overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач проживає в житловому приміщенні за адресою : [ADDRESS]і користується послугами централізованого опалення, згідно договору „ Про надання послуг з теплопостачання” б\н від 26.01.2006 року. Однак, відповідач з жовтня не оплачує вартість одержаних послуг за теплопостачання, в наслідок чого, станом на грудень 2007 року, утворився борг в сумі 3343 гривні 88 копійок, який позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Уханенко С.Г. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та прохав їх задовольнити і стягнути з відповідача борг за надання послуг з теплопостачання в сумі 3343 гривні 88 копійок. Відповідач в судові засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, послуги з теплопостачання надавались до квартири відповідача безперебійно через централізовану систему опалення відповідно до укладеного сторонами договору„ Про надання послуг з теплопостачання” б\н від від 26.01.2006 року, але відповідачем не проводилася оплата за отримані послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 3343 гривні 88 копійок. . А тому, суд вважає необхідним стягнути дану заборгованість на користь позивача, поскільки квартира відповідача підключена до системи централізованого опалення і позивачем надавались останньому послуги з теплопостачання постійно протягом опалювальних сезонів, але сплату коштів за теплопостачання відповідач не проводив . Оскільки позов підлягає до задоволення, тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути також понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач проживає в житловому приміщенні за адресою : [ADDRESS]і користується послугами централізованого опалення, згідно договору „ Про надання послуг з теплопостачання” б\н від 19.01.2006 року. Однак, відповідач не оплачує вартість одержаних послуг за теплопостачання, в результаті чого станом на грудень 2007 року утворився борг в сумі 3665 гривень 38 копійок, який позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Уханенко С.Г. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та прохав їх задовольнити і стягнути з відповідача борг за надання послуг з теплопостачання в сумі 3665 гривень 38 копійок. Відповідач в судові засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, послуги з теплопостачання надавались до квартири відповідача безперебійно через централізовану систему опалення відповідно до укладеного сторонами договору„ Про надання послуг з теплопостачання” б\н від від 19.01.2006 року, але відповідачем не проводилася оплата за отримані послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 3665 гривень 38 копійок. А тому, суд вважає необхідним стягнути дану заборгованість на користь позивача, поскільки квартира відповідача підключена до системи централізованого опалення і позивачем надавались останньому послуги з теплопостачання постійно протягом опалювальних сезонів, але сплату коштів за теплопостачання відповідач не проводив . Оскільки позов підлягає до задоволення, тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути також понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

[PERSON], являлася власником будинку та головою двору в с. Красносілля, Чигиринського р-ну, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в Красносільській сільській раді. [INFO]вона померла і позивач будучи спадкоємцем, просить визнати належність вказаного будинку за [PERSON], а за ним визнати право власності на це домоволодіння. Відповідач позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що власником будинку розташова- ного в с. Красносілля, Чигиринського р-ну була [PERSON] яка померла [INFO], що стверджується довідками та рішенням Красносільської сільської ради, свідоцтвом про смерть. Але, відповідно до вимог ст. 256 та 257 ЦК України, встановлено, що позовна давність тобто, строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встанавлюється тривалістю у три роки. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] померла [INFO]тобто біля 15 років тому, і позивач не приймав мір для вирішення даного питання і не надав суду доказів про поважність пропуску даного строку, тому даний позов необхідно залишити без задоволення в зв”язку з пропуском строку позовної давності звернення до суду. На підставі викладеного, ст.256, 257 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач проживає в житловому приміщенні за адресою : [ADDRESS]і користується послугами централізованого опалення, згідно договору „ Про надання послуг з теплопостачання” б\н від 10.01.2007 року. Однак, відповідач з травня 2006 року частково оплачує вартість одержаних послуг за теплопостачання, в результаті чого станом на грудень 2007 року утворився борг в сумі 1015 гривень 98 копійок, який позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Уханенко С.Г. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та прохав їх задовольнити і стягнути з відповідача борг за надання послуг з теплопостачання в сумі 1015 гривень 98 копійок. Відповідач в судові засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, послуги з теплопостачання надавались до квартири відповідача безперебійно через централізовану систему опалення відповідно до укладеного сторонами договору„ Про надання послуг з теплопостачання” б\н від 10.01.2007 року, але відповідачем не проводилася оплата за отримані послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 1015 гривень 98 копійок. А тому, суд вважає необхідним стягнути дану заборгованість на користь позивача, поскільки квартира відповідача підключена до системи централізованого опалення і позивачем надавались останньому послуги з теплопостачання постійно протягом опалювальних сезонів, але сплату коштів за теплопостачання відповідач не проводив . Оскільки позов підлягає до задоволення, тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути також понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]., третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування над неповнолітньою особою. Позивачка зазначила, що [INFO]померла її донька [PERSON] року народження, яка від шлюбу з [PERSON]розірваного ще у 1996 році, мала неповнолітнього сина. Після її смерті син доньки - онук позивачки [PERSON] залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. У відповідності с діючим законодавством батьки забов'язані утримувати свою дитину, виховувати її. У 2001 році, за позовом [PERSON]. на її користь стягнуто аліменти з [PERSON]. на утримання сина. Однак , на протязі всього часу після розірвання шлюбу, [PERSON]. з сином не спілкувався, участі у його вихованні, наданні освіти та утриманні не брав, у 2005 році проводився його розшук, оскільки він злісно ухиляється від сплати аліментів. На даний час неповнолітній [PERSON]. проживає разом із бабусею в[ADDRESS], вона у повному обсязі виконує батьківські обов'язки, користується у онука авторитетом, стосунки в сім'ї дружні, у будинку створені такі умови проживання, що сприяють повноцінному розвитку дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд позбавити [PERSON]. батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом опублікування оголошення у засобах масової інформації. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, представив заяву про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позову та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та третьої особи за наявними доказами справи. Відповідно до висновку від 27.03.2007 року (а.с.4), Рада опіки і піклування при виконкомі Чугуївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO]народження, оскільки з моменту розлучення він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, матеріальної та фінансової допомоги не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що підтверджується довідкою Чугуївської центральної лікарні де лікується хлопчик (а.с.21), довідкою-характеристикою адміністрації Чугуївської загальноосвітньої школи № 7 (а.с.14). Таким чином, вислухавши позивача, проаналізувавши та дослідивши докази справи, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] на підставі ст. 164 СК України необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], та як він не виконує своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини та призначити [PERSON]. піклувальника, оскільки згідно чинного законодавства піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

[PERSON]. 12.02.2008 року звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт приналежності їй трудової книжки, яка видана їй 03.05.1972 року. Вказуючи на те, що у січні 2008 року вона звернулася в Чугуївське міськрайонне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області для оформлення пенсії за віком, у зв'язку з чим, надала їм відповідні документи. При розгляді наданих документів виявилося, що у трудовій книжці її ім'я було записано невірно як „[INFO]”, а в документах, що підтверджує особу заявниці - паспорті, свідоцтві про народження, її прізвище значиться як “[PERSON]”. Данна обставина перешкоджає заявниці оформити пенсію за віком яка передбачена Законом України „Про пенсійне забезпечення”. У судовому засіданні заявниця підтримала доводи заяви, представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився та надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви [PERSON]. не заперечував. Суд заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні ним правовідносини: Згідно свідоцтва про народження виданого Дубрівською сільською Радою Іршавського району Закарпатської області від 13.06.1968 року, актовий запис № 4, [INFO]народилася [PERSON]. 03.05.1972 року [PERSON]. була прийнята на роботу працівником 2 відділу Радгоспу „Маяк” Чугуївського району Харківської області і їй була виписана трудова книжка. Однак у данній трудовій книжці не вірно було вказано ім'я замість правильного „[PERSON]” вказано „[INFO]”. 19.08.1972 року вона уклала шлюб з [PERSON]та змінила прізвище з „[PERSON]” на “[PERSON]”. У зв'язку з чим інженер по кадрам внесла зміну прізвища у трудову книжку з „[PERSON]” на „[PERSON]”. Суд не має підстав ставити під сумнів данні про те, що трудова книжка, яка видана 03.05.1972 року, дійсно належить заявниці. У зв'язку з наведеним суд вважає, що трудова книжка належіть [PERSON][INFO]народження. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту приналежності трудовой книжки яка видана 03.05.1972 року [PERSON], незважаючи на розбіжності в написанні прізвища заявниці в паспорті та вищевказанній трудовій книжці, що передбачено п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON]., звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради про визнання державного акта на право приватної власності на землю - недійсним. В заяві вказала, що 19.11.1993 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 гектарів, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд [PERSON], що розташована [ADDRESS],яка не є власником будинку Оскільки власником житлового будинку є вона згідно договору дарування від 06.08.1985 року посвідчений виконавчим комітетом Василівьскьої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Просить з урахуванням наданих доказів визнати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку - недійсним та передати цю земельну ділянку Павлівській сільській раді для подальшого перерозподілу. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та посилаючись на порушення його цивільних прав. Представник відповідача позовні вимоги визнав, пояснивши, що дійсно акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], видано з порушенням земельного законодавства і він підлягає скасуванню, проти його задоволення не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні заяви ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання заяви суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення заяви. Матеріалами справи, встановлено, що держаний акт на право приватної власності на землю площею 0,10 гектарів, що розташована [ADDRESS], виданий [PERSON], для обслуговування житлового будинку і господарських споруд (а.с.7-8), з порушенням, оскільки власником є [PERSON], згідно договору дарування. (а.с.9). Відповідно до довідки Архівного відділу Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області, що в рішенні Павлівської сільської ради від 19 листопада 1993 року ХУ сесії ХХІ скликання немає відомостей про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON], (а.с.13). В даний час позивач не може належним чином володіти, користуватись та розпорядитися земельною ділянкою, чим порушено його право власності. Відповідно до ч. 1 ст.120 ЗК України, зазначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування -на підставі договору оренди. Судом встановлено, що право позивача порушено і звернення до суду є правомірним. За ст.88 ЦПК України суд витрати по справі відносить на сторону відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася з заявою до суду в якій просить встановити, що трудова книжка [NUMBER]від 10.09.1982 року та довідка про присвоєння ідентифікаційного коду від 11.04.1998 року належить їй [PERSON], [INFO] народження. Мотивуючи свої вимоги, [PERSON] вказує, що в зв'язку з вирішенням питання про нарахування їй пенсії вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі, надавши необхідні документи. Однак виявилося, що в документах її ім'я вказано по-різному: в паспорті вона [PERSON] а в трудовій книжці та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON]. Неправильне оформлення запису не дає підстав для призначення їй відповідної пенсії. Виправити помилку в трудовій книжці немає можливості, оскільки підприємства вже не існує. Представник заінтересованої особи не заперечує проти встановлення зазначеного юридичного факту. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові прізвищем місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що дійсно в паспорті ім'я заявниці вказано [PERSON], що не відповідає записам імені в трудовій книжці та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру - [PERSON]. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню про належність заявниці трудової книжки, оскільки всі інші дані, зазначені в трудовій книжці співпадають з даними паспорту, крім того зазначений правоустановлюючий документ видано їй.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Прокурор Володимирецького району звернувся до суду з позовом в інтересах Володимирецької селищної ради до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачка самовільно, без дозволу власника та погодження з відповідними службами захопила частину земельної ділянки площею 0,0025 га, яка належить Володимирецькій селищній раді і яка згідно ст.12 Земельного Кодексу України здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, дав пояснення в межах позову. Представник с\ради позов підтримав, пояснив, що самовільно зайняті земельні ділянки належать до прибудинкової території і використовуються без дозволу КП „Житлокомунсервіс”. Відповідачка проти позову заперечила, пояснила, що земельною ділянкою користується тривалий час, більше 30 років з усного дозволу колишнього селищного голови. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову прокурора. Так, встановлено, що земельна ділянка площею 0,0025 га по вул.Шкільній у смт.Володимирець належить Володимирецькій селищній раді і перебуває в комунальній власності. [PERSON]. самовільно захопила вказану земельну ділянку без дозволу власника, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №419 від 14.11.2007 року. Таким чином, судом встановлено, і це визнала сама відповідачка, остання всупереч вимогам ст.125 Земельного Кодексу України, без одержання документів, що підтверджують право власності чи право користування на земельну ділянку та без виділення ділянки в натурі самовільно захопила земельну ділянку площею 0,0025 га і використовує її для власних потреб. У відповідності до ст.212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі за рішенням суду без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Також підлягає до стягнення шкода в розмірі 20,13 гривень заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Прокурор Володимирецького району звернувся до суду з позовом в інтересах Володимирецької селищної ради до [PERSON] повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач самовільно, без дозволу власника та погодження з відповідними службами захопив частину земельної ділянки площею 0,0025 га, яка належить Володимирецькій селищній раді і яка згідно ст.12 Земельного Кодексу України здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, дав пояснення в межах позову. Представник с\ради позов підтримав, пояснив, що самовільно зайняті земельні ділянки належать до прибудинкової території і використовуються без дозволу КП „Житлокомунсервіс”. Відповідач проти позову заперечив, пояснив, що земельною ділянкою користується тривалий час, більше 30 років з усного дозволу колишнього селищного голови. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову прокурора. Так, встановлено, що земельна ділянка площею 0,0025 га по вул.Шкільній у смт.Володимирець належить Володимирецькій селищній раді і перебуває в комунальній власності. [PERSON] самовільно захопив вказану земельну ділянку без дозволу власника, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №418 від 14.11.2007 року. Таким чином, судом встановлено, і це визнав сам відповідач, останній всупереч вимогам ст.125 Земельного Кодексу України, без одержання документів, що підтверджують право власності чи право користування на земельну ділянку та без виділення ділянки в натурі самовільно захопив земельну ділянку площею 0,0025 га і використовує її для власних потреб. У відповідності до ст.212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі за рішенням суду без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Також підлягає до стягнення шкода в розмір 20,13 заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Прокурор Володимирецького району звернувся до суду з позовом в інтересах Володимирецької селищної ради до [PERSON] повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачка самовільно, без дозволу власника та погодження з відповідними службами захопила частину земельної ділянки площею 0,0025 га, яка належить Володимирецькій селищній раді і яка згідно ст.12 Земельного Кодексу України здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, дав пояснення в межах позову. Представник с\ради позов підтримав, пояснив, що самовільно зайняті земельні ділянки належать до прибудинкової території і використовуються без дозволу КП „Житлокомунсервіс”. Відповідачка проти позову заперечила, пояснила, що земельною ділянкою користується тривалий час, більше 30 років з усного дозволу колишнього селищного голови. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову прокурора. Так, встановлено, що земельна ділянка площею 0,0025 га по вул.Шкільній у смт.Володимирець належить Володимирецькій селищній раді і перебуває в комунальній власності. [PERSON] самовільно захопила вказану земельну ділянку без дозволу власника, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №421 від 14.11.2007 року. Таким чином, судом встановлено, і це визнала сама відповідачка, остання всупереч вимогам ст.125 Земельного Кодексу України, без одержання документів, що підтверджують право власності чи право користування на земельну ділянку та без виділення ділянки в натурі самовільно захопила земельну ділянку площею 0,0025 га і використовує її для власних потреб. У відповідності до ст.212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі за рішенням суду без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Також підлягає до стягнення шкода в розмір 20,13 заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. На підставі наведеного,

Outcome: approved