Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачів на її користь аліменти у розмірі 150 гривень з кожного щомісяця і довічно на її утримання. Позовні вимоги мотивує ти, що відповідачі є її рідними синами, інших дітей у неї не має, тривалий час мешкає окремо від них, діти інколи відвідують, надають не велику та не регулярно матеріальну допомогу. В силу свого похилого віку їй тяжко самостійно робити покупки, ходити до магазину, в аптеку, на що потрібні додаткові витрати. В даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, одержує мінімальну пенсію за віком у розмірі, що є нижчим за прожитковий мінімум, встановлений законом, потребує піклування і матеріальної допомоги. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали, згодні зі стягненням аліментів у твердій грошовій сумі по 150 гривень з кожного про що надали письмову заяву та пояснили, що мають достатню заробітну платню щоб сплачувати аліменти. Представник підтримав позов з тих самих підстав. Згідно зі ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, відповідачів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, позивач [PERSON] 1951 року народження, відповідно до довідки Пенсійного фонду України у м. Ялта отримує пенсію в наслідок захворювання інвалідом другої групи у розмір 453, 38 гривень на місяць, мешкає сама, іншого доходу не має, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, потребує матеріальної допомоги та піклування. Згідно з ч.1 ст.202 СК України повнолітні діти (син, дочка) зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, що є не працездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той із батьків хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Потреба у матеріальній допомозі повинна визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. При цьому встановлено, що позивач має двох повнолітніх самостійних дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження, які проживають окремо від матері, регулярно матеріальної допомоги не надають, в той час як мають постійне місце роботи, доходи та не обтяжені стягненням по виконавчим документам на користь інших осіб, стягнення аліментів не погіршить їхнього матеріального стану. Вимоги ч.2 ст. 202 СК України судом виконані, встановлено, що позивач не позбавлялася батьківських прав відносно синів. Таким чином [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію нижче чим прожитковий мінімум, є інвалідом другої групи та потребує додаткової матеріальної допомоги. При таких обставинах вимоги позивача засновані на законі й підлягають задоволенню. З відповідачів на користь позивача на підставі ст.184 СК України підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З відповідачів на користь позивача на підставі ст.200 СК України підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 150 гривень щомісяця з кожного. Крім того, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved