Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання вини у нещасному випадку та зобов»язання скласти новий висновок, пославшись на те, що 14.02.1995р.з ним трапився нещасний випадок на виробництві. Комісією з питань охорони праці ВАТ « ДФДК» 16.08.2004р. встановлена вина підприємства у вказаному нещасному випадку 50 %, вина позивача 50 %. На підставі цього висновку йому призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності у розмірі 5320 грн.. З висновками комісії з питань охорони праці він не згоден, оскільки вважає свою вину у нещасному випадку 10 %, просить суд зобов»язати ВАТ « ДФДК» зробити відповідний висновок. В судовому засіданні позивач доповнив свої вимоги, просив стягнути з ВАТ « ДФДК» на його користь невиплачений регрес з 01.03.1995 року по 01.08.2004р у сумі 18126 грн., а також стягнути з ВАТ « ДФДК» моральну шкоду у розмірі 10000 грн., вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що він працював майстром з ремонту обладнання на ВАТ « ДФДК», 14.02.1995р. він виконував роботи по ремонту екскаватора , машиніст екскаватора [PERSON]. , піднімаючи ковш , необережно поводився біля електромережі, внаслідок чого стався пробій повітряного простору, його травмувало електрострумом. Вину свою не визнає, але просить суд визнати його вину 10% оскільки не відмовився від виконання даної роботи. В судовому засіданні представник відповідача Аніщенко С.В. позов не визнав, вважає, що комісією з питань охорони праці ВАТ « ДФДК» 16.08.2004р. вірна встановлена вина підприємства у вказаному нещасному випадку 50 % та вина позивача 50 %. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник співвідповідача Ліфаненко В.І. позов не визнала, пояснивши, що на підставі висновку комісії з питань охорони праці 01.09.2004р. Докучаєвським відділенням ФССНВВ призначено та виплачено [PERSON]. одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 5320 грн.. Вважає виплату одноразової допомоги вірною. В судовому засіданні спеціаліст Державної гірнотехнічної інспекції у гірничодобувній промисловості Донецького гірного округу Ліфаненко О.М. пояснив, що позивач грубо порушив Правила безпеки при розробці родовищ корисних копалин відкритим шляхом, затверджених наказом Державного комітету по нагляду за охоронною праці від 31.05.1994р.№ 54( далі Правил), почав роботу у місті, яке мало порушення правил безпеки, увійшов у зону дії ковша в період роботи екскаватора, не засвідчився у безпечному стані свого робочого місця. Також порушив посадову інструкцію з охорони праці майстра по ремонту обладнання. Суд, заслухавши показання сторін, спеціаліста, перевіривши письмові матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно акту про нещасний випадок №1 від 31.01.1996р. причинами нещасного випадку, який стався з майстром по ремонту обладнання [PERSON]., визнано: знаходження екскаватору на відстані від контактної мережі менше, ніж передбачено паспортом, при наявності напруження на струмоведучих частинах контактної підвіски; недостатнє освітлення місця виконання робіт. Працівниками , які допустили порушення законодавчих актів з охорони праці визнано : [PERSON]., [PERSON].,- порушення паспорту перевантажувальної площадки, що виразилось у знаходженні екскаватору на відстані від контактної мережі менше, ніж передбачено паспортом.[PERSON]. - порушення п.6.18.2 Положення про систему управління охорони праці на ВАТ « ДФДК». Згідно довідки МСЕК [PERSON] 11.08.2004р. визнано ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 10%. Згідно п.2,6 Посадової інструкції з охорони праці майстра по ремонту обладнання [PERSON], як особа нагляду , зобов»язаний був забезпечити безпечне виконання ремонтних робіт, контролювати додержання норм та правил охорони праці, технічної експлуатації обладнання Також [PERSON] порушив п.12.29 Положення про систему управління охорони праці на ВАТ « ДФДК»- не забезпечив безпечну організацію робіт, які виконуються працівниками зміни у відповідності з вимогами норм, правил та інструкцій з охорони праці. Судом встановлено, що на момент нещасного випадку правовідносини сторін регулювались Правилами безпеки при розробці родовищ корисних копалин відкритим шляхом, затверджені наказом Державного комітету по нагляду за охороною праці від 31.05.1994р. № 54. згідно п.п.10,11 Правил забороняється видача наряду на роботу у міста , які мають порушення правил безпеки , кожний працівник до початку роботи повинен засвідчитися у безпечному стані свого робочого місця , перевірити справність інструментів, механізмів . Виявивши недоліки, які він сам не може усунути, працівник, не приступаючи до роботи, зобов»язаний повідомити про них особі технічного нагляду. Доводи позивача про те, що місце його роботи не відповідало діючим нормам безпеки , а саме: перевантажувальна площадка не освітлювалася, проведенню ремонтних робіт заважав думпкар, який знаходився на залізничному шляху, бригада машиністів, які знаходились у його підпорядкуванні, була недосвідчена, у зву»язку з чим вину у нещасному випадку від покладає на підприємство , не відповідають нормам Правил. Так [PERSON] не повідомив адміністрацію підприємства про небезпечний стан свого місця роботи. Крім того, згідно наказу від 01.02.1996р. № 52 « Про наслідки дорозслідування нещасного випадку з майстром по ремонту обладнання [PERSON].» під час проведення вказаного дорозслідування , комісія встановила , що окрім вини [PERSON] та [PERSON], які порушили паспорт перевантажувальної площадки, є й вина підприємства - місце виконання ремонтних робіт було недостатньо освітлено ( не працював один прожектор та нижнє освітлення екскаватору), порушення п.450 Правил. У судовому засіданні позивач підтвердив, що ознайомлений з п.169 Правил, згідно якого забороняється проведення ремонтно-монтажних робіт поблизу електричних проводів та устаткування, що знаходиться під електричним струмом. Таким чином, суд вважає, що вина [PERSON] порушив п.п.10,11,169т Правил безпеки при розробці корисних копалин відкритим шляхом, п.2,6 Посадової інтрукції з охорони праці майстра по ремонту обладнання , п.12,29 Положення про систему управління охорони праці на ВАТ « ДФДК». Відповідно до п.2 ст.34 ЗУ « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності» ,якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоров»я настало не тільки з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці , розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більше як на 50 %. Тому відсоток вини підприємства та потерпілого , комісією з питань охорони праці встановлено вірно: 50% вини підприємства та 50% вини потерпілого. У зв»язку з чим не підлягає задоволенню позов в частині стягнення невиплаченого регресу у сумі 18126 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов*язана представити судові докази в обгрунтування своїх вимог, або заперечень за позовом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях. Позивач не довів свого позову , що є його обов*язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз*яснював позивачеві його права та обов*язки. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При з*ясуванні фактів, з якими закон пов*язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладення обов*язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Згідно п.5 Постанови Пленума Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 “ Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди “, відповідно до загальних підстав цивільно -правової відповідальності обов*язковому з*ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв*язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з*ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить , а також інші обставини , що мають значення для вирішення спору.

Outcome: dismissed