Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням -квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 травня 2004 року відповідач продав позивачу належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] , звільнив жиле приміщення, і не проживає в ньому, однак залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився без поважних причин. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння , і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку , квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї , інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства , які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Під час судового розгляду встановлено, що 11 травня 2004 року [PERSON]продав належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] Відповідно до п. 3.11 вказаного договору сторони визначили крайній термін звільнення квартири - не пізніше 45 днів з моменту підписання договору. Як зазначає представник позивача, відповідач виконав свій обов'язок і звільнив квартиру у визначений договором строк, і з того часу в квартирі [ADDRESS] не проживає. Проте залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Отже відповідач не будучи власником житлового приміщення, ні членом сім»ї позивача залишається зареєстрованим за попереднім місцем свого проживання. Виходячи з того, що відповідач відчужив належне йому майно , він втратив право на користуванні ним . При цьому відповідач не має права на користування жилим приміщення і як особа, що зареєстрована за вказаним місцем проживання, оскільки відсутній за вказаною адресою понад встановлені строки без поважних причин. При цьому вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідача не можуть бути задоволені, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на проживання є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації і є адміністративною дією. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки зазначена норма закону визначає порядок зняття з реєстрації з підстав визнання таким, що втратив право користування жилим приміщення як самостійну норму, в задоволенні цих вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial