Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

04.12.2007 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 5002,52 грн., компенсації за порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 343,23 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. уточнила позовні вимоги й суду пояснила, що [PERSON]. працював у відповідача з 03.07.2006 року по 25.09.2007 року, звільнений за станом здоров'я згідно п.2 ст.40 КЗпП України. При звільненні відповідач з ним повний розрахунок не зробив, заборгованість по заробітній платі склала 1522,57 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату в сумі 1522,57 грн. та компенсацію в сумі 971,45 грн. Крім того просила суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку та моральну шкоду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач своїми діями поставив позивача у важке матеріальне становище, він повинен був докладати додаткових зусиль для організаціїї свого життя, придбання ліків в зв'язку з тим, що 25.09.2007 року йому була призначена друга група інвалідності. Моральну шкоду просить стягнути в розмірі 1500 грн. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково і пояснила, що своєчасно не була виплачена заробітна плата в зв'язку з відсутністю коштів на рахунку підприємства. Згодна з вимогами позивача щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 1522,57 грн. та компенсації в розмірі 971,45 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не визнає, посилаючись на п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами законодавства про оплату праці” від 24.12.99 року № 13 та на ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, вказуючи, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не підлягає стягненню у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство підприємства. Моральну шкоду визнає в розмірі 500 грн. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що позивач 03.07.2006 року був прийнятий на роботу до ВАТ «КМЗ ім. Куйбишева», 25.09.2007 року був звільнений за станом здоров'я згідно п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.28,29). Довідкою ВАТ „КМЗ ім. Куйбишева” підтверджується, що позивачеві не виплачена заробітна плата в розмірі 1522,57 грн. та компенсація в сумі 971,45 грн. (а.с.25,26). Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата в сумі 1522,57 грн. та компенсація в сумі 971,45 грн. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 26.09.2007 року по 13.02.2008 року у розмірі, виходячи з розрахунку: - середньоденна заробітна плата позивача - 33 грн. 93 коп., - кількість днів з 26.09.2007 року по 13.02.2008 року - 99 днів, в зв'язку з чим середній заробіток позивача склав 33,93 грн. х 99 днів = 3359,07 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль, для організації свого життя. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, виходячи з ступеню його моральних страждань, в розмірі 500 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, Порядку оплати та розміру витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1258, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 67,03 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: partial