Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив договір купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку по [ADDRESS], укладений 17 вересня 2003 року між [PERSON]та [PERSON]дійсним, а також визнати за ним, [PERSON], право власності на житловий будинок А - 2 з підвалом під частиною житлового будинку, загальною площею - 132,7 кв.м., житловою - 26,9 кв.м., кількістю житлових кімнат - 2, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що рішенням Красногвардійського виконкому м. Дніпропетровська № 556/5 від 25 жовтня 1991 року [PERSON]. була відведена земельна ділянка № 51 площею 800 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку. У 1998 року відповідач розпочав будівництво на відведеній земельній ділянці житлового будинку і не закінчив його. На 2003 рік було збудовано: бетонний фундамент, стіни з шлакоблоку та простінки. У зв'язку з тим, що [PERSON]. не мав можливості закінчити будівництво житлового будинку, він запропонував позивачеві придбати у нього незакінчений будинок. 17 вересня 2003 року між позивачем та [PERSON]був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого позивач купив, а [PERSON]. продав недобудований житловий будинок по [ADDRESS]), за що останній одержав від позивача гроші у сумі 1000 доларів США. У забезпечення виконання договору купівлі - продажу відповідач написав доручення, яке було посвідчене приватним нотаріусом [PERSON]. 17 вересня 2003 року за реєстром 3360. Згідно цього доручення [PERSON]. доручив [PERSON]- батькові позивача подарувати або продати належний йому незакінчений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS], тобто передав йому свої права власника розпоряджатися зазначеним будинком. Дружина відповідача - [PERSON]. у нотаріуса дала свою згоду чоловікові на відчуження незакінченого будинку, який був збудований подружжям під час зареєстрованого шлюбу. Рішенням виконкому Красногвардійської районної Ради у м. Дніпропетровську № 345/1 від 23 грудня 2003 року було дозволено [PERSON]. продати незакінчений будівництвом індивідуальний житловий будинок літ. А - 1 по [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на даний будинок від 31 жовтня 2003 року на ім'я [PERSON]. було встановлено, що готовність будинку складає 48 %, що являється недостатнім для того, щоб ДМБТІ видало витяг з реєстру прав власності на відчуження будівлі. З цих підстав між позивачем та відповідачем не було укладено договору купівлі - продажу через нотаріуса. У зв'язку з тим, що договір купівлі - продажу без нотаріального посвідчення був укладений 17 вересня 2003 року, позивач вважає, що необхідно користуватися нормами матеріального права ЦК України у редакції 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України у згаданій редакції, якщо одна із сторін повністю або частково виконала правочин, потребуючий нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення правочину, суд може на вимогу виконавчої правочин сторони визнати правочин дійсним. Враховуючи згадані обставини, позивач вважає, що можливо визнати правочин - договір купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] між позивачем та [PERSON]. дійсним. Кожна із сторін виконала умови договору: [PERSON]. передав позивачеві недобудований житловий будинок для закінчення будівництва, а позивач передав йому обумовлену суму грошей. Кожен з них не має один до одного яких - небудь претензій. Починаючи з 2004 року позивач за свої кошти і своїми силами добудував будинок, який на теперішній час складається з : житлового будинку А - 2 з підвалом під частиною житлового будинку, 1 поверху - 1-1 кухня, 1-2 прихожа, 1-3 коридор, 1-4 санвузол, 1-5 комора, 1-6 сходова клітка, 2 поверх - 1-7 житлова кімната, 1-8 житлова кімната, 1-9 сходова клітка. Загальна площа будинку складає 132,7 кв.м. Житлова площа - 26,9 кв.м.. Вартість житлового будинку з огорожею та мостінням складає 163191 грн. Рішенням Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська № 219 від 15 липня 2005 року внесені зміни до рішення виконкому від 25 жовтня 1991 року № 556/5, де у всіх пунктах рішення замість „гр. [PERSON].” читати „[PERSON]”. Після закінчення будівництва житлового будинку за вказаною адресою позивач звернувся до виконкому з проханням ввести в експлуатація і затвердити акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації будинку. 13 серпня 2007 року державна технічна комісія склала акт, в якому зазначається, що індивідуальний житловий будинок А - 2 з підвалом під частиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS] готовий до введення в експлуатацію. Рішенням Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська № 302 від 20 серпня 2007 року затверджений акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації зазначеного будинку. У п. 3 цього рішення позивача зобов'язали звернутися до КП ДМБТІ з питання оформлення та реєстрації права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилався на пояснення викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Представник Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради Нагорний Є.В. в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши позивача, представника відповідача [PERSON]., представника виконкому Нагорного Є.В., вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала правочин, потребуючий нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення правочину, суд може на вимогу виконавчої правочин сторони визнати правочин дійсним. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського виконкому м. Дніпропетровська № 556/5 від 25 жовтня 1991 року [PERSON]. була відведена земельна ділянка № 51 площею 800 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку. У 1998 року відповідач розпочав будівництво на відведеній земельній ділянці житлового будинку і не закінчив його. На 2003 рік було збудовано: бетонний фундамент, стіни з шлакоблоку та простінки. У зв'язку з тим, що [PERSON]. не мав можливості закінчити будівництво житлового будинку, він запропонував позивачеві придбати у нього незакінчений будинок. 17 вересня 2003 року між позивачем та [PERSON]був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого позивач купив, а [PERSON]. продав недобудований житловий будинок по [ADDRESS]), за що останній одержав від позивача гроші у сумі 1000 доларів США. У забезпечення виконання договору купівлі - продажу відповідач написав доручення, яке було посвідчене приватним нотаріусом [PERSON]. 17 вересня 2003 року за реєстром 3360. Згідно цього доручення [PERSON]. доручив [PERSON]- батькові позивача подарувати або продати належний йому незакінчений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS], тобто передав йому свої права власника розпоряджатися зазначеним будинком. Дружина відповідача - [PERSON]. у нотаріуса дала свою згоду чоловікові на відчуження незакінченого будинку, який був збудований подружжям під час зареєстрованого шлюбу. Рішенням виконкому Красногвардійської районної Ради у м. Дніпропетровську № 345/1 від 23 грудня 2003 року було дозволено [PERSON]. продати незакінчений будівництвом індивідуальний житловий будинок літ. А - 1 по [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на даний будинок від 31 жовтня 2003 року на ім'я [PERSON]. було встановлено, що готовність будинку складає 48 %, що являється недостатнім для того, щоб ДМБТІ видало витяг з реєстру прав власності на відчуження будівлі. З цих підстав між позивачем та відповідачем не було укладено договору купівлі - продажу через нотаріуса. Кожна із сторін виконала умови договору: [PERSON]. передав позивачеві недобудований житловий будинок для закінчення будівництва, а позивач передав йому обумовлену суму грошей. Кожен з них не має один до одного яких - небудь претензій. Починаючи з 2004 року позивач за свої кошти і своїми силами добудував будинок, який на теперішній час складається з : житлового будинку А - 2 з підвалом під частиною житлового будинку, 1 поверху - 1-1 кухня, 1-2 прихожа, 1-3 коридор, 1-4 санвузол, 1-5 комора, 1-6 сходова клітка, 2 поверх - 1-7 житлова кімната, 1-8 житлова кімната, 1-9 сходова клітка. Загальна площа будинку складає 132,7 кв.м. Житлова площа - 26,9 кв.м.. Рішенням Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська № 219 від 15 липня 2005 року внесені зміни до рішення виконкому від 25 жовтня 1991 року № 556/5, де у всіх пунктах рішення замість „гр. [PERSON].” читати „[PERSON]”. Після закінчення будівництва житлового будинку за вказаною адресою позивач звернувся до виконкому з проханням ввести в експлуатація і затвердити акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації будинку. 13 серпня 2007 року державна технічна комісія склала акт, в якому зазначається, що індивідуальний житловий будинок А - 2 з підвалом під частиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS] готовий до введення в експлуатацію. Рішенням Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська № 302 від 20 серпня 2007 року затверджений акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації зазначеного будинку. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати договір купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку по [ADDRESS], укладений 17 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, а також визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок А - 2 з підвалом під частиною житлового будинку, загальною площею - 132,7 кв.м., житловою - 26,9 кв.м., кількістю житлових кімнат - 2, розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved