Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

В вересні 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. і [PERSON]. про відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди в сумі 5960,91 грн. і моральної - 50000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.12.2006 року відповідач [PERSON]., керуючи по довіреності належним відповідачу [PERSON]. автомобілем ВАЗ-2121 д/н [NUMBER] на мосту через ріку Південний Буг допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21104 д/н [NUMBER]під його керуванням, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. За наслідками ДТП вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.06.2007 року відповідач [PERSON]. визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Внаслідок ДТП він зазнав втрат майнового характеру у зв'язку з лікуванням та відновленням здоров'я, а також транспортуванням, збереженням та розбиранням його автомобіля після аварії, а також зазнав душевних хвилювань, моральних і фізичних страждань які були йому заподіяні внаслідок ДТП. Оскільки відповідачі є володільцями транспортного засобу вважає, що заподіяна йому ДТП моральна і майнова шкода має бути відшкодована ними солідарно. В судовому засіданні позивач розмір позовних вимог в частині майнової шкоди збільшив на 840 грн., пов'язуючи це з додатковими витратами на придбання ліків для відновлення здоров'я після ДТП. При цьому позивач і його представник збільшений позов підтримали і підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідачів в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що на його думку позов пред'явлений до відповідача [PERSON]. не підлягає задоволенню, оскільки останній не причетний до ДТП, а позов пред'явлений до відповідача [PERSON]. підлягає частковому задоволенню. Зокрема представник відповідачів вважав, що [PERSON]. відшкодував 1960 грн. за лікування і має відшкодувати позивачу залишок невідшкодованої майнової шкоди в сумі 481 грн. В частині заподіяння діями [PERSON]. моральної шкоди позивачу представник відповідача не заперечував, вказавши, що розмір цього виду шкоди має бути визначений з урахуванням судової практики. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 11.12.2006 року приблизно о 12.30 год. відповідач [PERSON]. керуючи по довіреності автомобілем ВАЗ-2121 д/н [NUMBER]рухався по мосту через ріку “Південний Буг” з боку вул. Великої Морської в напрямку вул. Поштова в м. Миколаєві. Грубо порушивши вимоги п.п. 2.3. “б”, 10.1., 12.1., 13.1. 14.2. 14.6. “г”, 34.1.1.1. Правил дорожнього руху України, відповідач, перетнувши суцільну смугу горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем “ВАЗ-21104” д/н [NUMBER]під керуванням позивача [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелома дна вертлюгової впадини зі зміщенням, забою і гемартроза правого колінного суглоба, саден правого колінного суглоба, забою грудної клітини, які відносяться категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.06.2007 року відповідач [PERSON]. визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. (а.c. 5) Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва з 11.12.2006 року по 03.01.2007 року. (а.с. 12) У зв'язку з лікуванням і за призначенням лікаря позивач витратив на придбання ліків і медичного приладдя 2141 грн., що визнається представником відповідачів. Крім того позивачем було витрачено 900 грн. по розбиранню і зберіганню пошкодженого автомобіля ВАЗ-21104. (а.с. 20) 05.06.2007 р. відповідач [PERSON]. передав позивачу в рахунок погашення майнової шкоди 1960 грн. (а.с. 147 в кримінальній справі № 1-4-348/2007 р. (архів Центрального районного суду м. Миколаєва)). Ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. В розглядуваному спорі такою особою є саме відповідач [PERSON]., який і має нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем. Таким чином розмір невідшкодаваної майнової шкоди складає 1381 грн., яка, в силу ст. 1166 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. на користь позивача. Що стосується решти витрат позивача на придбання ліків і медичного приладдя після виписки з лікувального закладу, а також проходження санаторно-курортного лікування, то суд вважає, що ці витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки їх необхідність не підтверджена відповідними лікарськими призначеннями. Крім того, інші витрати, пов'язані зі стоянкою, евакуюванням і експертизою автомобіля понесені не позивачем, а іншою особою, а тому ці витрати не можуть бути стягнуті на користь позивача. (а.с. 20) Вирішуючи питання в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON]. позивач зазнав втрат немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань, пов'язаних з ушкодженням та тривалим розладом здоров'я, перенесенням сильного фізичного болю, порушенні звичайного укладу життя і неможливістю продовження активного громадського життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги характер та обсяг фізичних і душевних страждань позивача, їх тривалість і подальші негативні наслідки. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, виходячи з викладеного, а також з засад розумності і справедливості суд вважає що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню має дорівнювати 30000 грн. З відповідача [PERSON]. на користь держави також слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial