Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

У жовтні 2007 року [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка [PERSON] , в якому просила визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири[ADDRESS], посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 13.12.1996 року. Крім того, позивачка просила визнати за нею право власності на ? частини квартири [ADDRESS], а за відповідачем [PERSON]. - право власності на ? частину спірної квартири, відступивши від засади рівності часток подружжя з урахуванням інтересів неповнолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на ? частини квартири в інтересах неповнолітньої дитини підтримала. Від вимог про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири позивачка відмовилася. Відмова була прийнята судом, про що винесена ухвала Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19.02.2008 року, про закриття провадження у справі щодо цієї частини позовних вимог. Відповідач [PERSON]. позов не визнав, посилаючись на те, що він та позивачка мають рівне право на спірну квартиру, підстав для задоволення позову не мається. Представник третьої особи: відділу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську позов визнала. Представник третьої особи: КП “ДМБТІ” надав до суду лист, в якому просив розглядати справу без їх участі по наявним матеріалам справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, думку адвокатів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.04.1994 року позивачка [PERSON]. зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON].(а.с. 10). 13.08.1996 року відповідач [PERSON]. на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 13.08.1996 року Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстр № 4-7587, придбав у власність квартиру [ADDRESS](а.с. 8). [INFO]у подружжя [PERSON]. і [PERSON]. народився син [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Відповідно рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.10.2007 р. та 30.10.2007 р. з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, а також шлюб між ними був розірваний (а.с.44-45). На цей час місцем проживання сторін є квартира[ADDRESS] Позивачка [PERSON]. у судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог пояснила, що у серпні 1996 року, вона і відповідач, знаходячись у зареєстрованому шлюбі , за спільні сімейні кошти придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS] Покупцем квартири у договорі записали відповідача. Таким чином, їй відповідно до Закону належить ? частина квартири. Сімейне життя з відповідачем не склалося з підстав різних поглядів на життя, а також внаслідок того, що відповідач зловживав та зловживає на цей час спиртними напоями, вчиняє сварки та бійки. Вона зверталася до органів внутрішніх справ, до відповідача були застосовані профілактичні міри. У 2005 році вона припинила з ним подружні стосунки. У жовтні 2007 року рішеннями суду на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина, а також шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Розмір аліментів, які вона отримує від відповідача не є достатнім для забезпечення фізичного та духовного розвитку сина, який мешкає разом з нею. Крім того, є проблеми зі станом здоров'я дитини, в зв'язку з чим вона зверталася до дитячого психіатра, на цей час син знаходиться на лікуванні у дитячому психоневрологічному санаторії. Прохала суд в інтересах неповнолітньої дитини визнати за нею право власності на ? частини спірної квартири. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він та позивачка набули спірну квартиру під час знаходження у шлюбі, тому суду слід застосувати принцип рівності часток , що передбачено законом. Крім того, відповідач пояснив, що позовні вимоги відносно визнання за позивачкою права власності на ? частини квартири з урахуванням інтересів дитини не є обґрунтованими, так як він має можливість надавати синові кошти у такому розмірі, які необхідні для його забезпечення і більші, ніж визначені судом. Крім того, відповідач пояснив, що гроші на придбання квартири в більшості дала його матір - 3200 доларів США , а матір позивачки дала 500 доларів США. Суд вважає, що в судовому засіданні доводи позивачки знайшли своє підтвердження, та можуть бути покладені в основу прийняття рішення по справі, доводи відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Так, відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частина 3 ст.70 СК України свідчить про те, що за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, а також, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Суд вважає, що доводи позивачки про необхідність відступу від засад рівності часток подружжя у бік збільшення частки майна на її користь з урахуванням інтересів неповнолітнього сина підтверджуються доказами про те , що неповнолітній син мешкає разом з позивачкою, та фактично знаходиться на її утриманні. Рішенням суду відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але як встановлено в судовому процесі, він ніде не працює, даних про те, що надає не працюючи достатню матеріальну допомогу позивачці на утримання сина, він суду не надав. Ствердження відповідача про те, що при нагоді він буде надавати необхідну допомогу на утримання дитини і більш чим це визначено офіційно, суд не має можливості прийняти до уваги, так як цьому ніякого підтвердження від відповідача не надійшло. Крім того, із наданих позивачкою документів вбачається, що вона у зв' язку з неправомірною поведінкою відповідача за місцем проживання зверталася за допомогою до Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровської області, отримала відповідь від 21.01.2008 р. , що приведені нею факти знайшли своє підтвердження, що [PERSON]. буде притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.66) . Із копії постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 19.10.2005 року вбачаться, що [PERSON]. за місцем проживання і раніше здійснював неправомірні дії по відношенню до позивачки, а саме у наслідок конфлікту спричинив їй легкі тілесні ушкодження (а. с.77). Крім того, як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній син відповідача має незадовільний стан здоров'я і цим питанням опікується тільки позивачка, що підтверджується наданими нею медичними довідками (а.с.64, 76) та путівкою, згідно якої [PERSON] з 09.01.2008 р. по 29.03.2008 року знаходиться на лікуванні в дитячому психоневрологічному санаторії (а.с.65). Свідок [PERSON]. (мати позивачки) показала, що її колишній зять - відповідач [PERSON]. зловживає спиртними напоями, внаслідок чого матеріальний рівень сім'ї її дочки (позивачки [PERSON].) завжди був низьким. Вона (свідок)постійно надавала матеріальну допомогу своїй дочці, разом з батьками відповідача виплачувала борг за придбану квартиру. Свідок [PERSON]. показав, що відповідач [PERSON]. зловживає спиртними напоями. Борг за квартиру віддавали батьки позивачки та відповідача. Він(свідок), як хрещений батько неповнолітнього [PERSON] , вважає, що відповідач ніколи не займався та і в цей час не займається проблемами своєї сім'ї, тобто відноситься до цього недбало. Свідки [PERSON]. та [PERSON]. показали, що вони давали у борг батькам відповідача відповідно 700 та 500 доларів США, які ті повернули протягом одного року. Батьки відповідача, свідки [PERSON]. та [PERSON]., показали, що 2000 доларів США у них для придбання квартири для сім'ї сина були після спродажу спадщини-будинку в Росії, а 1200 доларів вони взяли у борг у знайомих [PERSON]. і [PERSON]. Матір позивачки дала 500 доларів США. Суд оцінюючи показання свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. , [PERSON]., [PERSON]. вважає, що у відповідності зі ст.60 СК України встановлені в судовому засіданні відомості про джерела , з яких надійшли кошти на придбання спірної квартири, не можуть вплинути на частки власності на квартиру позивачки і відповідача (1/2+1/2), тому не можуть бути прийнятті до уваги судом як докази, на підставі яких позовні вимоги можливо б було визнати як необґрунтованими. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку , що позов [PERSON]. про необхідність відступу в судовому порядку від засад рівності часток подружжя в спільній сумісній власності та збільшені її права власності до розміру ? часток спірної квартири з урахуванням інтересів неповнолітнього сина [PERSON], підлягає задоволенню.

Outcome: approved