Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач, ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта” в особі Донецької обласної дирекції НАСК „Оранта”, звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 4 травня 2006 року між [PERSON] та ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта” в особі Донецької обласної дирекції НАСК „Оранта” був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № В 8190-016/06/СТ, предметом якого є страхування транспортного засобу „ВАЗ-21104” державний реєстраційний № [NUMBER]. 27 березня 2007 року о 9 год.50 хв. на 748 км. автошляху „Київ-Луганськ-Ізваріно” відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу „ВАЗ-21104” державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], та транспортного засобу „Mercedes Benz”, державний реєстраційний № [NUMBER], який належіть [PERSON] під керуванням водія [PERSON], відповідача у справі. За довідкою відділу МРВ ДАІ ДМУ УМВС України в Донецької області за № 42 від 29 березня 2007 року та постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за № 3-3695/07 від 15 липня 2007 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху України. 28 березня 2007 року до нього, позивача у справі, з заявою звернулася [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору № В 8190-016/06/СТ. Ним, позивачем у справі, був складений Страховий акт № 167/1 - 464/214-06/07 від 17 травня 2007 року та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи з дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 83-251 від 13 квітня 2007 року здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON], за договором №В 8190-016/06/СТ. у розмірі 23972 грн.02 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7288 від 18 травня 2007 року. Оскільки страхове відшкодування було виплачено 18 травня 2007 року, то відповідно з цієї дати він, позивач у справі, має право регресу до винної особи. 12 липня 2007 року ними відповідачу була надіслана претензія з пропозицією в добровільному порядку виплатити суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23972,02 грн. Однак, відповідач своєї відповіді на цю претензію не надав, тому позивач вимушений звергнутися до суду з цім позовом. Виходячи з наведеного позивач просить стягнути з відповідача у справі в порядку регресу 23972 грн.02 коп., а також стягнути суму судових витрат 239,72 грн. та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні позивач наполягає на позові, та просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання справи судом повідомлявся, що підтверджується повістками-повідомленнями в матеріалах справи на а.с. 41,42, 47,48, 51, 52. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з таких підстав. Судом встановлено, 4 травня 2006 року між [PERSON] та ВАТ „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта” в особі Донецької обласної дирекції НАСК „Оранта”, позивача у справі, був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № В 8190-016/06/СТ, предметом якого є страхування транспортного засобу „ВАЗ-21104” державний реєстраційний № [NUMBER] (а.с.6-11). 27 березня 2007 року о 9 год.50 хв. на 748 км. автошляху „Київ-Луганськ-Ізваріно” відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу „ВАЗ-21104” державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], та транспортного засобу „Mercedes Benz”, державний реєстраційний № [NUMBER], який належіть [PERSON] під керуванням водія [PERSON], відповідача у справі (а.с. 12-13). За довідкою відділу МРВ ДАІ ДМУ УМВС України в Донецької області за № 42 від 29 березня 2007 року та постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за № 3-3695/07 від 15 липня 2007 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху України, які встановлюють, що „під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним”, а також „ у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди” (а.с.13,14). 28 березня 2007 року до позивача у справі з заявою звернулася [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору № В 8190-016/06/СТ (а.с. 15). Позивачем у справі був складений Страховий акт № 167/1 - 464/214-06/07 від 17 травня 2007 року та розрахунок суми страхового відшкодування, виходячи з дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 83-251 від 13 квітня 2007 року здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON], за договором №В8190-016/06/СТ. у розмірі 23972 грн.02 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7288 від 18 травня 2007 року (а.с.16-25, 27-31). Згідно телеграми на а.с. 26 позивач повідомляв відповідача про складення акту огляду транспортного засобу, який був пошкоджений при дорожньо-транспортній пригоді. Однак, відповідач не з'явився і не прийняв участі в огляді транспортного засобу. Крім того позивачем 12 липня 2007 року відповідачу була надіслана претензія з пропозицією в добровільному порядку виплатити суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23972,02 грн. Однак, відповідач своєї відповіді на цю претензію не надав (а.с.32-33). Згідно зі ст. 27 Закону України „Про страхування” і ст. 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна особистості або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою спричинившою шкоду, у повному обсязі. Ст. 1191 Цивільного кодексу України, установлює, що особа яка відшкодувала збиток, заподіяний іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодується винною особою. Таким чином, оскільки страхове відшкодування було виплачено 18 травня 2007 року, що підтверджується платіжним дорученням № 7288 на а.с.31, то відповідно з цієї дати позивач у справі, ВАТ НАСК „Оранта” має право регресу до винної особи, тобто відповідача у справі, [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати: судовий збір у сумі 239 грн. 72 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с. 1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved