Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

В заяві до суду позивачі мотивували свої позовні вимоги тим, що вони проживають в квартирі [ADDRESS] з 1980 року. Зазначена квартира перебуває на балансі та належить комунальному підприємству „Барське будинкоуправління”. В квартирі жодного разу не проводився ремонт та не виділялися кошти для його проведення. Квартира не відповідає санітарним та протипожежним нормам, загрожує обвалом. В 2000 році розпочався капітальний ремонт будинку [ADDRESS], на який було передбачено 146200 грн. Однак, в квартирі позивачів ремонтні роботи не проводилися. По питаннях ремонтних робіт позивачі не раз зверталася зі скаргами до КП «Барське будинкоуправління та Барської міської ради, однак бажаних результатів це не дало. Тому, [PERSON] та [PERSON] через обвал штукатурки, прогнившу підлогу та загрозу обвалу стелі були змушені провести ремонті роботи квартири самостійно за власний рахунок. Вартість ремонту складає 80 000 грн. Позивачі були змушені звертатися в різні інстанції, хвилювалися, що спричинило їм моральну шкоду. [PERSON] та [PERSON] просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на їх користь компенсацію за не проведений ремонт в розмірі 80000 грн. та 10000 грн. завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] збільшили позовні вимоги посилаючись на результати судової будівельно-технічної експертизи, просили суд стягнути солідарно з відповідачів 143300 грн. компенсації за не проведений ремонт, 10000 грн. завданої моральної шкоди, 656,50 грн. понесених судових витрат за проведення експертизи. Представники відповідача - начальник комунального підприємства „Барське будинкоуправління” Мельник В.І. та Желіховський В.М. позов не визнали та суду пояснили, що позивачі проживають в квартирі [ADDRESS] з 1980 року. В 2000 році в згаданому будинку розпочався капітальний ремонт. Була виготовлена проектно-кошторисна документація. Окремо на кожну квартиру така документація не виготовляється. Кошти виділялися на будинок в цілому. Однак, позивачі перешкоджали проведенню ремонту в їх квартирі, наполягали на проведенні ремонту не по кошторисній документації а по їх бажанню. Бажали провести каналізацію зовсім з іншого боку, наполягали встановити ванну у визначеному ними місці. На проведення капітального ремонту будинку [ADDRESS] було використано 125441 грн. В квартирі позивачів ремонт не проводився через блокування його проведення самими позивачами. Щодо проведення ремонтних робіт позивачами за власні кошти, то вони повинні були проводити їх з дозволу виконкому міської ради згідно затвердженої проектно-кошторисної документації, та по закінчені здати обсяг виконаних робіт спеціальній комісії. Моральна шкода позивачам завдана не була. Представник відповідача Барської міської ради Вінницької області Логінова Л.Г. позов не визнала та суду пояснила, що капітальний ремонт в цілому будинку [ADDRESS] був проведений в 2000 - 2004 р.р. згідно затвердженої кошторисної документації. Виділені міською радою кошти були повністю використанні КП «Барське будинкоуправління». Свідок по справі головний бухгалтер Барської міської ради Докійчук Н.В. суду пояснила, що в період 2000 - 2004 р.р. Барською міською радою перераховувалися кошти КП «Барське будинкоуправління» для проведення капітального ремонту будинку [ADDRESS]. Конкретно на кожну квартиру кошти не розприділялися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з слідуючого. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житло від 18.02.2006 року\а.с.18том1\, квартира № 1\4, яка знаходиться за адресою [PERSON], належить на праві приватної власності [PERSON]. Загальна площа квартири становить 30,5 кв.м. З технічного паспорта \а.с.16 т.1\ вбачається, що зазначена у свідоцтві загальна площа квартири складається з двох кімнат площею 20,5 кв.м. та 10 кв.м. Тобто, позивачі [PERSON] та [PERSON] проживали з 1980 року в квартирі № 1\4 в будинку [ADDRESS], яка перебувала на балансі та належала комунальному підприємству „Барське будинкоуправління” та мала загальну площу 30,5 кв.м. В акті комісійного обстеження квартири № 1\4 в будинку [ADDRESS] від 07 червня 1993 року \а.с.10 т.1\ зазначається, що даний будинок побудований до 1917 року, в результаті посадки фундаменту зовнішні стіни квартири [PERSON] дали вертикальні наскрізні тріщини, в нижній частині сирість, штукатурка обсипалася, дерев'яне перекриття прогнулося. Приміщення квартири не відповідає санітарним та протипожежним вимогам. Комісія констатувала, що приміщення зазначеної квартири загрожує обвалом. Рішенням виконкому Барської міської ради № 366 від 09.06.1993 року затверджено даний акт комісії обстеження квартири № 1\4 в будинку [ADDRESS]. Згідно виписки з протоколу № 5 засідання виконкому Барської міської ради від 22.05.2000 року\а.с.75 т.1\ виконкомом було затверджено акт «Про технічний стан житлового будинку [ADDRESS]» від 16.05.2000 р. та доручено Барському будинкоуправлінню розробити кошторис на проведення капітального ремонту зазначеного будинку та в період 2000-2001р.р. провести комплексний його ремонт. Відповідно до виписки з протоколу № 5 засідання виконкому Барської міської ради від 15.05.2003 року\а.с.76 т.1\ виконкомом було надано дозвіл Барському будинкоуправлінню на виготовлення проектної документації на проведення капітального ремонту водопровідних та каналізаційних мереж будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Барського будинкоуправління № 1 від 02.01.2002 року \а.с.83 т.1\ на капітальний ремонт будинку [ADDRESS] в 2001 році було використано 15940,52 грн. На капітальний ремонт зазначеного будинку в 2003 році було використано 45749,37 грн., що підтверджується довідкою Барського будинкоуправління № 4 від 09.01.2004 року \а.с.79 т.1\. На капітальний ремонт згаданого будинку в 2004 році було використано 57582,89 грн.( довідка Барського будинкоуправління № 1 від 04.01.2005 року \а.с.78 т.1\). В судовому засіданні було з'ясовано, що ремонті роботи в квартирі № 1\4, будинку [ADDRESS], не проводилися. Тому позивачі через аварійний стан квартири та загрозу обвалом були змушені проводити ремонт за власні кошти. Пунктом №1 «Порядку надання наймачам одноквартирних будинків і квартир будинків, включених до планів ремонту, компенсації за не проведений ремонт», Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 передбачено, що відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ( 2482-12 ) компенсація за непроведений ремонт надається власниками державного житлового фонду за рахунок коштів, передбачених на його проведення, наймачам одноквартирних будинків і квартир багатоквартирних будинків, якщо вони виявили бажання виконати ремонт власними силами або за власні кошти за наступною компенсацією. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05.09.2007 року\а.с.3.том 2\ вартість обладнання встановленого за рахунок позивачів в квартирі № 1\4, будинку [ADDRESS] складає 5316,00 грн. Тому дана сума підлягає стягненню з відповідачів. В п. 4 висновку експертизи зазначено, що згідно локального кошторису, вартість ремонтно-будівельних робіт проведених за рахунок позивачів в згаданій квартирі складає 138164,00 грн. Однак, суд вважає, що така сума не може підлягати до стягнення з відповідачів, оскільки вона включає в себе добудовані та переплановані приміщення квартири. На момент перебування квартири на балансі комунального підприємства „Барське будинкоуправління” та на момент проведення капітального ремонту квартира мала загальну площу 30,5 кв.м., тобто складалася з двох кімнат площею 20,5 кв.м. та 10 кв.м., що підтверджується технічним паспортом \а.с.16 т.1\. Тому, згідно локального кошторису, представленого у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05.09.2007 року, вартість ремонтно-будівельних робіт проведених за рахунок позивачів у кімнаті площею 20,5 кв.м. складає 19508 грн. \а.с.29 т.2\ та у кімнаті площею 10 кв.м., складає 22306 грн. \а.с.47 т.2\, а загалом 41814 грн. Тому така сума підлягає стягненню з відповідачів, як компенсація за не проведений ремонт. Твердження представників відповідача Мельника В.І. та Желіховського В.М. про те, що КП „Барське будинкоуправління” не являється органом місцевого самоврядування, не є власником державного житлового фонду і тому не може вирішувати питання надання компенсації за не проведений ремонт та бути відповідачем по справі, судом не приймається, оскільки згідно Статуту КП на „Барське будинкоуправління” покладені обов'язки по виготовленню кошторису та проведенню капітального ремонту будинків державного житлового фонду, воно є юридичною особою та визначає вартість, обсяг ремонтних робіт в кожному будинку. По справі позивачами [PERSON] та [PERSON] заявлено цивільний позов про стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Суд, у відповідності до ст.1167 ЦК України, враховуючи те, що дійсно позивачі в результаті не проведення ремонту їх квартири терпіли певні незручності, проживали в аварійному приміщенні, хвилювалися з приводу можливого обвалу будинку, вважає що позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 1500 грн. Під час визначення розміру заподіяної шкоди, суд виходив з принципів розумності та зваженості. У відповідності до ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивачів понесені ними судові витрати в розмірі 650,00 грн., які складаються із витрат пов'язаних з проведенням експертизи, оскільки вони підтвердженні квитанцією № 4001068 від 20.08.2007 р. \а.с.87 т.2\. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 492,80 грн., оскільки позивачів було звільнено від сплати судового збору Законом України « Про захист прав споживачів». На підставі викладеного і

Outcome: partial