Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Заяву мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду від 13 червня 1995 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін - [PERSON]. 27 жовтня 2006 року між сторонами було укладено мирову угоду в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. З січня 2007 року відповідач не сплачує аліменти в добровільному порядку за мировою угодою. В зв'язку з тим, що заробіток [PERSON] є нестабільним, він ухиляється від взятих на себе аліментних зобов'язань, на підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 10 вересня 1994 року, шляхом їх стягнення у твердій грошовій сумі 596 грн. на місяць на її користь до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 10 грудня 2007 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON], на користь якої [PERSON] також сплачує аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги збільшила, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 636 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Суду пояснила, що на даний час не працює, навчається у Луцькому державному технічному університеті. Представник позивача [PERSON] вимоги заяви підтримує, додатково пояснив суду, що вимоги грунтуються також і на нормі ст. 373 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що підстав для зміни розміру аліментів та для зміни способу їх стягнення немає. Відповідач [PERSON] подала суду письмову заяву, в якій повідомляє, що позов не визнає та просить справу розглянути у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 17 червня 2003 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої 2 дитини - сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с. 6). Згідно мирової угоди (а.с. 4), яка визнана ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2006 року (а.с. 7), [PERSON] зобов'язався сплачувати на користь [PERSON] 100 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання сина [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] на даний час не працює, навчається на І курсі заочної форми навчання у Луцькому державному технічному університеті, що стверджується довідкою № 372 від 4 грудня 2007 року. Заборгованість за аліментами на час вирішення спору відсутня. Відповідач [PERSON] працює на посаді інженера-енергетика на ТзОВ «Техно-модуль» та одержує стабільний дохід, що підтверджується довідкою № 45 від 30 листопада 2007 року. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Позивач не надала суду доказів того, що змінився її матеріальний або сімейний стан, або змінився стан здоров'я. Навчання на заочній формі не позбавляє можливості здійснювати трудову діяльність. Також відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду, визначені ст. 373 ЦПК України. Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed