Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

15.11.2007 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, а 7.02.2008 року - з уточненою позовною заявою, про визнання в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] року матері [PERSON] права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] 1/2 земельної ділянки за цією ж адресою, та на гараж [NUMBER] розташований за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовної заяви вказав, що зазначене майно належало його матері, яка померла не залишивши заповіту. Спадкоємцями за законом, що фактично прийняли спадщину, є він та відповідач [PERSON], який незадовго до смерті матері уклав з нею шлюб. Оскільки на день смерті матері він був неповнолітнім, не мав документів на спірне майно, то самостійно будь-яких дій по оформленню спадщини не здійснив. Він повністю довіряв відповідачеві, який був призначений його опікуном і до останнього часу неодноразово висловлював йому і його родичам, що не претендує на вказане майно. Навесні 2007 року між ним та [PERSON] відбулася розмова щодо майна, після чого він зрозумів, що відповідач не бажає у добровільному порядку передати йому спірне майно, тому був змушений звернутися до суду. Після звернення до суду, він отримав можливість ознайомитися з відповідними документами і дізнався, що спірний будинок [PERSON] оформив на своє ім'я. [PERSON] 21.12.2007 року подав зустрічну позовну заяву, а 18.01.2008 року уточнену зустрічну позовну заяву про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, як новостворене нерухоме майно, та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю на гараж [NUMBER] розташований за адресою: [ADDRESS], та про зобов'язання виконкому Комсомольської селищної ради переоформити ордер на спірний гараж на його ім'я. В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] вказав, що спірна земельна ділянка під забудову у 1989 року була надана [PERSON], з якою він на той час перебував у фактичних шлюбних відносинах, а з серпня 1992 року - у зареєстрованому шлюбі. Разом за спільні кошти вони розпочали будівництво. Будівельний паспорт на своє ім'я та документи на право власності чи користування земельною ділянкою [PERSON] не отримувала. Після смерті дружини з грудня 1992 року до 2004 року він будівництво не продовжував. В 1993 році рішенням виконкому Нижньобишкинської сільської ради земельна ділянка була переведена на його ім'я. Будівництво він продовжив у 2004 році і закінчив його на спільні кошти разом зі своєю дружиною [PERSON] [PERSON] ніякої участі у будівництві не брав, витрат не ніс, права на земельну ділянку не має, і своїми вимогами перешкоджає йому у здійсненні прав власника щодо користування і розпорядження своїм створеним майном. Спірний гараж належав [PERSON] на підставі ордеру №&2548, від 13.04.1988 року, виданого за рішенням виконкому Комсомольської селищної ради. Право власності на цей гараж [PERSON] не набувала, тому і не створювалося право спадкування. Після смерті [PERSON] він відкрито і добросовісно продовжував користуватися вказаним гаражем, сплачує за використану електроенергію. [PERSON] і після досягнення повноліття не виявляв бажання користуватися гаражем, не ніс витрат по його утриманню. На підставі давності володіння гаражем він звернувся до виконкому Комсомольської селищної ради з проханням про переоформлення ордеру №&2548, з померлої [PERSON] на його ім'я, але йому було відмовлено, оскільки про свої вимоги заявив [PERSON] Під час судового розгляду позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокат [PERSON] підтримали позовну заяву [PERSON], просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] просили відмовити частково, оскільки не заперечували проти визнання за останнім права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON], представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовної заяви [PERSON], просили задовольнити у повному обсязі зустрічну позовну заяву. Представник третьої особи Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] заперечувала проти позовної заяви [PERSON], зустрічну позовну заяву [PERSON] вважала обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Представник відповідача за зустрічним позовом виконкому Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився. У листах від 8.01.2008 року, 23.01.2008 року, 20.02.2008 року виконком Комсомольської селищної ради просив розглянути справу без участі представника селищної ради. Вислухавши учасників судового розгляду, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про народження, виданому Комсомольською селищною радою 11.08.1978 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (а. с. 11). Згідно свідоцтву про укладення шлюбу, виданому Нижньобишкинською сільською радою 20.08.1992 року, [PERSON] 20.08.1992 року уклав шлюб з [PERSON] (а. с. 9, 29). Згідно свідоцтву про смерть, виданому Комсомольською селищною радою [PERSON] року, [PERSON] померла [INFO] (а. с. 8, 31). З довідки, виданої Комсомольською селищною радою 7.11.2007 року вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 11.07.1984 року і знятий з реєстрації 12.10.2002 року в с Геніївка Зміївського району; його мати [PERSON] зареєстрована за даною адресою та проживала з 11.07.1984 року, померла [PERSON] року; вітчим [PERSON] - з 2.09.1992 року по теперішній час; сестра [PERSON] - з 7.12.1992 року зі своєю дочкою [PERSON], [INFO], і знята з реєстрації 12.03.1993 року. (а. с. 16). З повідомлення представника Президента України в Зміївському районі від 2.03.1993 року вбачається, що за результатами перевірки повідомлення про безпідставну прописку, рішенням виконкому Комсомольської селищної ради №15 від 2.03.1993 року прописку громадянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] скасовано на підставі ст. 65 ЖК України, (а. с. 122). Рішенням виконкому Комсомольської селищної ради №125 від 2.09.1993 року [PERSON]. призначений опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO], (а. с. 131). З повідомлення Зміївської державної нотаріальної контори від 5.12.2007 року вбачається, що після померлої [PERSON] року [PERSON] з заявою про прийняття або відмову від спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, (а. с. 20). У відповідністю з ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідністю з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Такими чином, спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] року [PERSON] є син [PERSON] та чоловік [PERSON], які на день її смерті проживали з нею однією сім'єю і прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що у [PERSON] був гараж, який збудований батьком [PERSON] Будинок в [ADDRESS] був збудований [PERSON] і [PERSON] під час спільного проживання. Основні будівельні роботи були виконані станом на середину 1992 року, також були придбані будівельні матеріали для закінчення будівництва. З копії свідоцтва про шлюб, виданого Нижньобишкинською сільською радою 7.07.2007 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 7.07.2007 року уклали шлюб. (а. с. 34). З показань свідка [PERSON] вбачається, що після початку її проживання з [PERSON] у них з [PERSON] були добрі стосунки, поки вона не завагітніла. Потім [PERSON] почав пред'являти вимоги щодо майна. Коли [PERSON] вирішив одружитися, [PERSON] передав йому вироби із золота, що були йому залишені матір'ю. Щодо будинку і гаражу вони не дійшли згоди. На її запитання, на що він розраховував, [PERSON] відповів, що після смерті [PERSON] все майно повинно було залишитися йому. Потім [PERSON] заявив, що вирішив звернутися до суду. З копії ордеру №&2548, від 13.04.1988 року, виданого Комсомольською селищною радою, вбачається, що гараж [NUMBER] площею 3x8 м зареєстровано на ім'я [PERSON] (а. с. 10, 49). З копії розрахункової книжки за електроенергію на гараж [NUMBER] вбачається, що особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім'я [PERSON] (а. с. 47). З листа Комсомольського селищного голови від 23.01.2008 року вбачається, що облік індивідуальних гаражів та переоформлення ордерів на них делеговано КП «Комунальник», раніш ці обов'язки виконував ЖКВ Зміївської ТЕС. Документи, які свідчать на якій підставі видано ордер на гараж [NUMBER] на ім'я [PERSON] в 1988 році не збереглися. До 1990 року рішення про виділення земельних ділянок для розміщення господарчих дворів (для індивідуальних гаражів) приймались виконкомом Зміївської районної ради, а місця розподілялись спільним рішенням адміністрації та профспілкової організації підприємств та установ сел. Комсомольського, (а. с. 100, 101, 158, 159). З повідомлення КП «Зміївське БТІ» від 24.01.2008 року №21 вбачається, що згідно матеріалів БТІ серед зареєстрованого майна на ім'я [PERSON] не значиться гаража в [ADDRESS] (а. с. 157). Таким чином, [PERSON] була власницею гаражу [NUMBER] площею 3x8 м, розташованого за адресою: [ADDRESS], право власності на який не було зареєстровано в БТІ. Наказом №236 по радгоспу «Донецький» від 20.12.1989 року на підставі спільного рішення адміністрації та профкому радгоспу [PERSON] наділено земельну ділянку 0, 06 га під будівництво житлового будинку в с Ч.Бишкин. Рішенням виконкому Нижньобишкинської сільської ради було погоджено вказаний наказ про виділення земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] (а. с. 30, 32). З довідки КП «Зміївське БТІ» від 16.10.2007 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] значився в цілому за [PERSON], згідно довідки виконкому Нижньобишкинської сільської ради від 15.12.1992 року №349. згідно рішення виконкому Нижньобишкинської сільської ради від 13.04.1993 року №26 самовільно збудований будинок за адресою [ADDRESS] було узаконено за [PERSON] Цим же рішенням дану земельну ділянку було переведено з [PERSON] на [PERSON] Право власності на вищевказаний будинок не оформлювалось, (а. с. 14). З довідки Нижньобишкинської сільської ради від 2.10.2007 року та копії погосподарської книги вбачається, що будинок в [ADDRESS] згідно погосподарській книзі с Бишкин числився на [PERSON], яка померла [PERSON] року, рішенням виконкому №26 від 13.04.1993 року переведено на [PERSON] (а. с 15, 124, 125). З копії рішення виконкому Нижньобишкинської сільської ради №26 від 13.04.1993 року вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] про самовільне будівництво жилого будинку розміром 12, 6x8 по [ADDRESS] на садибі дружини [PERSON] виділеній радгоспом «Донецький» в 1989 році, але без оформлення відповідних документів, і надані технічні документи на цей будинок, а також заяву [PERSON], що підтверджують, що дійсно [PERSON]водив ці будівлі, виконком вирішив узаконити самовільно збудований будинок на [PERSON] привласненням йому адреси: [ADDRESS]; МДПТІ м. Зміїв оформити документи на цей будинок; перевести земельну ділянку площею 0, 09 га з [PERSON] на [PERSON] в [ADDRESS] (а. с. 33). З копії ескізу садибної ділянки вбачається, що техніком КП «Зміївське БТІ» 16.12.1992 року складено ескізний план забудови в с Ч.Бишкин по вул. Земляничній, належної [PERSON], роком побудови житлового будинку вказаний 1992 рік. (а. с. 185, 186). Рішенням виконавчого комітету Нижньобишкинської сільської ради №48 від 28.11.2007 року змінено порядковий номер житлового будинку належного [PERSON][ADDRESS] (а. с. 145). Розпорядженням Зміївської РДА від 14.12.2007 року №1149 призначено державну приймальну комісію з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно акту державної приймальної комісії від 4.12.2007 року, затвердженого розпорядженням голови Зміївської райдержадміністрації від 25.12.2007 року №1171, державній приймальній комісії пред'явлений закінчений будівництвом житловий будинок належний [PERSON] адресою: [ADDRESS]. Будівництво розпочато на підставі рішення від 13.04.1993 року №26 Нижньобишкинської сільської ради. Комісією прийнято рішення про прийняття житлового будинку в експлуатацію, (а. с. 71-73, 137-139). Рішенням виконавчого комітету Нижньобишкинської сільської ради №2 від 18.01.2008 року прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом житловий будинок житловою площею 63, 40 кв.м, загальною площею 84, 40 кв.м. , розташований в [ADDRESS] належний [PERSON] та вирішено оформити право приватної власності на індивідуальний житловий будинок, (а. с. 136). 22.01.2008 року виконкомом Нижньобишкинської сільської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS], та 23.01.2008 року зареєстровано право власності на будинок в КП «Зміївське БТІ» (а. с. 83, 84). Надані [PERSON] копії накладних №№189, 191 від 3.06.1991 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №577 від 3.06.1991 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №575 від 3.06.1991 року (а. с. 35-37) не є доказами витрат, понесених [PERSON] на будівництво будинку, оскільки вони оформлені не на ім'я [PERSON], а на іншу особу. Надані [PERSON] оформлені на його ім'я копія квитанції до прибуткового касового ордеру №453 від 4.06.1991 року, копія квитанції* до прибуткового касового ордеру №600 від 4.07.1991 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру №187 від 15.03.1991 року (а. с. 35, 37, 38), копія трудової книжки (а. с. 126-130) у сукупності з іншими доказами свідчать про його участь у будівництві спірного будинку протягом 1991 року, та про наявність у нього в цей період постійної роботи. З копій квитанцій про сплату земельного податку вбачається, що починаючи з 1993 року [PERSON] сплачував земельний податок до Нижньобишкинської сільської ради. (а. с. 39-44) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України "Про власність" майно, яке придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Враховуючи, що спірний будинок придбаний внаслідок спільної праці [PERSON] та [PERSON], зазначений будинок є їх спільною сумісною власністю. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді гаражу [NUMBER] розташованого за адресою: [ADDRESS], та 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] Ті обставини, що за життя [PERSON] не були отримані правовстановлюючі документи на спірне майно, а після її смерті правовстановлюючий документ на спірний будинок був отриманий [PERSON], не спростовує право власності [PERSON] на це майно. Надані копія договору підряду №146/1 від 3.12.2007 року про виконання робіт по вогнезахисній обробці дерев'яних конструкцій будинку [ADDRESS] с Ч.Бишкин, копія замовлення №302 від 3.06.2007 року по виготовленню, демонтажу старих та встановленню у будинку [ADDRESS] двох віконних конструкцій, копія квитанції №42801 від 6.06.2007 року про оплату роботи по виносу на фасад будинку прибору обліку електричної енергії (а. с. 45, 46, 48, 123) свідчать про проведення ремонтних робіт у спірному будинку протягом 2007 року і не спростовують того факту, що на момент смерті [PERSON] будинок вже був збудований. Оскільки спадкоємцями, які прийняли спадщину є [PERSON] та [PERSON], їм належить по праву на спадщину за законом спірний гараж та 1/2 частка спірного будинку в рівних частках. Крім того, 1/2 частка спірного будинку належить [PERSON] як частка у спільному майні. За таких обставин позовна заява [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями та зустрічна позовна заява [PERSON] про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями в цілому підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частку, а за [PERSON] - на 3/4 частки цього будинку. У відповідністю з ч. 1 ст. 344 ЦК України 2003 року особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що піддягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Вимога відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] про визнання права власності на гараж за набувальною давністю не ґрунтується на вимогах ст. 344 ЦК України 2003 року, оскільки під час розгляду справи беззаперечно встановлено, що [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, при цьому [PERSON] як опікун [PERSON] діяв і в його інтересах. За таких обставин позовна заява [PERSON] та зустрічна позовна заява [PERSON] про визнання права власності на гараж в цілому підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за ними права власності за кожним на 1/2 частку спірного гаражу. Вимога [PERSON] до виконкому Комсомольської селищної ради про зобов'язання переоформити на його ім'я ордеру на спірний гараж, задоволенню не підлягає, оскільки суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на цей гараж в рівних частках. Позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку задоволенню не підлягають, оскільки спірна земельна ділянка не належала померлій [PERSON] на праві власності, а була надана їй у користування для будівництва житлового будинку. У відповідністю з ч. 1 ст. 30 ЗК України 1991 року в редакції, що діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. За таких обставин, спірна земельна ділянка перейшла до [PERSON] та [PERSON] у користування у частках, пропорційно належним кожному з них часткам у праві власності на житловий будинок. Доводи позивача [PERSON] про те, що ним не пропущений строк позовної давності, оскільки про порушення його прав він дізнався лише навесні 2007 року узгоджуються з поясненнями сторін, показаннями свідків про те, що після смерті [PERSON] обов'язки по опіці [PERSON] були покладені на [PERSON], який не заперечував прав [PERSON] на нерухоме майно та зберігав належні йому речі та передавав їх [PERSON] за необхідністю. До 2007 року правовстановлюючі документи на спірне майно сторонами не оформлялися. Суперечки щодо прав власності на спадщину між ними виникли після створення [PERSON] нової сім'ї. Тому підстав для застосування позовної давності не вбачається. У відповідністю зі ст. 88 ЦПК України, оскільки позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню, понесені ними судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial