overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 23.11.2001 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]року народження. Подружнє життя не склалося, через зловживання відповідачем спиртними напоями, вчиняв сварки в сім'ї, пошкоджував домашні речі. Шлюб існує формально, примирення неможливе, просить розірвати шлюб. У судовому розгляді позивач [PERSON]. позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснила, що з відповідачем подружнє життя не склалось, шлюб існує формально, надавати термін на примирення не потрібно, шлюб розпався остаточно і зберегти сім'ю неможливо. Просить дитину залишити з нею. Просить судові витрати покласти на неї, а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу на відповідача. Відповідач[PERSON]. в судовому засіданні заявив, що позов визнає та просить його задовольнити. Не заперечує, щоб дитина проживала з позивачкою. Заслухавши пояснення позивача, доводи відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про одруження серії[NUMBER] виданого 23.11.2001 року відділом РАГСу Ковельського міського управління юстиції Волинської області стверджується, що [PERSON]та [PERSON] одружились 23.11.2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 508. ( а.с.3 ) Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються. Зважаючи на те, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення. - 2 - Враховуючи клопотання позивачки, судові витрати слід залишити за нею, а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

01 лютого 2008 року до Носівського районного суду надійшла позовна заява кредитної спілки „Аккорд”, у якій позивач зазначає, що 01 червня 2007 року на підставі договору № 617 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1151 % за кожен календарний день на термін до 01 червня 2008 року. Однак, [PERSON] взяті на себе по договору зобов'язання не виконує, фактично не сплатила по договору жодного разу і на час звернення до суду з позовом, загальна заборгованість за кредитним договором склала 6 403 (шість тисяч чотириста три) гривні 84 копійок. Представник позивача подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. У судове засідання відповідачка [PERSON] жодного разу не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У зв'язку з чим, суд, з урахуванням листа представника позивача, вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 червня 2007 року на підставі договору № 617 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1151 % за кожен календарний день на термін до 01 червня 2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

КС «Аккорд» звернулась до суду з позовом до [PERSON]., зазначивши, що 21.03.2007 року між позивачем з однієї сторони та [PERSON]. з іншої, укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 1100 грн. строком до 21.03.2008 року, з умовою щомісячного часткового повернення суми основного зобов»язання та відсотків за користування кредитом. Оскільки на день звернення до суду позичальник не виконує основного зобов”язання та зобов”язання по сплаті відсотків, позивач просить достроково розірвати кредитний договір та стягнути з [PERSON]. залишок неповернутого кредиту в розмірі 309 грн. 46 коп., несплачені відсотки за користування кредитом у розмірі 84 грн.70 коп., а також сплачені при зверненні до суду 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № Чр 3811, відповідно до умов якого кредитна спілка надала кредит позичальнику в розмірі 1100 грн. строком до 21.03.2008 року за умови щомісячної сплати позичальником суми отриманого кредиту та сплати процентної ставки за користування кредитом, згідно розробленого графіку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем умови договору не виконуються. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача з основного зобов»язання становить 309 грн. 46 коп., заборгованість за відстоками 84 грн. 70 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов”язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов”язання внаслідок односторонньої відмови від зобов”язання, якщо це встановлено договором або законом; зміна умов зобов”язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені при зверненні до суду судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач просив суд постановити рішення яким стягнути з відповідача 703. грн.04 коп. заподіяної шкоди, посилаючись на те, що відповідач незаконно користувався електроенергією, оскільки самовільно підключився до райелектромережі шляхом накиду дротів на електролінію, і таким чином використовував електроенергією яка не обліковувалась і не сплачувалась. Свої позовні вимоги позивач підтвердив актом про порушення Правил користування електроенергією та тимчасової відсутності обліку електроенергії від 22.12.2004 р., та розрахунком згідно якого нарахування проведено з 30.09.2004 р по 22.12.2004 р, всього 146 днів, а загальна сума заподіяної шкоди становить 703 грн. 04 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, однак в суд не зявився, повістку отримати відмовивлася, а тому суд вважає можливим справу розглянути без відповідача відповідно до. ст.. 169 ч. 4 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав. Відповідно до ст.53 Правил користування електричною енергією для населення - розмір завданих збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останього контрольного зняття представником електропостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами /цінами/ для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Виновність відповідача в незаконному користуванні електроенергією стверджується актом комісії від 22..12..2004 р з якого вбачається, що відповідач самовільно підключився до райелектромережі і таким чином самлвільно користувався електроенергією без обліку та оплати. Розрахунок заподіяних збитків відповідає Методиці нарахування та Правилам користуванням електроенергією для населення. При таких обставинах позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач просить встановити факт володіння жилим будинком [ADDRESS] на праві приватної власності за померлим [INFO] року [PERSON], а також визнати за ним, позивачем, право власності на спадкове майно - вказаний жилий будинок, посилаючись на те, що він є спадкоємцем померлого за законом, фактично прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але із-за відсутності свідоцтва про право власності на будинок оформити спадщину після смерті батька позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Позивач в попередньому судовому засіданні позов підтримав і просив його задоволити. Представники Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району та Переяслав-Хмельницького БТІ в попереднє судове засідання не з'явилися, направили суду заяви, в яких просять розглядати справу без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлого [INFO] року [PERSON] за законом. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння [ADDRESS], яке розміщене на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець, прийняв спадщину, відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Проте, спірне господарство відносилося до категорії колгоспного двору, а тому реєстрація права власності відбувалася в погосподарській книзі. В подальшому за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на будинок не оформлялося. При таких обставинах, оформити спадщину після смерті батька позивач не може і встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до довідки Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, згідно запису в погосподарській книзі №7, особовий рахунок [NUMBER] за 2000 - 2005 роки відкритий на голову домогосподарства [PERSON], який помер 03.07.2005 року. Спірний будинок не взятий на облік як безхазяйне майно. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про смерть, про народження, свідоцтвом про право на спадщину за законом, довідками Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, копією паспорту, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, рішенням реєстратора про відмову в реєстрації. Отже, суд визнає встановленим факт володіння жилим будинком [ADDRESS], яке розміщене на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області на праві приватної власності за померлим [INFO] року [PERSON]. При таких обставинах, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно. На підставі ст.ст. 328; 1261; 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Малютинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарським будівлями, які знаходяться [ADDRESS] за їхньою матір'ю,[PERSON], яка померла [INFO], вказуючи на те, що вони є спадкоємцями за заповітом на спадщину, яка залишилась після [PERSON]. Проте вони не можуть оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просить визнати право власності на будинковолодіння [ADDRESS] за [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направила до суду заяву, у якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вважає, що неявка позивача та відповідача не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться у домоволодінні [ADDRESS]. Згідно заповіту від 19.10.1999 року [PERSON]. заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) На вказаний будинок та господарські будівлі спадкодавець правовстановлюючі документи не виготовляла. (а.с.7) Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і попросила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на грошові вклади, розміщені на рахунку [NUMBER] з залишком коштів 0,13 грн, на рахунку [NUMBER] з залишком коштів 601 грн. 90 коп, в Томашпільському ТВБВ ощадного банку № 1001/02, що належали матері позивача-[PERSON], яка померла [INFO] в смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що після смерті матері спадкоємцями майна залишились її брати [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на її-позивача користь. На протязі встановленого законом шестимісячного строку фактично вступив в управління та володіння спадковим майном батька, що підтверджується довідкою сільської ради та наявністю документів, але в установлений законом шестимісячний строк нотаріально оформити не мала можливості через скрутне матеріальне становище, тому з цим позовом вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та попросила їх задовольнити. Представник Вапнярської селищної ради Гладун В.І. позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає що позов заявлено на законних підставах, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем за законом, яке залишилося після смерті матері, відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з цим позовом і попросила продовжити строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно її батька [PERSON], який помер[INFO] в с.Горишківка Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної ділянки загальною площею 2,3281 га, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 071500, виданого на підставі розпорядження Томашпільської райдержадміністрації від 15 січня 2003 року №10; майнового паю, частка якого становить 948 грн, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ВІ ХХ №005826, посилаючись на те, що після смерті батька [PERSON] спадкоємцями за законом залишились вона-позивач [PERSON] та її сестра [PERSON], яка відмовилась від своєї частки спадщини на її-позивача користь, що підтверджується довідкою сільської ради, підписаною нею власноручно; фактично вона прийняла спадщину, однак в установлений законом шестимісячний строк нотаріально оформити спадщину не мала можливості через стан здоров”я та скрутне матеріальне становище, тому з цим позовом вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON]позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та попросила позов задоволити. Представник Горишківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак від сільського голови с. Горишківка Маленкова М.К. поступило повідомлення, в якому він просить справу розглянути без представника сільради, з позовними вимоги згідний. Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає що позов заявлено на законних підставах, оскільки [PERSON].., являється спадкоємцем на майно, яке залишилося після смерті батька, інший спадкоємець- її сестра [PERSON]. відмовилась від своєї частки спадщини на її користь, відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Горишківської сільської ради, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення і розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], з 1/4 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 300 грн. щомісячно, посилаючись на те, що у зв'язку із розподілом майна позивачка тимчасово, по домовленості з відповідачем, строком на три роки відізвала виконавчий лист і аліменти не стягувались. В даний час позивачка бажає поновити стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі, так як відповідач має неконтрольований дохід, а дохід позивачки нижчий за прожитковий мінімум, тому відповідачка сама не може забезпечити належне утримання дочки. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги. Просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився на зміну розміру стягуваних з нього аліментів та сплату їх в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Заслухавши сторони, дослідивши інші докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Липовецького районного суду від 29.01.2003 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку, щомісячно. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров”я когось із них. Як встановлено судом, у зв'язку із розподілом майна позивачка тимчасово, по домовленості з відповідачем, строком на три роки відізвала виконавчий лист і аліменти не стягувались. В даний час позивачка бажає поновити стягнення аліментів з [PERSON], в твердій грошовій сумі, так як відповідач має неконтрольований дохід, а дохід позивачки нижчий за прожитковий мінімум, тому відповідачка сама не може забезпечити належне утримання дочки. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 листопада 1995 року між ним та відповідачкою [PERSON]. був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис №1948. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу залишився неповнолітній син - [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивач підтверджує тим, що з початку 2007 року відносини між ним та відповідачкою почали погіршуватись. В даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору щодо поділу спільного майна, набутого під час шлюбу не має. Дитина за загальною згодою залишиться проживати із матір*ю. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись із наданими сторонами матеріалами, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України - шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено - не було На підставі вище зазначеного, згідно ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved