Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що 06 березня 1994 року у Федюківській сільській раді Лисянського району Черкаської області між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб. Як видно із свідоцтва про розірвання шлюбу 14 серпня 2007 року у відділі РАЦС Ставищенського районного управління юстиції було зареєстровано розірвання вказаного шлюбу. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] народження та [PERSON] [INFO] народження. Позивачка з відповідачем припинили шлюбні стосунки та не дійшли згоди щодо порядку та розміру виплати коштів на утримання дітей. Домовленості про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей не досягнуто. Договору про сплату аліментів на утримання дітей не укладено. Інших дітей у відповідача немає. Син [PERSON] має задовільний стан здоров'я. Дочка [PERSON] є інвалідом дитинства і перебуває на диспансерному обліку в Ставищенській ЦРЛ з діагнозом „Гострий лімфобластичний лейкоз”. Просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) останнього, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до повноліття дітей починаючи з 03 березня 2008 року. Інших дітей або непрацездатних утриманців у позивача не має. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, усну заяву відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає, з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] народження та [PERSON] [INFO] народження, аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України. з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ на користь територіального управління державної судової адміністрації в Київській області та державне мито на користь органу місцевого самоврядування. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved