overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, вказуючи, що вона народилася [INFO] року, у с. Кулевча, Саратського району Одеської області. 12 листопада 1995 року, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого отримала його прізвище - «[PERSON]». 19 серпня 1997 року вона розірвала шлюб з [PERSON] 25 жовтня 1997 року, вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого отримала його прізвище - «[PERSON]». За період своєї трудової діяльності, заявниця скопила грошові кошти, які поклала на рахунок [NUMBER], у філіалі № 6782/02, Саратського відділення Ощадного банку України в Одеській області. На теперішній час у заявниці виникла необхідність отримання грошей по вкладу, але у видачі грошей їй відмовлено, так як в її ощадній книжці, вказана її дівчаче прізвище - «[PERSON]». У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримав повністю та просив суд її задовольнити. Представник Саратського відділення ощадного банку України, [PERSON], заяву визнала, не заперечувала проти її задоволення. Свідок [PERSON] в суді підтвердила, факт належності ощадної книжки [PERSON]. Заслухавши представника заявниці, свідка, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі встановлення належності правовстановлюючих документів. Згідно ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], (а.с.5), прізвище заявниці, [INFO] року народження, вказано як, «[PERSON]». Як видно з копії паспорта серії [NUMBER] (а.с.4), який видан Саратським РВ УМВС України в Одеській області, 18 лютого 1999 року, прізвище заявниці вказано як, «[PERSON]». Згідно довідки № 12/02-75, (а.с.7), від 23 січня 2008 року, яка видана відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, 19 серпня 1997 року, було розірвано шлюб між «[PERSON]» та [PERSON], відповідно до чого було зроблено актовий запис № 58. З копії свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.8), яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Іллїчівською районною державною адміністрацією Одеської області, 25 жовтня 1997 року, було зареєстровано шлюб між «[PERSON]» та [PERSON], відповідно до чого було зроблено актовий запис № 512. Відповідно до копії ощадної книжки [NUMBER], (а.с.6), відкритої у Саратському відділенні Ощадного банку України в Одеській області, № 6782/02, прізвище заявниці вказано як, «[PERSON]». Суд вважає, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що особовий рахунок [NUMBER], відкритий в Саратському відділенні Ощадного банку України в Одеській області, № 6782/02, на ім'я [PERSON], належать заявниці [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, вказуючи, що він в період з 1948 по 1990 роки працював на різних роботах в колгоспі «Путь Ілліча» Саратського району Одеської області, правонаступником якого є СВК «Колос». 10 квітня 1990 року заявник був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію. Знаходячись на пенсії, він і далі працював у господарстві завідуючим током. При нарахуванні пенсії заявнику, не були зважені 1967, 1968, 1976 роки, а також 1996, 1997, 1999 роки, коли він працював завідуючим током, так як за вказані роки він не виконав мінімальну кількість вихододнів. Ці відомості не є правдивими, так як за весь період праці в колгоспі він систематично виходив на роботу, виконував необхідну кількість вихододнів і відомості про роботу не відповідають дійсності. Вказані обставини позбавляють заявника змоги отримати належний розмір пенсії. У судовому засіданні заявник, заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи, [PERSON] не заперечував проти задоволення даної заяви. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON], дійсно працював в період з 1948 по 1990 роки в колгоспі «Путь Ілліча» Саратського району Одеської області, правонаступником якого є СВК «Колос», а також те, що знаходячись на пенсії, він і далі працював у господарстві завідуючим током у 1996, 1997, 1999 роках. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що у заявника виникли правовідносини, пов'язані зі встановленням факту, який має юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, - Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення… У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З копій трудової книжки серії [NUMBER], (а.с.5-7) видно, що [PERSON] з 1948 по 1998 роки працював на різних роботах в колгоспі «Путь Ілліча» Саратського району Одеської області, правонаступником якого є СВК «Колос», а з 1999 по 2000 роки працював завідуючим току. В 1967, 1968, 1976, 1996, 1997, 1999 роках записано недостатньо мінімальної кількості вихододнів. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт трудової участі [PERSON] в колгоспі «Путь Ілліча» Саратського району Одеської області, правонаступником якого є СВК «Колос». Тому суд вважає за необхідне визнати, що в 1967, 1968, 1976, 1996, 1997, 1999 роках заявник виконав мінімальну кількість вихододнів в колгоспі «Путь Ілліча» Саратського району Одеської області, правонаступником якого є СВК «Колос».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

у січні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до філія Гадяцького відділення № 3232 ВАТ „Ощадбанк України” про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, вказуючи, що в [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті матері залишилася спадщина у вигляді вкладів в банку. Позивач не оформив спадщину в нотаріальній конторі в шестимісячний термін, так як захворів, тому звернувся до суду. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері в зв'язку з тим, що знаходився на лікуванні в зв'язку з бронхітом. Просив продовжити строк для прийняття спадщини. Представник філії Гадяцького відділення № 3232 ВАТ „Ощадбанк України” Київський А.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечуває. Гадяцька державна нотаріальна контора направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в м. Гадяч, його матір'ю є [PERSON] На ім'я [PERSON] відкриті вклади на рахунках, що знаходяться в Гадяцькому відділенні № 3232. [INFO] року в м. Гадяч [PERSON] померла. Згідно довідки Біленченківського фельдшерсько-акушерського пункту [PERSON] знаходився на лікуванні з 23 січня 2006 року по 30 січня 2006 року в зв'язку з бронхітом. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини хворобу [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

у січні 2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним її брата [PERSON], вказуючи на те, що брат з дитинства страждає на душевну хвороба Літля з імбецильністю. В зв'язку з хворобою, [PERSON] є інвалідом першої групи, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не виконує елементарних дій по догляду за собою, а тому потребує постійного стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатним необхідне для встановлення над ним опіки. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що її брат [PERSON] не може виконувати елементарних дій по догляду за собою, так як він має хронічне захворювання з дитинства. Просила визнати брата недієздатним та призначити її опікуном. Орган опіки та піклування Сарівської сільської ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд встановив, що [PERSON] народився[INFO] року в с. Сари Гадяцького району, його батьком є [PERSON], який помер [INFO] року та матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року. В даний час догляд за ним здійснює його рідна сестра - [PERSON] Згідно витягу із акту огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства з діагнозом - хвороба Літля з імбецильністю. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 198 від 01.04.08р. [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад, а саме вроджене недоумство у вигляді важкої розумової відсталості ( імбецильності) внаслідок хвороби Літля. Вираженість вродженого недоумства у [PERSON] така, що позбавляє його можливість усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в теперішній час. Згідно висновку органу опіки та піклування Сарівської сільської ради [PERSON] разом з братом проживають в будинку померлих батьків в с. С.Долина Сарівської сільської ради , є присадибна земельна ділянка площею 0,41 га. [PERSON] може бути опікуном над братом [PERSON] Згідно заяви Сарівської сільської ради до Гадяцького райсуду орган опіки та піклування просить призначити опікуном [PERSON] сестру - [PERSON] Відповідно ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно ч.3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як об'єктивно встановлено, що [PERSON] є недієздатним і йому слід призначити опікуна, так як він не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

у лютому 2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, вказуючи, що в [INFO]року в [ADDRESS] помер її син [PERSON] , його тіло було впізнано знайомою сина [PERSON], з якою [PERSON] разом перебували в Російській Федерації. Відділ РАЦС Гадяцького РУЮ відмовив у реєстрації смерті [PERSON] На даний час потрібно зареєструвати факт смерті [PERSON] для зняття його з реєстрації у СГІРФО Гадяцького РВ, тому звернулася до суду. В судову засіданні [PERSON] заяву підтримала, пояснила, що про смерть сина дізналася від [PERSON], яка разом з сином поїхала на заробітки в м. Москву. Лікарське свідоцтво про смерть сина вона не отримала і кому воно видано їй невідомо, тому не може зареєструвати його смерть. В даний час необхідно зняти з реєстрації [PERSON], щоб плата за комунальні послуги на нього не нараховувалася, тому просила встановити факт смерті сина [PERSON] - [INFO] р. в [ADDRESS]. Відділ РАЦС Гадяцького РУЮ направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Представник СГІРФО Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області Сеняговський О.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року в м. Гадяч Полтавської області, його матір'ю є [PERSON]. В 2007 році перебував на заробітках в Московській області Російської Федерації. Згідно акту впізнання невпізнаного трупа від 05.09.07 р. м. Ногінськ [PERSON] оглянувши пред'явлений для впізнання труп по фотографіях, по опису словесного портрету, по татуїровках та одягу впізнала [PERSON], [INFO] р.н. Згідно повідомлення Ногінського управління запису актів цивільного стану Московської області актовий запис про смерть [PERSON] за період з 01.01.07р. по 10.11.07 р. відсутній. Згідно відмови відділу РАЦС головного управління юстиції у Полтавській області зареєструвати факт смерті [PERSON] не має можливості, так як підставою для реєстрації є лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть або рішення суду про оголошення особи померлою, які [PERSON] до відділу не надала. Відповідно п. 8 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявниці необхідно зареєструвати факт смерті сина та зняти його з реєстрації. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як в ході розгляду справи достовірно і об'єктивно встановлено факт смерті [PERSON] у певний час - [INFO] р. в [ADDRESS]. Вказаний факт смерті органами РАЦС не зареєстрований.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: згідно наказу № 98 від 19.05.2004 року він був прийнятий на роботу до Первомайського ДП „Хімпром”. Наказом № 271-к від 13.09.2006 року був звільнений з підприємства на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України. За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 6305 грн. 29 коп., просить також стягнути з відповідача витрати за надання йому юридичної допомоги в сумі 100 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача до судового засідання не прибув, проте від ДП «Хімпром» надано заяву про розгляд справи у відсутності представника підприємства, позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: дійсно, позивач працював згідно наказу № 98 від 19.05.2004 року на Первомайському ДП „Хімпром”. Наказом № 271-к від 13.09.2006 року був звільнений з підприємства на підставі п.3 ст. 38 КЗпП України, що вбачається з копії трудової книжки (а.с.4). За цей час відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 6305 грн. 29 коп., що підтверджується довідкою (а.с.5). Оскільки відповідач проти задоволення позову не заперечує, а згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобов'язано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 6305 грн. 29 коп. та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 100 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за користування житловим приміщенням та прибудинкової території, посилаючись на те, що відповідачка мешкає за адресою:[ADDRESS] і з 01.06.2000 р. по 29.02.2008 р. не регулярно і не в повному обсязі вносить плату за утримання будинку та прибудинкової території. Загальна сума заборгованості на 01.03.2008 р. складає 1494,36 грн., яку просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні, стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнала, просила справу розглянути в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Між позивачем та відповідачкою [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS] існують договірні відносини, згідно з якими позивач надає послуги по утриманню будинку і обслуговуванню прибудинкової території, а відповідачка здійснює за це сплату. Згідно п. 7 Правил користування житловим приміщенням та прибудинковою територією, затвердженими постановою КМУ від 24.01.2006 р. власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно розшифровки лицевого рахунку відповідачкою в повному обсязі сплата за отримані послуги позивача не здійснюється. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути заборгованість у сумі 1494,36 гривень. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідачки необхідно стягнути - судовий збір у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

Заявник [PERSON]. просить встановити факт належності їй свідоцтва на право власності на житло - квартиру [ADDRESS]. При цьому [PERSON]. пояснила, що в свідоцтві на право власності на житло неправильно вказане її прізвище -[INFO], що не відповідає даним її паспорта. Однак зазначене свідоцтво належать саме їй. Вказана помилка, яка виникла в зв'язку з перекладом прізвища неукраїнського походження на українську мову, перешкоджає їй оформити договір купівлі-продажу квартири, а іншого способу, як встановити факт належності правовстановлюючого документа, на даний час немає, оскільки виконком Олександрійської міської ради відмовляється внести виправлення до свідоцтва. Представник заінтересованої особи - виконкому Олександрійської міської ради Товпаш Ю.І. проти вимог заявника не заперечує. Вислухавши пояснення та доводи заявника, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності заявникові свідоцтва на право власності на житло підтверджується доказами: даними паспорта [PERSON] про місце її проживання(реєстрації): [ADDRESS]; показаннями свідка [PERSON], яка зазначила, що [PERSON]. є її співробітником. Вона часто бувала в квартирі останньої, зокрема, в обідню перерву вони разом ходили обідати додому до[PERSON]., відзначали там свята. Квартира знаходиться неподалік від дитячої лікарні, де вони обидві працюють. З огляду на викладене суд вважає, що заявник довів свої вимоги, а факт, про встановлення якого він просить, має місце.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

В березні 2008 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення боргу за спожитий природний газ у розмірі 235 грн. 92 коп., посилаючись на те що, відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], однак починаючи з 01 березня 1997 року не сплачує в повному обсязі послуги за спожитий природний газ, надані відповідачу позивачем і в наслідок чого з урахуванням строків позовної давності та часткової сплати, станом на 01 лютого 2008 року має заборгованість в розмірі 235 грн. 92 коп. В добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, що утворилася, незважаючи на неодноразові попередження про сплату боргу, тому вони вимушені звернутися у суд. Посилаючись на наведене, просили позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в суді позов визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню оскільки відповідно до п.17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999року, № 2246, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплату за газ та послуги з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься споживачем не пізніше 10 числа наступного місяця. Прийнявши зобов'язання, відповідач його не виконує, в зв'язку з чим відповідно до ст.ст.509,510,526 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, які позивач сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: approved