Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області за [PERSON], таким, що належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та присудити [PERSON] автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області, стягнувши з нього на її користь 16386 грн. грошової компенсації за її частку в спільному сумісному майні. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 14.11. 1987 року перебувала в шлюбі. Від шлюбу мають сина та дочку. У лютому 1999 року шлюб було розірвано рішенням Роменського міського суду, а також була затверджена мирова угода в частині поділу майна. Але з березня 1999 року вони відновили сімейні стосунки та знову стали проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, разом виховувати дітей. Після однієї сварки вона в відділі РАГС 20.12.2002 року оформила розірвання шлюбу і отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. Після цього вони примирилися і проживали разом, підтримували сімейні відносини. 05.09.2006 року вони за спільні кошти придбали у [PERSON] за 5650 долларів США ( в гривнях 28532 грн.) автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області за [PERSON]. На придбання автомобіля вона зняла з свого особистого рахунку в ТОВ „Укрпромбанк” 6163 грн. 56 коп., витратили кошти за продане піаніно в сумі 1400 грн., а також вона на придбання автомобіля позичила у [PERSON] 4000 грн.. В подальшому вони також за спільні кошти придбали для автомобіля газову установку вартістю 2000 грн., набір коліс та шин вартістю 2000 грн., чохли в салон вартістю 240 грн. та обладнання для автомобіля, яке було необхідне [PERSON] для роботи в службі таксі. Вона взяла кредит в сумі 5000 грн. щоб віддати кошти позичені у [PERSON] В квітні 2007 року [PERSON] забрав автомобіль, інші речі і перейшов жити до матері. Після цього він зареєстрував автомобіль в Роменському РЕГ. Відповідач їй сплатити гроші в рахунок компенсації за частку автомобіля відмовляється, тому звернулась до суду і просить задовольнити її вимоги і стягнути з відповідача судові витрати. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги і просить суд визнати, що автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області за [PERSON], належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Виділити [PERSON] автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований за ним 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15013 грн. 28 коп. грошової компенсації за її частку в спільному сумісному майні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві і пояснила, що придбаний нею та відповідачем під час спільного проживання автомобіль належить їм на праві спільної сумісної власності , оскільки інше не було встановлено письмовим договором між ними. Їх частки рівні і вона бажає, щоб з відповідача на її користь була стягнута грошова компенсація від вартості автомобіля в сумі 15013 грн. 28 коп., а автомобіль, яким користується відповідач залишився в останнього. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив, що враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, обставини і враховуючи інші докази, є підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно після розірвання шлюбу з позивачем вони проживали однією сім'єю і за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], автомобіль в квітні 2007 року він забрав собі і використовував для роботи в службі таксі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов виизнав і пояснив, що витрати позивача за послуги адвоката підлягають задоволенню частково так, як відповідач теж поніс витрати на правову допомогу. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, свідків, дослідивши надані сторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач з відповідачем з 14.11. 1987 року перебували в шлюбі. Від шлюбу мають сина та дочку. У лютому 1999 року шлюб було розірвано рішенням Роменського міського суду, а також 10.02. 1999 року судом була затверджена мирова угода в частині поділу майна. Але з березня 1999 року позивач і відповідач відновили сімейні стосунки та знову стали проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, разом виховувати дітей. 20.12.2002 року в відділі РАГС було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем. Після цього вони примирилися і проживали разом, підтримували сімейні відносини до квітня 2007 року, тобто проживали однією сім'єю. Всі викладені обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу, ухвалою Роменського міського суду від 10.02.1999 року, довідкою квартального комітету, підтвердили позивач, відповідач, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ст.. 74 Сімейного кодексу України „ Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. ” Згідно ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України:„ Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).” Згідно ч.1 ст.. 70 Сімейного кодексу України: „У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.” Згідно ст.. 71 Сімейного кодексу України:”Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України <nau://435-15/>.” 05.09.2006 року позивач і відповідач за спільні кошти придбали у [PERSON] за 5650 долларів США ( в гривнях 28532 грн.) автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області за [PERSON]., це стверджується довідкою старшого інспектора РЕГ від 24.07.2007 року, довідкою квартального комітету, заявою про видачу готівки в ТОВ „Укрпромбанк”, кредитним договором № 146, кредитною заявою з додатком, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, це підтвердили позивач, відповідач, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 236 від 05.01. 2008 року ринкова (дійсна) вартість автомобіля ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], 2003 року виготовлення з урахуванням зносу, без урахування фактичного пробігу станом на час проведення дослідження з урахуванням придбаних комплектуючих газової установки, комплекту зимових шин, салонних чохлів, складає - 30026 грн. 56 коп.. Придбаний позивачем та відповідачем під час спільного проживання автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки інше не було встановлено письмовим договором між ними. Їх частки у праві власності на автомобіль є рівними. Суд враховує те, що відповідач визнає вимоги позивача і фактичні обставини ніким не оспорюються. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін вважає, що є підстави для повного задоволення позову. Необхідно визнати, що автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області за [PERSON], належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, виділити [PERSON] автомобіль ВАЗ -21093 державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований за ним 21 квітня 2007 року в Роменському РЕГ третього міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в Сумській області, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15013 грн. 28 коп. грошової компенсації за її частку в спільному сумісному майні ( автомобіль). Позивачем [PERSON] по справі було сплачено судовий збір (державне мито) в сумі 163 грн. 86 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., витрати за надання правової допомоги адвоката в сумі 2000 грн., що стверджується квитанціями. Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому поверненню позивачу підлягають всі судові витрати, а саме 2000 грн. у відшкодування витрат за надання правової допомоги адвоката, 152 грн. 12 коп. витрати на проведення судової автотехнічної експертизи № 236 від 5.01. 2008 року, 150 грн. 13 коп. у відшкодування сплаченого позивачем судового збору, 30 грн. у відшкодування сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ст.. 83 ЦПК України необхідно повернути [PERSON] зайво сплачений судовий збір в сумі 13 грн. 73 коп., тобто внесений судовий збір у більшому розмірі, ніж це встановлено законом. На підставі викладеного і

Outcome: approved