Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

13.08.2002 року позивачі звернулися до суду із позовом про відшкодування збитків і просили постановити рішення і стягнути з відповідача 36 617, 8 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалися на те, що між ними та відповідачем був укладений договір про випуск банківської платіжної картки VISA CLASSIC, позивач відкрив спеціальний картковий рахунок, а відповідач мав право здійснювати операції по розрахунках за придбані товари та отримані послуги за допомогою картки тільки в межах витратного ліміту. Але відповідач здійснював протягом 5 днів до моменту вилучення картки розрахунки на території Польщі за допомогою даної картки на загальну суму 6679, 56 USD, але витратний ліміт складав 50,00 USD. Таким чином позивачі просять стягнути дану суму, разом із сумою процентів із відповідача у судовому порядку. В подальшому в судовому засіданні позивачі неодноразово підвищували свої позовні вимоги, та 07.11.2003 року просили стягнути з відповідача 8061, 76 USD - суму використаного овердафту, 1317, 20 USD - відсотки за користування коштами овердафту. Що складає загальну суму за курсом НБУ на 24.10.2003 року 42985. 30 грн., а також вся витрати по розгляду справи. 07.11.2003 року провадження по цивільній справі було призупинено до розгляду кримінальної справи №62020902, яка перебувала у Комінтернівському РО ХГУ УМВСУ в Харківській області та порушена по факту крадіжки грошових коштів з валютного рахунку ХОФАКБ”УКРСОЦБАНКА”. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 10.01.2006 року провадження по цивільній справі було поновлено за заявою позивачів. В подальшому, 30.10.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було постановлено заочне рішення, яке було переглянуте ухвалою від 02.02.2007 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала свій позов, просила його задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні визнали позов частково, а саме те, що її довіритель дійсно уклав договір на відкриття картки VISA CLASSIC з сумою ліміту овердрафту в 50,00 USD. В іншій частині позовні вимоги не визнала, посилалася на те, що [PERSON] не виїзджав за межі України, та як тільки дізнався про відсутність картки сам, особисто про це повідомив банк, а тому вважає, що умови договору він виконав. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, адвоката [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2004 року у м. Харкові між позивачем та відповідачем було укладено договір №860\2\45-3-119 про випуск банківської платіжної картки VISA CLASSIC та розрахунково - касове обслуговування рахунків. Відповідно до п. п. 1.1. Договору позивач відкрив відповідачеві спеціальний картковий рахунок [NUMBER] та рахунок гарантованого депозиту [NUMBER] в доларах США, випустив та надав йому платіжну картку VISA, типу - CLASSIC, а також забезпечив здійснення розрахунків за операціями з карткою в межах витратного ліміту. Витратним лімітом, відповідно до договору, є сума грошових коштів, яку відповідач має право витрачати за допомогою платіжної картки. Витратний ліміт для відповідача складався із суми на спеціальному картковому рахунку [NUMBER] та суми ліміту овердрафту, і становить 50,00 USD. Відповідач мав право здійснювати операції по рахунках за придбані товари та отримані послуги за допомогою картки в межах витратного ліміту. Даний факт укладення договору з витратним лімітом в 50,00 USD є безспірним, визнаний відповідачем, та його представником, а тому в даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню, а з [PERSON], відповідно за рішенням суду стягується 50,00 USD, що еквівалентно 5, 329 грн. за 1 USD станом на 15.08.2002 року (а.с. 4). Крім того, суд стягує з [PERSON] на користь позивачів суму 16% річних . що передбачена даним договором, яка складає , на час розгляду справи 236,01 грн. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача з 02.08.2002 року з картки відповідача на території Польщі протягом 5 днів до моменту вилучення картки у Польщі було здійснено розрахунки за придбані товари та отримані послуги за допомогою картки на загальну суму 6679,56 USD, в той час, як витратний ліміт становив 50,00 USD, ця сума не погашена, чим, відповідач, на думку представника банку порушив п. п. 4.1.6. Договору № 860\2\45-3-119 , як пояснила представник позивача, банку завдані збитків на суму 6679, 56 USD. Також представник позивача пояснила, що збиткі банку було завдано шляхом здійснення розрахунків за придбані та надані послуги без авторизації. Відповідно до правил міжнародної платіжної системи VISA, на території Польщі розрахунки за придбані товари та послуги в межах суми, що не перевищує 60 USD, здійснюється без проведення авторизації. Відповідно до п.3 Положення про виконання міжбанківських розрахунків через розрахунковий банк за операції, що здійснюються із застосуванням банківських платіжних карток міжнародної платіжної системи VISA International, затвердженого постановою правління НБУ від 20.11.1998 року №490 з кореспондентського рахунку позивача у DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS (NEW YORK) за проведені операції без авторизації було списано 6679,56 USD. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача витрати , завдані банку по обслуговуванню картки у сумі 165 USD, що складає 879, 28 грн.; суму за постановку картки в електронний стоп - лист у розмірі 2 USD, що складає 10,66 грн., заборгованість за відсотками - 1317,20 USD, а всього 42 985, 30 грн. Суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. По перше, для задоволення позовних вимог у повному обсязі повинна бути доведена вина [PERSON] Судом встановлено, що СО Комінтернівського РО ХГУ УМВС України в Харківській області перебуває кримінальна справа за фактом крадіжки коштів з валютного рахунку ХОФ АКБ “УКРСОЦБАНК”. Даний факт знайшов своє підтвердження у листах - відповідях СО Комінтернівського РО ХГУ УМВС України в Харківській області, відповідно яких досудове слідство за кримінальною справою №62020902, порушеною за фактом крадіжки коштів з валютного рахунку ХОФ АКБ “УКРСОЦБАНК” призупинено за ст. 206 п.3КПК України, у зв'язку із не встановленням особи, що здійснила крадіжку. Обвинувачення [PERSON] по даній кримінальній справі не пред'являлося (а.с. 103, 263). Крім того, згідно постанови слідчого СО Комінтернівського РО ХГУ УМВС Украини в Харківській області від 16.11.2002 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 185 ч.3 КК України у відношенні [PERSON] у зв'язку із відсутністю в його діях складу злочину (а.с. 261 - 262). Судом встановлено, що в матеріалах кримінальної справи №62020902, порушеної за фактом крадіжки грошових коштів з валютного рахунку ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» заявлений позов на суму 36617,18 грн. (а.с. 103). Як пояснив в судовому засіданні представник позивача вищезазначений позов пред'явлений до винних осіб, а не до [PERSON] особисто. Також, у суду відсутні сумніви в тому, що фактично за межами України [PERSON] не виїзджав, та взагалі він не має закордонного паспорту, даний факт було визнано і представником позивача. Безпосередньо в судовому засіданні сам [PERSON] пояснював, що не знав, що картка , яку він отримав у банку відсутня, т.я. декілька днів, після отримання картки він знаходився за межами міста, де відпочивав, картку отримав за проханням знайомих [PERSON] та [PERSON]. Після того, як з'ясував, що картка відсутня, вже після повернення у м. Харків звернувся до банку і заблокував картку (а.с. 73-74). За таких обставин суд вважає, що відповідач виконав умови договору, а саме , як тільки мав можливість, сам, особисто повідомив про відсутність картки. За таких обставин, суд вважає, що вина [PERSON] не доведена, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків 6679,56 USD, що складає за курсом НБУ на 15.08.2002 року 35595, 38 грн., витрат позивача по обслуговуванню картки у сумі 165 USD, що складає 879, 28 грн.; суми за постановку картки в електронний стоп - лист у розмірі 2 USD, що складає 10,66 грн., заборгованість за відсотками - 1317,20 USD, а всього 42 985, 30 грн. Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивачів суму державного мита пропорційно сумі задоволених позовних вимог та на користь держави 30 грн. суму за технічно - інформаційні послуги. На підставі викладеного,

Outcome: partial