Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

14.12.2007 р. Прокурор Іллічівського районного суду м. Маріуполя в інтересах Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві зазначив, що у ході загально наглядової перевірки з питань додержання вимог земельного законодавства України, проведеної прокуратурою Іллічівського району м. Маріуполя із залученням фахівців Маріупольського управління земельних ресурсів встановлено факт самовільного зайняття громадянкою [PERSON] земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0, 0009 га під дерев'яний паркан без правовстановлюючих документів (без встановлення її меж в натурі (по місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та його державної Реєстрації). Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України набувають право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У відповідності зі ст. 126 Земельного Кодексу України право власності або право постійного користування земельною ділянкою засвідчується державними актами. На момент перевірки та надходження до прокуратури району з Маріупольського міського управління земельних ресурсів матеріалів щодо самовільного заняття громадянкою [PERSON] земельної ділянки із земель громадянської забудови, вищезазначений акт у [PERSON] був відсутній. Відповідно до ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайнятті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для користування стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. На підставі викладеного просить зобов'язати [PERSON]звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0, 0009 га., зайняту під дерев'яний паркан, а також судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні прокурор підтримав позов у повному обсязі та пояснив обставини справи таким чином, як вони викладені вище. Представник позивача Маріупольської міської ради до судового засідання не з'явився до суду надійшла заява від його імені з проханням розглянути справу за його відсутністю, проти задоволенню позву не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення прокурора, відповідачки [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно із актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 22.08.2007 р. державним інспектором - головним спеціалістом Маріупольського міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель [PERSON] у присутності [PERSON] відповідно до вимог ст. ст. 6 і 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства громадянкою [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] у результаті перевірки встановлено, що громадянка [PERSON] самовільно використовує земельну ділянку, площею 0, 0009 га під розміщення дерев'яного паркану по [ADDRESS], землі житлової та громадянської забудови, без правоустановлюваючих документів і без встановлення її меж в натурі на місцевості, одержання документу, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України. Згідно із приписом від 22.08.2007 р. № 010202 виданого громадянці [PERSON], яка самовільно використовує земельну ділянку, площею 0, 0009 га під розміщення дерев'яного паркану по [ADDRESS], землі житлової та громадянської забудови, без правовстановлюючих документів і без встановлення її меж в натурі на місцевості, одержання документу, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, даний припис належить до обов'язкового виконання. Згідно із актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25.10.2007 р. державним інспектором - головним спеціалістом Маріупольського міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель [PERSON] відповідно до вимог ст. ст. 6 і 10 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель” проведена перевірка з питання виконання вимог припису № 010202 від 22.08.2007 р. громадянкою [PERSON] по [ADDRESS], у результаті перевірки встановлено, що вимоги припису № 010202 від 22.08.2007 р. не виконано. Згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення від 28.08.2007 р. Маріупольського міського управління земельних ресурсів, громадянку [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно із ст. 51-1 КУпАП, а саме за самовільно зайняту та використану без правовстановлюючих документів земельної ділянки під розміщення дерев'яного паркану, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Прийшовши до висновку щодо задоволення позову, суд, враховуючи що позивач звільнений від сплати держмита, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачки на користь держави судові витрати у вигляді збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, та судовий збір в сумі 51 гривні.

Outcome: approved