overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, тому що сімейне життя не склалося, через відсутність взаємопорозуміння і не сумісності характерів, що призвело до розладу в родині. Крім того, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, почуття кохання втрачене, подальше спільне життя та збереження родини неможливі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщена належним чином. Надала суду письмову заяву згідно з якою позовні вимоги визнає з розірванням шлюбу згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон­них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що в юридичний шлюб, сторони, вступили 03 листопада 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що вони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, що суперечить ст.3 Сімейного Кодексу України, яка говорить, що родину становлять спільно проживаючі особи, зв'язані загальним побутом, що мають права й обов'язки. Шлюб сторін так само перешкоджає їм здійснити право на проживання в родині, передбачене ст.4 Сімейного Кодексу України. Таким чином, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача й відповідача, що підтверджується поясненнями позивача та заявою відповідача. При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родину зберегти не можливо, вона розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати, поклавши видатки на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивачка уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що після розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у 2006 році, їх неповнолітня донька повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не допомагає матеріально, тому позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти . Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає, та погодився виплачувати суму у розмірі &frac14; частини заробітку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами по справі був розірваний 11 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5). Сторони від спільного життя мають доньку - [PERSON] , [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Неповнолітня донька позивачки та відповідача проживає спільно зі своєю матір'ю, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Чістенського сільської ради Сімферопольського району (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька , матері дитини визначається судом. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі &frac14; частки всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 гривня, і витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривен. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, тому що сімейне життя не склалося, через відсутність взаємопорозуміння і не сумісності характерів, що призвело до розладу в родині. Крім того, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, почуття кохання втрачене, подальше спільне життя та збереження родини неможливі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщена належним чином. Надала суду письмову заяву згідно з якою позовні вимоги визнає з розірванням шлюбу згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон­них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що в юридичний шлюб, сторони, вступили 09 червня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] Подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що вони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, що суперечить ст.3 Сімейного Кодексу України, яка говорить, що родину становлять спільно проживаючі особи, зв'язані загальним побутом, що мають права й обов'язки. Шлюб сторін так само перешкоджає їм здійснити право на проживання в родині, передбачене ст.4 Сімейного Кодексу України. Таким чином, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача й відповідача, що підтверджується поясненнями позивача та заявою відповідача. При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родину зберегти не можливо, вона розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати, поклавши видатки на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідачка по справі [PERSON] в судове засідання не прибула, однак про час і місце слухання справи була повідомлений заказною кореспонденцією, але суд про причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України / постановляє заочне рішення /. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку,що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено,що сторони по справі 17.11.2007 року уклали між собою шлюб у Надвірнянському відділі РАЦСу Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 257 /а.с.2/ . У шлюбі дітей немає, але відповідачка по справі не дає згоди на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Причиною розірвання шлюбу являється те, що відповідачка по справі дома вчиняє сварки, ображає позивача, принижує його гідність. Протягом тривалого часу сторони не підтримують жодних сімейних стосунків як сімейна пара, примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї з сторін по справі, що має істотне значення. Витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу слід покласти на позивача, звільнивши від цих витрат відповідачку по справі. А тому суд оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.105ч.3,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з мотивів викладених в ній, яку просить задоволити та стягнути з відповідачки аліменти в користь [PERSON] в сумі 200 грн. на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO] р.н. Представник відповідачки позов визнала і не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення представників сторін по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали у шлюбі до 19.07.2001 року, який розірвано в судовому порядку. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] р.н., який проживав з відповідачкою по справі. Однак рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.12.2007 року неповнолітній син [PERSON] переданий на виховання позивачу по справі, а також йому визначено місце проживання разом з батьком, позивачем по справі. Дане рішення суду вступило в законну силу / а.с.8-10/. В даний час неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачем по справі та перебуває на його утриманні, що стверджується довідкою Назавизівської сільської ради № 200 від 20.02.2008 року та актом обстеження матеріально-побутових умов, складений депутатом Назавизівської сільської ради / а.с.11-13/. Згідно довідки Назавизівської ЗОШ № 17 від 23.09.2007 року вбачається, що неповнолітній син [PERSON] навчається в 7 класі даної школи / а.с.14/. Даний факт не заперечили сторони по справі. Як встановлено в судовому засіданні, що позивач по справі в даний час займається підприємницькою діяльністю, що стверджується звітом СПД / а.с.15/. Відповідачка по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, а має нерегулярний, мінливий дохід , в даний час тимчасово працює за кордоном, а отже, на думку суду взмозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, тобто по 200 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н. А тому суд прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

17.03.2008 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, вказуючи, що від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем в них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. В зв'язку з тим, що їхній з відповідачем шлюб розірвано і він добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча згідно чинного законодавства повинен надавати таку допомогу, а тому просить позов задоволити. В попередньому судову засіданні позивачка зменшила позовні вимоги до 200 грн. так, як відповідач не працевлаштований і має випадкові заробітки, які дозволяють йому надавати допомогу в цій сумі, а просить суд позов в цій частині задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю і суду пояснив, що він згоден та має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки для утримання сина в розмірі по 200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Заслухав сторони, оглянув матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, поскільки: згідно ст.180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти /аліменти/ на утримання дитини присуджуються, як у твердій грошовій сумі так і в частці від доходу матері або батька. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку /доходу/ батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]являється працездатним і його випадкові заробітки дають йому можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді сплати аліментів на користь позивачки [PERSON] для утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON]в розмірі по 200 грн. Щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: свідоцтвом про народження дитини від 30.08.1997 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу; довідками виконкому Сапіжанської сільської ради Шаргородського району №№ 454, 455 від 03.07.2008 року та іншими, а тому,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини зі усіх видів його заробітків щомісячно до її повноліття, посилаючись на те, що до 1 червня 2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають дочку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини в розмірі 500 грн., оскільки відповідач має нестабільний дохід. Відповідач погодився на той розмір аліментів, який вирішить суд, пояснивши, що в утриманні дитини від першого шлюбу участі не приймає, на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною від другої сім'ї, являється працездатним, тримає господарство, сукупний дохід його другої сім'ї становить більше 1000 грн., крім того має дохід від домашнього господарства. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 1 червня 2006 року, від сумісного проживання мають дочку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за згодою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони погодились визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, тому суд вважає за можливе визначили розмір аліментів із врахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що між ними був укладений кредитний договір № 40/701040 від 23 жовтня 2006 року на суму 3500 грн. під 20 % річних та комісійної винагороди за управління фінансовим кредитом в розмірі 1% в місяць від суми кредиту. Відповідно до п.п. 1.1, 5.1,1.2 кредитного договору умовами кредитної угоди передбачено щомісячне часткове погашення заборгованості, відсотків по кредиту, а у випадку прострочення строку винагороди позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочення платежу. Кінцевий строк повернення кредиту 21 жовтня 2008 року. Однак позичальник зобов'язання свої по кредитному договору не виконав, тому йому направлялась претензія - попередження про дострокову сплату заборгованості за кредитним договором. До цього часу відповідачем не прийняті ніякі міри для погашення заборгованості по кредиту та відсотках за користування ним, тому позивач просить задовольнити його заяву і стягнути з відповідача борг в сумі 3382,14 грн., який виник у відповідачки на момент звернення до суду та стягнути з неї судові витрати по справі , які були сплачені позивачем при подачі позову до суду. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи, про що є її розписка. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та АТ « Індустріально - експортного банку» в особі філії « Сумської дирекції» АТ « Індекс-банк» 23 жовтня 2006 року був укладений кредитний договір № 40/701040 на суму 3500,00 грн. під 20 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1% в місяць від суми кредиту (а.с. 6-8). З умов кредитної угоди вбачається щомісячне часткове погашення заборгованості суми отриманого кредиту та щомісячне погашення відсотків за користування ним, але відповідачкою умови кредитної угоди не виконувалися. Із розрахунку суми заборгованості станом на 09.01.2008 року згідно кредитного договору № 40/701040 від 23.10.2006 року сума заборгованості відповідачки перед банком становить 3382,14 грн.. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, витікають з цивільно правових відносин - виконання зобов”язання та регулюються ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави державне мито в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., оскільки ці кошти були сплачені позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Іванівської селищної радої Антрацитівського района Луганської області 11 березня 2005 року, актовий запис № 8. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивачка звернулася в суд з даним позовом, на примирення не згодна, разом з чоловіком тривалий час не проживає, тому вважає, що подальше спільне життя буде суперечити як ії інтересам, так і інтересам відповідача. У судове засідання сторони не з'явилися, просять розглянути справу в їх відсутність, позивачка на своїх вимогах наполягає, відповідач позов визнав, про що указали у своїх заявах (а.с.6,7). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки сторони не створили міцної родини, миритися не бажають, їхня родина розпалася і подальше проживання спільно не можливе і суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким зареєструвала шлюб 17 лютого 2007 року у Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 96, і просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила, і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до його повноліття, вказавши на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила уточнений позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Згоден платити аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 жовтня 1990 року у відділі РАГС Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 1415 - розірвати. У обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут, у зв'язку з чим на протязі останніх років в сім'ї виникали часті сварки та скандали, які призвели до того, що позивачка з відповідачем втратили один до одного почуття любові та поваги, відносини між ними байдужі. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, вказавши на те, що шлюб носить формальний характер, загальне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2006 року. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2006 року, загальне господарство не ведеться. Судові витрати просив покласти на нього. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 20 жовтня 1990 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. шлюбні відносини припинені з січня 2006 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved