Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

В заяві до суду позивач вказав, що [PERSON]., працюючи на посаді директора приватного підприємства «Лад» а [PERSON]. працюючи на посаді сільського голови Івановецької сільської ради Барського району, використовуючи свої службові повноваження, достовірно знаючи, що умови договору №060202.04 від 02.02.2006 року не виконано, склали підписали та завірили печатками офіційний документ - Акт здачі-приймання технічної продукції, тобто склали, підписали і завірили печатками завідомо неправдивий документ, що дало змогу в подальшому за фактично не виготовлену і не передану кошторисну документацію на опалення приміщення дошкільного навчального закладу, на підставі підробленого акту виконаних робіт № 8 від 02.03.2006 р. незаконно перерахувати Івановецькій сільській радів а ПП «Лад» отримати кошти в сумі 12000 грн. 06.03.2007 року вироком Барського районного суду Вінницької області відповідача [PERSON]. визнано винними та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.. 366 ч.1 КК України. Відповідача [PERSON] визнано винними за вчинення злочинів, передбачених ст.. 364 ч.1 та ст.. 366 ч.1 КК України, та постановою Барського районного суду від 07.11.2006 р. кримінальну справу закрито на підставі ст.. 45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям. Позивач вважає, що відповідачі спільними злочинними діями завдали матеріальної шкоди Івановецькій сільській раді Барського району в розмірі 12000 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн., так як їх дії породили недовіру виборців до сільської ради, принизили її авторитет. Оскільки вони добровільно не бажають її відшкодувати, позивач змушений звертатися до суду та просив постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь Івановецької сільської ради Барського району завдану шкоду та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача сільський голова Івановецької сільської ради Барського району Саволюк В.В. та адвокат [PERSON]. зменшили свої позовні вимоги, відмовившись від стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. з відповідача [PERSON] В іншій частині заявлені позовні вимоги підтримали повністю, надали суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягали на їх задоволенні. Відповідач по справі [PERSON]. позов визнав частково. Суду пояснив, що завдану позивачу матеріальну шкоду в розмірі 12000 грн. він визнає повністю, а моральну не визнає, оскільки авторитет Івановецької сільської ради та виборців принижений не був. Відповідачі [PERSON]. та ПП «Лад» м. Бар Вінницької області були належно повідомлені про день розгляду справи в суді, неодноразово викликалися повісткою під розпис, останній раз на 10 та 21 квітня 2008 року, але в судове засідання не з'явилися без поважної причини, не повідомили про причини свої неявки, позову не оспорили. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з слідуючого. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON]., працюючи на посаді директора приватного підприємства «Лад» а [PERSON]. працюючи на посаді сільського голови Івановецької сільської ради Барського району, будучи службовими особами, використовуючи свої службові повноваження, діючи умисно, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що умови договору № 060202.04 від 02.02.2006 року згідно якого «Замовник» - Івановецька сільська рада в особі сільського голови [PERSON] доручає, а «Виконавець» - приватне підприємство «Лад» в особі директора [PERSON]. приймає на себе виготовлення кошторисної документації по реконструкції системи опалення дитячого садка с. Іванівці Барського району і проектно-кошторисної документації реконструкції котельної під газопостачання, не виконано, 02.03.2006 року склали, підписали та завірили печаткою ПП «Лад» та печаткою Івановецької сільської ради Барського району офіційний документ - Акт здачі-приймання технічної продукції по договору № 060202.04 від 02.02.2006 року, згідно якого технічно будівельна продукція задовольняє умови договору, в належному порядку оформлена, ефективна та складена на основі технічно обґрунтованої документації і вартість виконаних робіт складає 12 тис. грн.., тобто склали, підписали і завірили печатками завідомо неправдивий документ, що дало змогу в подальшому, згідно платіжних доручень № 129 від 06.03.2006 року і № 194 від 23.03.2006 року за фактично не виготовлену і не передану кошторисну документацію на опалення приміщення дошкільного навчального закладу, на підставі підробленого акту виконаних робіт № 8 від 02.03.2006 р. згідно договору № 060202.04 від 02.02.2006 р., незаконно перерахувати Івановецькій сільській радів а ПП «Лад» отримати кошти в сумі відповідно 7900 грн. і 4100 грн., а всього на загальну суму 12000 грн. 06.03.2007 року вироком Барського районного суду Вінницької області відповідача [PERSON]. визнано винними та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.. 366 ч.1 КК України, тобто за внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання і видача завідомо неправдивих документів. Відповідача [PERSON] визнано винними за вчинення злочинів, передбачених ст.. 364 ч.1 та ст.. 366 ч.1 КК України, та постановою Барського районного суду від 07.11.2006 р. кримінальну справу закрито на підставі ст.. 45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям. [PERSON]. та [PERSON]. спільними злочинними діями завдали матеріальної шкоди Івановецькій сільській раді Барського району в розмірі 12000 грн. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відмовляються. Відповідно до ст. 1166 ЦК України та п.2 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Неправомірність дій відповідачів доведена зазначеним вище вироком про засудження [PERSON]. та постановою про закриття кримінальної справи стосовно [PERSON] Відповідачі діяли спільно, визнали себе винними у вчиненні зазначених злочинів, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями з єдністю наміру. Щодо вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з приватного підприємство «Лад» м. Бар Вінницької області, суд вважає, що така вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи інших умовах вона була працівником цієї організації. Тому, сума завданої Івановецькій сільській раді Барського району шкоди в розмірі 12000 грн. підлягає до солідарного стягнення з відповідачів [PERSON]., [PERSON] та ПП «Лад» на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" та чинного законодавства, під моральною шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Позивач повинен довести в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Позивач не надав доказів та не довів в чому саме виразилася моральна шкода завдана Івановецькій сільській раді Барського району та не обґрунтував її розмір. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач не довів тих обставин справи, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в частині стягнення з відповідачів завданої юридичній особі моральної шкоди. До стягнення з відповідачів на користь держави підлягають судові витрати, оскільки згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються із витрат на оплату допомоги адвоката в сумі 600 грн., оскільки вони підтвердженні квитанцією № 068757 від 21.04.2008 р. та 30 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial