overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивач наполягав на стягненні з відповідача на свою користь 831 грн. 86 коп. заборгованості по сплаті за водопостачання за період з грудня 2001 року по 31 серпня 2007 року бо у поза судовому порядку він ці кошти не сплачує. Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що він ніяких право чинів з позивачем не укладав, не надавали йому проект договору, позивач не довів йому, що саме він надає йому послуги по водопостачанню і хто їх йому надає позивачу невідомо, хоча частково він і користується цими послугами. Підтвердив, що не бажає укладати право чин на надання йому послуг по водопостачанню та водовідведенню з позивачем. З цих підстав просив у позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач є мешканцем[ADDRESS] і як споживач користується наданими послугами по водопостачанню та водовідведенню. При цьому, згідно ст. 20 ч. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року зі змінами передбачає зобов'язання відповідача як споживача укласти з позивачем відповідну угоду, чого відповідачем не зроблено. За таких умов право на стягнення виникає за фактичним користування наданих послуг споживачем. А плата за ці послуги нараховується згідно відомостей по лічильникам за встановленими тарифами; при їх відсутності - за встановленими тарифами. Оскільки ст. 13 ч. 1 зазначеного вище Закону України встановлює, що централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів і є власно житлово-комунальними послугами, остільки, на думку суду, сплата за ці комунальні послуги за умови їх отримання є обов'язковою. Тобто, обов'язкова наявність договору на надання та отримання таких послуг не обов'язкова. Тим більше, як було встановлено, відповідач не бажає і не бажав укладати з позивачем такої угоди; але при цьому користується послугами, наданими позивачем. Будь-яких об'єктивних доказів про неотримання таких послуг, крім власних стверджень, відповідачем суду не надано. Нарешті, представником позивача доведено, що саме його установа надає споживачам відповідні комунальні послуги. Тому, враховуючи положення п. 3 ст. 267 ЦК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів у межах позовних вимог, а на підставі ст. 88 ЦПК України і всі судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивачі просять встановити факт прийняття спадщини після смерті баби[PERSON]та визнати за ними в рівних долях, по &frac12; частини, право власності на спадкове майно: земельну частку (пай) , що розташована на території Лозівської сільської ради Хмільницького району розміром 1,84 га вартістю 9 254 гривні 40 копійок, яка належить [PERSON], яка померла [INFO] року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385094 виданого Хмільницькою райдержадміністрацією від 18 липня 1997 року за № 151, майновий пай члена КСП СВК „Нива” в розмірі 150 гривень, що належить[PERSON]., згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії ХХІІІ № 009056 виданого Лозівською сільською радою від 28 січня 2002 року, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця позивачі звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що вони пропустили шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачі вказують, що [INFO] року померла їхня баба [PERSON], після якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), та майнового паю. Крім позивачів спадкоємців за законом більше немає.[PERSON]та [PERSON]. вважають, що фактично прийняли спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, поскільки у них на руках знаходиться всі правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також даний факт підтверджується довідками сільської ради. Відповідач - представник Лозівської сільської ради позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки показами позивачів, відповідача та матеріалами справи, довідками сільської ради с. Лозова Хмільницького району доведено, що позивачі після смерті баби [PERSON]. прийняли спадщину, шляхом вступу у володіння і управління спадковим майном, поскільки до дня смерті спадкодавця і на даний час використовують спадкове майно за цільовим призначенням, ставляться до майна спадкодавця як до свого, а у власності[PERSON]перебувала: земельна частка (пай) , що розташована на території Лозівської сільської ради Хмільницького району розміром 1,84 га вартістю 9 254 гривні 40 копійок, яка належить [PERSON], яка померла [INFO] року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385094 виданого Хмільницькою райдержадміністрацією від 18 липня 1997 року за № 151, майновий пай члена КСП СВК „Нива” в розмірі 150 гривень, що належить[PERSON]., згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії ХХІІІ № 009056 виданого Лозівською сільською радою від 28 січня 2002 року, а тому позивачі як спадкоємці за законом має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

У січні 2008 року Відкрите Акціонерне Товариство Енергопостачальна Компанія «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків в сумі 15188 грн. 64 коп. В заяві вказавши, що відповідач являється споживачем електроенергії енергопостачальної компанії допустив порушення «Правил користування електричною енергією для населення» так при проведені перевірки 06.06.2007 року встановлено, що він у своєму будинку безобліково користувався електроенергією шляхом встановлення перемикача, що відключає електролічильник від навантаження , спожита таким чином енергія не враховувалась і не сплачувалась. Розрахунок спожитої і не оплаченої електроенергії зроблено з 04.10.04 по 06.06.07 р., а сума завданих збитків склала 15188 грн., 64 коп У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у заявленому розмірі, просив постановити рішення про примусове стягнення, посилаючись на порушення права енергопостачальної компанії щодо забезпечення діяльності з виробництва та забезпечення електроенергією побутових споживачів. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в в матеріалах справи є відповідні письмові відомості. Про причини неявки не повідомив. Судом, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов слідую чого: n відповідач є споживачем електроенергії, прийняв зобов'язання про оплату за діючими тарифами спожитої електроенергії за даними обліку. Прийняте зобов'язання виконав неналежним чином, допустивши безоплатне споживання у порушення п. 20 «Правил користування електричною енергією для населення». n акт (Протокол) № В-4532 від 06.06.2007 року про порушення «Правил користування електроенергією для населення», складені за місцем проживання відповідача і в його присутності, яким посвідчено факт виявлення встановлення перемикача, а сума збитків склала 15188 грн. 64 коп., n у добровільному порядку відповідач відшкодування не проводить і на час розгляду справи у суді. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачкою в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок безоплатного споживання. Справу вирішено на підставі ст.ст. 509, 526,624,714, ЦК України, та п. 20 «Правил користування електричною енергією для населення» За ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в зв'язку з продовженням навчання дитини. В заяві вказала, що їх донька є студенткою денного відділення Новокаховського приладобудівного технікуму і навчається на бюджетній основі. Але необхідні додаткові кошти на придбання підручників, зошитів одягу та утримання доньки. Батько дитини добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу їй в навчанні, хоча має таку можливість. Просить постановити рішення про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1\4 від розміру всіх видів доходів до закінчення навчання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, зменшивши розмір стягнення аліментів для продовження навчання доньки до 1\6 частини. Відповідач позовні вимоги позивача визнав, частково, та пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1\6 частини, оскільки він сплачує аліменти ще на двох дітей, не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. А виплата аліментів на навчання в розмірі 1\4 частини поставить його дуже скрутне матеріальне положення. Дослідивши докази суд прийшов слідуючого: Що, [PERSON] є батьком [PERSON] - [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане 24 березня 1990 року НовоВасилівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. [PERSON] є студенткою денного відділення Новокаховського приладобудівного технікуму і навчається на бюджетній основі. Відповідач працездатний, але не працює, знаходиться на обліку в Снігурівськом РЦЗ , а також сплачує аліменти ще на двох дітей. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки на користь доньки та вважає, що відповідачем порушенні право на одержання матеріальної допомоги на продовження навчання, за захистом якого позивачка звернулася до суду. Спір вирішено на підставі ст. 199, 200 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення з відповідача на користь держави судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

04.02.2008 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON]., обґрунтовуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб, зареєстрований 27.11.2004 року відділом РАЦС Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, розірвати. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що з відповідачем [PERSON]. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON]., [INFO]. З липня 2006 року вони проживають окремо, шлюбні відносини припинили, збереження сім'ї неможливе. Спору про місце проживання дитини не має. Просила суд її вимоги задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Згідно з вищезазначеним суд вважає, що рішення у справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання, що відповідає положенням ст.ст. 130 ч. 4, 174 ч. 4 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. знаходяться в шлюбі з 27.11.2004 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 158, що підтверджується свідоцтвом про одруження І[NUMBER]. (а.с.6) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON]., [INFO], спору про місце проживання якої у сторін немає. Сімейне життя у сторін не склалося з причини несумісності характерів, різних поглядів на життя, внаслідок чого виникають суперечки та конфлікти. З липня 2006 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили і поновляти не наміряні, це свідчить про те, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

04.02.2008 року [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON]., обґрунтовуючи його тим, що з 18.06.1979 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сімейне життя з яким не склалося. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що з відповідачем [PERSON]. знаходиться в шлюбі з 18.06.1979 року, який був зареєстрований Птахівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 10. З 2006 шлюбні відносини фактично припинились, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. знаходяться в шлюбі з 18.06.1979 року, який був зареєстрований Птахівською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. (а.с.5) Сімейне життя у сторін не склалося з причини зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникали суперечки та конфлікти. Сторони проживають разом, але з 2006 року подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили і поновляти не наміряні, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням, посилаючись на те, що їхня дочка [PERSON] є студенткою Чернівецького державного технікуму технологій виробництва та економіки на факультеті “Фінанси”. Дочка витрачає гроші на придбання підручників, одяг, проїзд до університету та інші необхідні речі, а відповідач в добровільному порядку коштів на навчання не надає. Відповідач не працює, але надавати матеріальну допомогу на навчання не бажає, хоча має змогу це робити. А тому, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі двісті гривень. Відповідач [PERSON]. позов визнав повністю і згідний платити аліменти на навчання дочки. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON],[INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки від 06 вересня 2007 року видно, що [PERSON]. навчається в Чернівецькому державному технікумі технологій виробництва та економіки на факультеті “Фінанси” з денною формою навчання. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлено, що відповідач не працює, однак надавати матеріальну допомогу дочці в зв”язку з навчанням не відмовляється. А тому, з відповідача на навчання дочки Катерини слід стягнути аліменти з врахуванням вимог ст.ст.182, 200 СК України в розмірі двісті гривень щомісячно, до закінчення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що [INFO]помер її чоловік - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно. Позивачка в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулася з заявою в Дунаєвецьку держнотконтору по тій причині, що хворіла. В даний час Дунаєвецька держнотконтора з цих підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому і звернулася до суду. Представник відповідача Рудської сільської ради Дунаєвецького району позов визнав повністю. Відповідно до ст.ст.130 ч.4, 174 ЦПК України при визнанні позову ухваляється судове рішення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [INFO]помер чоловік позивачки - [PERSON], який проживав в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті залишилося спадкове майно. Спадкоємцем за законом на майно померлого є позивачка. Позивачка пропустила строк, необхідний для прийняття спадщини, оскільки хворіла. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України “за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини”. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги позову є обгрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 23.10.2003р. в відділі РАЦС Печерського районного управління юстиції м.Києва. Мотивує позов тим, що від шлюбу мають дочку [PERSON],[INFO]року народження, але спільне життя не склалося. За час сумісного сімейного життя з»ясувалось, що у них різні характери та погляди на життя Відповідач погано ставиться до неї, не надає матеріальної допомоги, висловлює дорікання, між ними виникли неприязнені стосунки. Все це призвело до того, що припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства з січня 2007р., втратили почуття кохання та поваги один до одного. Вважає, що подальше збереження сім»ї недоцільне, шлюб носить формальний характер. Матеріального спору немає, дитина залишається проживати з нею. В попередньому судовому позивачка підтримала позов повністю. Відповідач в попередньому судовому засіданні визнав позов повністю. Підтримав пояснення позивачки. Згідно ст.130 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову за наявності законних підстав, якщо відмова не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, приймає визнання відповідачем позову, враховуючи, що сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства з січня 2007р., жодна із сторін не бажає зберегти шлюб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказала, що 09.08.2003 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Побузькою селищною радою, актовий запис № 18. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї. Однією сім»єю з відповідачем проживали до 30 липня 2007 року. Одруження з ним виявилось невдалим, так як він зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки та бійки. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], зареєстрований 09.08.2003 року Побузькою селищною радою Голованівського району, Кіровоградської області, актовий запис № 18. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просить його задовольнити так як з відповідачем вона не проживає тривалий час і не бажає миритися. Діти будуть проживати біля неї, майнові питання вирішать добровільно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню як законний та обґрунтований. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 09.08.2003 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. На даний час не проживають однією сім»єю з липня 2007 року, оскільки відповідач став проживати окремо і систематично зловживає алкогольними напоями. Миритися не бажають, тому шлюб існує формально, його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів Кудринецької сільської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння по [ADDRESS], загальною дійсною вартістю 69976 грн., право власності на ощадну книжку на суму 1080, 96 карбованців, як за спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, вказуючи, що вона не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння на час смерті спадкодавця, а на ощадну книжку за пропуском строку на спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник Кудринецької сільської ради в судове засідання не зявився, від нього поступила письмова заява, в якій він позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]. в судове засідання не з»явилися , до розгляду справи по суті від них надійшли письмові заяви про те, що позовні вимоги визнають, просять їх задовольнити, відмовляються від прийняття спадщини в користь позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. 25.09.1998 року секретарем Кудринецької сільської ради Борщівського району було складено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Станом на 01.07.1990 року в домоволодінні по [ADDRESS]проживала [PERSON]. За заявою [PERSON], рішенням Кудринецької сільської ради № 140 від 16.12.1997 року, їй передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0, 60 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку. 18.03.2006 року [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. 19.09.2006 року [PERSON] звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON], однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно даних Борщівського БТІ загальна дійсна вартість домоволодіння становить 69976 грн. Крім того у власності [PERSON] у власності була ощадна книжка [NUMBER] і станом на 01.01.1992 року на рахунку було 1080 крб. 96 коп. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати право власності на домоволодіння в [ADDRESS] та на ощадну книжку [NUMBER] за [PERSON] як за спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] . На підставі ст.ст.331,392,1216,1223,1268 ЦК України,

Outcome: approved