Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-02 00:00:00

Рішенням деснянського районного суду міста Чернігова від 5 листопада 2007 року частково задоволено позов відкритого акціонерного товариства ПМК-210 до [PERSON] та ухвалено усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0018 га шляхом звільнення збірно-розбірного металевого гаражу по [ADDRESS], що належить [PERSON]. Рішенням суду встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної ради міста Чернігова від 16 травня 1990 року за № 140[PERSON], чоловікові відповідачки, котрий помер у 2001 році, було дозволено встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаражу поблизу місця проживання по[ADDRESS] без переходу права користування до інших осіб, без права забудови та облаштування оглядової ями, після смерті чоловіка[PERSON]не набула права користування земельною ділянкою, на якій розташовано гараж і не зверталася до міської ради про надання їй у користування земельної ділянки для гаражу, а оскільки за договором оренди від 29 грудня 2004 року земельна ділянка площею 0,2125 га по[ADDRESS]надана під забудову ПМК-210 строком на 5 років, земельна ділянка, на якій розташовано гараж, підлягає звільненню. В апеляційній скарзі[PERSON]просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга [PERSON] належить до задоволення. За матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної ради міста Чернігова від 16 травня 1990 року за № 140 [PERSON], чоловікові відповідачки, котрий помер у 2001 році, було дозволено встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаражу поблизу місця проживання по[ADDRESS] без переходу права користування до інших осіб, без права забудови та облаштування оглядової ями і на виділеній земельній ділянці площею 18 кв.м. [PERSON] було встановлено збірно-розбірний металевий гараж. Після смерті[PERSON] у 2001 році земельна ділянка, виділена йому для гаражу, не вилучалася і у встановленому порядку це питання органами місцевого самоврядування не порушувалося. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2005 року право власності на гараж визнано за [PERSON] Відповідно до ст.377 ч.2 ЦК України, ст.120 ЗК України при переході права власності на споруду, розміщеній на земельній ділянці, наданій у користування, до нового власника споруди переходить право користування земельною ділянкою, на якій споруда розміщена. По справі також встановлено, що за договором оренди земельної ділянки від 29 грудня 2004 року та додаткової угоди до договору оренди від 6 квітня 2005 року ПМК-210 в оренду строком на 5 років для будівництва житлового будинку була надана земельна ділянка площею 2125 кв.м. по [ADDRESS]на якій розміщено у т.ч. і спірний гараж, який на час укладення договору та передачі ПМК-210 земельної ділянки у користування, акт від 29 грудня 2004 року, не був знесений і питання про вилучення земельної ділянки під гаражем у встановленому порядку не порушувалося. Відповідно до п.8.2 зазначеного договору передача зазначеної земельної ділянки в оренду не є підставою для припинення або зміни обмежень(обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку. Ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні представник ПМК-210 не навів обставин, що власник розташованого на орендованій земельній ділянці гаража порушує право ПМК-210 на належне використання земельної ділянки. Як послався представник ПМК-210 у судовому засіданні зазначений гараж не перешкоджав будівництву жилого будинку і будівництво будинку завершено, будинок частково заселено, гараж не перешкоджає обслуговуванню будинку і підставою для звернення до суду стали звернення мешканців будинку до ПМК-210 про перенесення гаражу. У чому полягає порушення прав мешканців будинку таке розміщення гаражу представник позивача також не навів так само і не надав повноважень від мешканців будинку на захист їх прав у суді. Відповідно до ст.16 ЦК України судовому захисту підлягає порушене особисте немайнове або майнове право та інтерес особи. За матеріалами справи не встановлено порушення [PERSON] права або інтересу ПМК-210 і у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позовних вимог ПМК-210 про звільнення гаражу, що належить [PERSON] За обставин, коли висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та судом неправильно застосовано матеріальний закон, рішення суду не можна визнати законним, таке рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПМК-210.

Outcome: approved