overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезгаданим позовом, посилаючись на те, що фактично відповідачі по справі проживають в м. Києві, про що свідчить по квартирна карточка Форма Б, де вказано, що відповідачі вибули з даної квартири в травні 2000 року, тому втратили право на користування житловою квартирою №[ADDRESS] в м. Зіньків, Полтавської обл. Позивачка, внаслідок приватизації, являється одноосібним власником даної квартири. В провадженні Зіньківського районного суду знаходиться справа за адміністративного судочинства за позовом [PERSON], [PERSON] до Зіньківської міської ради та зацікавленої особи [PERSON] про визнання нечинним рішення Зіньківської міської ради про приватизацію квартири[ADDRESS] в м. Зіньків. 29 грудня 2007 року Зіньківським районним судом по даній справі була винесена постанова згідно якої розпорядження № 48 від 27 грудня 2000 року відділу приватизації фонду міського майна Зіньківської ради Полтавської області про приватизацію квартири №[ADDRESS] в м. Зіньків, Полтавської обл. визнано частково недійсним, а свідоцтво про право власності на дане житло видане 27 грудня 2000 року на ім'я [PERSON] визнано незаконним, в результаті чого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають право власності на квартиру в рівних частинах по 1/3 кожному. При таких обставинах провадження у справі цивільного судочинства за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, як таких, що втратили право користування житловим приміщенням закрити, відмовивши в позові за попередньою постановою.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі &frac14; частки всіх видів його доходів щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON],[INFO]народження, в зв'язку із продовженням останньою навчання в 11 класі Лисичанської багатопрофільної гімназії, посилаючись на те, що донька мешкає з нею, потребує матеріальної допомоги з боку батька, так як не має змоги працювати та утримувати себе, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки їй не надає, хоча має таку можливість. Позивачка у судове засідання не з'явилася, позов підтримала повністю, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав повністю, справу просив слухати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Третя особа в судове засідання не з'явилася, позов підтримала, справу просила слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 22 травня 2002 року, та від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON],[INFO]народження, яка в даний час продовжує навчання в 11 класі Лисичанської багатопрофільної гімназії, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, а останній може таку допомогу надавати. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення аліментів, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 10 років тому їхня сім'я розпалася, їхні діти досягли повноліття. За таких обставин вважає, що примирення між ними неможливе, так як вони давно втратили почуття поваги і любові один до одного, а тому наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 09.11.1979 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Котовського міськвідділу ЗАГС Одеської області, актовий запис № 410. Сім'я розпалася 10 років тому, діти повнолітні а тому слід шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2003 року, про що відділом РАГС Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, зроблено актовий запис № 151. Від шлюбу мають малолітнього сина [INFO]народження. Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що подружнє життя не склалось так як в них різне ставлення до життєвих цінностей, шлюбні стосунки припинились. Сумісне господарство сторони не ведуть. Майнова суперечка відсутня. Відповідач позов визнала не заперечувала проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав: З показань позивача судом встановлено, що шлюбні стосунки між позивачем і відповідачем фактично припинились, тому що не було взаєморозуміння в родині, подальше спільне життя стало не можливим. Ці обставини перешкоджають сторонам відновити стосунки. Крім цього, позивач примиритись з відповідачем не має наміру. З огляду на сформовані відносини сторін, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам. Видатки по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила суду, що з [INFO]вона проживала однією сім'єю з відповідачем, з 30.01.1999року вони одружені. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [INFO]народження, який проживає разом з нею. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав в повному обсязі, не заперечував щоб з нього були стягнуті аліменти на утримання сина. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що сторони одружені з 30.01.1999р. про що відділом РАГС Комунарської райадміністрації Запорізької міської ради зроблено актовий запис № 38. Шлюб між ним розірвано 27.01.2004році про що відділом РАЦС Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя зроблено актовий запис № 33. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]народження, який проживає з позивачем. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Оцінивши наведені сторонами докази в їх сукупності та відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів, належних до стягнення на одну дитину, може складати &frac14; частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

У липні 2007 року [PERSON]. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17 липня 1999 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від якого мають неповнолітню дитину. Сімейні стосунки не склалися внаслідок несумісності характерів, втрати почуття любові. Подружнє життя припинено внаслідок постійних сварок. Має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася, примирення неможливе. Суперечностей відносно спільного майна та дитини немає. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягав (а.с.8). Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 17.07.1999 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від якого мають неповнолітню дитину (а.с.7). Тривалий час проживають окремо. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подружжю не вдалося створити дружню та стійку сім'ю. Тривалий час шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, строк для примирення позитивного результату не дав. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у зв'язку з розпадом сім'ї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачкою були припинені з 25 грудня 2007 року через її небажання зберегти сім'ю. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідно до ст.130 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК при наявності обставин задовольняє позов у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 28 березня 1992 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Привільським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 19. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами були припинені 25 грудня 2007 року через небажання відповідачки зберегти сім'ю. Подальше збереження сім'ї не можливе та суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини, тому, відповідно до ст. ст. 104, 105 СК України шлюб необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.10.96року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], сiм'я з вiдповiдачем не склалася, оскiльки між ними почали виникати конфлікти, пов”язані з рiзними поглядами на подружнє життя, виховання дочки, ведення домашнього господарства тощо. У зв”язку з цим вони втратили один до одного взаємне почуття любові та стали зовсім чужими людьми. Вже 2 роки вони шлюбнi стосунки не пiдтримують, спiльного господарства не ведуть.Вважає, що шлюб розпався і продовжувати його він не має бажання. Домовленість про виховання дочки досягнута. Матеріальних претензій до відповідача він не має. У судовому засiданнi позивач позовнi вимоги пiдтримав, пiдтвердив обставини, викладенi в позовi, а також зазначив, що шлюб у обох перший, майнових спорiв мiж ним та вiдповiдачем немає, вказав, що спiльне господарство вони не ведуть i шлюбнi стосунки не підтримують не менше 2 років, на примирення не згоден. Вiдповiдач в судове засiдання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повiдомлена належним чином, про що свiдчить розписка в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12.10.96року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], сiм'я не склалася, оскiльки між сторонами почали виникати конфлікти, пов”язані з рiзними поглядами на подружнє життя, виховання дочки, ведення домашнього господарства тощо, у зв”язку з чим вони втратили один до одного взаємне почуття любові та стали зовсім чужими людьми. Вже 2 роки сторони шлюбнi стосунки не пiдтримують, спiльного господарства не ведуть. Позивач майнових спорів не має, на примирення не згоден. При таких обставинах збереження сім'ї суд вважає недоцільним. На підставі ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON]., звернулася в суд з позовом про визнання права власності на самовільно побудовану не житлову будівлю, мотивуючи тим, що вона зареєстрована державним реєстратором Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області, як фізична особа підприємець, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи. Основним видом його діяльності, як приватного підприємця є торгівля. Рішенням 12 сесії 24 скликання Муховецької сільської ради від 02.12.2004 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та надання земельної ділянки площею 0.0128 га. Земельна ділянка призначена для ведення комерційної діяльності та придатна для розміщення об'єкту торгівлі. В зв'язку з виробничою необхідністю у неї виникла потреба побудувати не житлове приміщення для ведення комерційної діяльності. За період літньо -осіній період 2007 року [PERSON]., побудовано, зі згоди співкористувача земельної ділянки, не житлову будівлю загальною площею 48.6 кв. м. Всі роботи виконано з її власних будівельних матеріалів за її особисті кошти. Так як оформлення дозволів та технічної документації на будівлю потребувало значних фінансових затрат та часу то будівництво вона здійснила самовільно, без отримання відповідних дозволів та розробки проектно -кошторисної документації. Відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні позивачка [PERSON]., позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, і визнати за не. право власності на самовільно побудовану не житлову будівлю. Представник відповідача Муховецької сільської ради ., в судовому засіданні позов визнає, не заперечує щоб за [PERSON]., визнати право власності на самовільно побудовану не житлову будівлю. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, підтверджуються копією технічного паспорта, копією рішення сесії, копією довідки -характеристики, копією паспорта. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

24.12.2007 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 11.09.2007 року перебуває з відповідачем [PERSON]. в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, довіри один до одного, різні погляди на життя. В зв"язку з викладеним позивачка прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримувала, посилаючись на обставини викладені в ньому. Вказала, що після реєстрації шлюбу однією сім"єю з відповідачем проживали до грудня 2005 року, після цього він виїхав на заробітки до м. Києва і вони припинили будь-які стосунки між собою. Шлюб існує формально. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснень позивачки не заперечував. Вказав, що іншої сім"ї не має, на розірвання шлюбу згодний, так як вважає його безперспективним. Термін для примирення йому не потрібний. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції 11 вересня 2004 року, актовий запис № 662. З грудня 2005 року спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, третя особа - Ріпкинська районна державна нотаріальна контора, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері - [PERSON], яка сталася [INFO], вона з поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] просить винести рішення про визначення їй додаткового двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить винести рішення в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи: Ріпкинської районної Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилась, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить вирішити питання про задоволення позову на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадкування як за законом так і за заповітом після померлої [PERSON], строк звернення до нотаріальної контори пропустила з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до Територіальної громади с. Межиріч в особі Межиріцької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві вказав, що є спадкоємцем спадкового майна свого діда [PERSON], який помер [INFO] в с. Лука Канівського району Черкаської області. Відповідно до Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 р. йому необхідно було у шестимісячний термін звернутися до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, за місцем відкриття спадщини. Про вказані зміни в законодавстві він не знав, а тому вчасно не подав заяви про прийняття спадщини і пропустив встановлений строк. У судовому засіданні позивач просить визнати, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті його діда [PERSON], пропущений ним з поважних причин. Просить суд надати додатковий строк в 2 місяці для подання відповідної заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача Межиріцької сільської ради Птуха Л.І. у судовому засіданні позов визнала, поскільки позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Лука Канівського району Черкаської області. Згідно листа Канівської державної нотаріальної контори (а.с. ) вбачається, що після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за правом представлення і має право на спадкування, так як є внуком померлого (а.с. ). Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України суд може встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачем є поважною, а тому є підстави визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved