Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

12 листопада 2007 року Колективне підприємство „Маневичіагробуд” звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 28 січня 1997 року [PERSON] по усній домовленості з керівником підприємства при умові, що кімната буде звільнена при потребі житла працівникам, поселилася в гуртожиток, належний КП „Маневичіагробуд”. Оскільки відповідачці жила площа надавалася без спільного рішення адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету і без спеціального ордера, то вона і члени її сім'ї підлягають виселенню, про що були попереджені. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд виселити відповідачів із займаної ними кімнати, площею 47 м. кв., гуртожитку, належного КП „Маневичіагробуд”, який розміщений в смт. Маневичі по [ADDRESS], без надання іншого житла. Представники позивача Сидорук П.І., Ковальова В.П. позовні вимоги підтримали, пояснили, що [PERSON], яка пізніше завела сім'ю, в кімнату гуртожитку КП „Маневичіагробуд” поселилася по усній домовленості її керівництва з попереднього місця роботи з керівником підприємства, якому належав і належить даний гуртожиток, без спільного рішення адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету і без спеціального ордера. Відповідачі неодноразово попереджувалися про звільнення даної кімнати, а останній раз - 19 червня 2007 року, про що не заперечують, але добровільно кімнату в гуртожитку не звільняють. Просять суд виселити відповідачів із займаного приміщення без надання іншого жилого приміщення. Відповідачка [PERSON] позову не визнала, пояснила, що дійсно в кімнату гуртожитка поселилася по домовленості її керівника з керівником КП „Маневичіагробуд”. На даний час вона має двоє неповнолітніх дітей, а тому згідно чинного законодавства, як одинока особа з неповнолітніми дітьми, не може бути виселена з гуртожитку без надання іншого житла. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні поясненнями самих сторін, протоколом №1 загальних зборів адміністрації КП „Маневичіагробуд” та профкому і жителів гуртожитку від 19 червня 2007 року, попередженням від 19 червня 2007 року № 34 встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON]., [PERSON] проживають у кімнаті, площею 47 м. кв., гуртожитку, належного КП „Маневичіагробуд”, який розміщений в смт. Маневичі по [ADDRESS] і на засіданні загальних зборів, а також письмово попереджувалися про виселення з даного гуртожитку. Попередження вони отримали. З наведених доказів також встановлено, що відповідачі з 28 січня 1997 року в даний гуртожиток вселилися зі згоди попереднього начальника КП „Маневичіагробуд”. Крім того, встановлено, що вони ніколи не були працівниками даного підприємства і ордер на вселення їм не видавався. Незважаючи на попередження адміністрації підприємства, займане жиле приміщення вони не звільнили. Згідно ст. 129 ЖК України єдиною підставою для вселення на дану житлову площу в гуртожитку, крім рішення адміністрації підприємства, установи, організації, є спеціальний ордер. Статтею 132 ч. 1 цього Кодексу передбачено, що підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку особи, які не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями, яким належить гуртожиток. Таким чином, оскільки відповідачі вселились у спірне жиле приміщення без видачі спеціального ордера, тобто без належних для цього підстав, ніколи не працювали на даному підприємстві, то вони підлягають виселенню із займаної кімнати в гуртожитку без надання іншого жилого приміщення. З наведених підстав доводи відповідачки в тій частині, що вона, як одинока особа, що проживає з неповнолітніми дітьми, не може бути виселена без надання іншого жилого приміщення, не заслуговують на увагу, так як вона вселилась в гуртожиток без відповідного спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку та без спеціального ордера, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу і в трудових відносинах з підприємством ніколи не перебувала. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь КП „Маневичіагробуд” 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8 гривень 50 копійок судового збору, сплачених позивачем при поданні позову.

Outcome: approved