосунків, подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе. Спору про місце проживання дитини та поділ майна немає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 30.04.1998 року, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї (а.з.426). В попередньому судовому засіданні позивачка, її представник підтримали позов з викладених в ньому підстав, просили розірвати укладений з відповідачем шлюб та покласти витрати по його розірванню на позивачку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце попереднього розгляду справи повідомлений належним чином. В письмовій заяві, яка посвідчена 1.02.2008 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON](реєстровий №241), позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність та постановити рішення про розірвання укладеного між ним та позивачкою шлюбу в попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача і позов задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30.04.1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім”ї, актовий запис №426 (а.с.7). Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки припинені, фактично шлюб існує формально. Спору про місце проживання дитини та поділ майна між сторонами немає. Дані питання узгоджені останніми в досудовому порядку. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази вважає, що шлюб слід розірвати, оскільки збереження сім'ї не можливо. Витрати по його розірванню покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним: 25.01.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем, реєстрація якого відбулася у Михайлівській сільській раді Машівського району Полтавської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 1997 року народження , який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні . Відповідач проживає в іншому населеному пункті, має постійний дохід, але місце своєї роботи не повідомляє, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому вона бажає, щоб відповідач сплачував їй аліменти на утримання неповнолітнього сина в установленому законом порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1\4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином і не повідомив про причину неявки. Вислухавши позивача, вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аналізуючи зібрані по справі докази, з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у справах про стягнення аліментів покладається на сторони після розгляду справи. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним: З 25.01.1997 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, реєстрація якого відбулася у Михайлівській сільській раді Машівського району Полтавської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 1997 року народження, який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та поваги їхнє спільне проживання з ним стало суперечити її інтересам та інтересам їхнього сина, вважає, що сім&cent;я уже розпалася, а тому прохає розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь сплачені судові витрати Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином і не повідомив про причину неявки. Вислухавши позивача, вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки сторони втратили почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, і налагодження сімейних стосунків є неможливим, з грудня 2007 року проживають окремо сім”я фактично розпалась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

В листопаді 2007 року ЗАТ КБ “ПриватБанк” звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1861 грн. 73 коп. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 31.10.2006 року між ним і відповідачем укладений договір, за яким останній отримав кредитний ліміт в розмірі 1500 грн. зі сплатою 2 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком строком повернення, що відповідає терміну дії виданої картки. Отримавши кредитні кошті відповідач свої зобов'язання належно не виконав, внаслідок чого, станом на 06.11.2007 року у нього утворилась заборгованість за кредитом в сумі 1493,50 грн., за процентами за користування кредитом - 368,23 грн., а всього 1861 грн. 73 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 31.10.2006 року позивач і відповідач уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки (далі Договір), за яким останній одержав кредитну картку з кредитним лімітом 1500 грн. За договором відповідач зобов'язався здійснювати погашення відсотків за кредитом щомісяця за попередній місяць і кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (п.п. 5.5 Договору). (а.с. 6-9) Отримавши кредитні кошти, відповідач порушив взяті на себе за Договором зобов'язання в частині своєчасності сплати кредиту та процентів за користування ним, і допустив прострочення передбачених платежів. Внаслідок прострочення платежів у відповідача станом на 06.11.2007 року виникла заборгованість по кредиту - 1493,50 грн.; по процентам - 368,23 грн. а всього - 1861,73 грн. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по Договору, не повернув у встановлені строки кредит і не сплатив відсотки за користування ним, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання договору про відповідальне зберігання та відшкодування збитків, з тих підстав, що згідно договору від 11.12.2006 року укладено між ним та відповідачем, останні прийняв на відповідальне зберігання 1275 л. дизельного палива на суму 4400 грн., яке зобов'язувався повернути в разі потреби. Однак умови договору не виконав, тому звернувсь до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову згоду на розгляд справи в його відсутність. Відповідач на даний час перебуває в слідчому ізоляторі м. Кіровограда і надала письмові пояснення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого: Відповідно представленого договору про відповідальне зберігання від 11.12.2006 року між сторонами був укладений договір про зберігання дизельного палива в об'ємі 1275 л. на суму 4400 грн., наявність передачі якого на збереження підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 18.07.2007 року із якого слідує, що на збереженні відповідача знаходиться дизельне паливо в кількості 1275 л. Таким чином, між позивачем та відповідачем у відповідності до ст. 936 ЦК України був укладений договір про зберігання за яким ТОВ (зберігач) зобов'язалося зберігати дизельне паливо, яке йому було передано (поклажодавцем) і повернуто йому у схоронності. Оскільки строк зберігання дизельного палива у договорі не встановлено, зберігач у відповідності до ст..938 ЦК України зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Згідно ст..949 ЦК України та п. 2.1 вказаного договору зберігач зобов'язаний вжити всіх заходів, встановлених договором, законом для забезпечення схоронності речі і якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач піклуватися про річ, як про свою власну, та повернути її в такому виді та такої самої якості. Із матеріалів справи слідує, що вимога позивача в травні 2007 року про повернення йому 1275 л. переданого на зберігання дизельного палива виконана не була у зв'язку з його відсутністю. За таких обставин позовні вимоги є правомірними і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 81 грн. понесених ним при звернені до суду. На підстави викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання її матері [PERSON]недієздатною. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала і повідомила, що вона є донькою [PERSON]., яка є інвалідом 2 групи, страдає на шизофренію. Просить визнати [PERSON]. недієздатною та призначити її опікуном. Визнання особи недієздатною необхідно для призначення опікунства над нею. Представникм опікунської ради Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області та відділу охорони здоров'я Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Суд, заслухавши пояснення заявниці та дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO]., є інвалідом 2 групи, страдає на шизофренію. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 10 від 15.01.2008 р. [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійко психічного захворювання у формі шизофренії параноїчної, і в теперішній час вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд вважає необхідним призначити над [PERSON]. опіку, призначивши опікуном її доньку [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом від спадкодавця [PERSON]. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що [PERSON], яка померла [INFO], була його бабусею. Після смерті бабці залишилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, земельної ділянки площею 9,2 га. та заощаджень на рахунках Ощадного банку України. Згідно заповіту від 18.09.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Однак позивач [PERSON] у визначений законом 6-місячний строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з причин правової необізнаності щодо строку подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач позов визнав. Представник відповідача пояснив, що будь-яких дій щодо спадщини вони не здійснювали. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що після смерті бабусі [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] став спадкоємцем майна, яке належало покійній, за заповітом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 6 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом і пропустив строк подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Строк звернення в нотаріальну контору про прийняття спадщини позивач пропустив з причин правової необізнаності щодо строку подачі заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску вказаного строку поважною, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся 15.01.2008 року до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та[PERSON] . Позивач перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 09.12.2004 року. У шлюбі дітей немає. Даний шлюб був зареєстрований 09.12.2004 року у першому відділі РАЦС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що свідчить актовий запис № 530. У подружжя різні погляди на життя, питання сім”ї та шлюбу. Подружні відносини припинені. Сумісне господарство не ведеться, взаємні обов'язки не виконуються. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved