Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що в ДТП та його наслідках винна відповідачка, однак вважав, що сума, яка підлягає за відшкодування завищена, оскільки в експертизі експертом пораховано заміну двох дверей, а в протоколі огляду транспортних засобів працівниками ДАЇ зафіксовано ушкодження однією двері, в частині моральної шкоди позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, стягнути з відповідача суму матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2006 року, о 10 годині 00 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-1013», реєстраційний [NUMBER], рухаючись у м. Підгороднє по вул. Комсомольській, в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала переваги у русі автомобілю «ЗАЗ-1103 Таврія Славута», реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, в разі чого було скоєно ДТП. Власником автомобіля «ЗАЗ-1103 Таврія Славута», реєстраційний [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим 29.06.2000 року. Позивач [PERSON] розпоряджається вказаним автомобілем на підставі генеральної довіреності серії ВЕВ № 697429. виданої йому [PERSON] 07.09.2006р., яка посвідчена приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]. Таким чином, позивач [PERSON] вправі вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю «ЗАЗ-1103 Таврія Славута», реєстраційний [NUMBER], яким він розпоряджається на підставі генеральної довіреності. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON]. про що свідчить постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2006 року, про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за ст.124 КУпроАП. у вигляді штрафу в розмірі 50 грн. Вказаною постановою суду було встановлено, що [PERSON] своїми діями порушила вимоги п.16.11 ПДР України, який передбачає, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування) - вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Відповідно до ч. 1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та на інших осіб. Частина 2 цієї статті передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний [NUMBER] [PERSON] володіла на підставі довіреності. Отже, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, яким володіла [PERSON] повинна відшкодовуватися останньою в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст.16 ЦК України, захист порушених прав громадян здійснюється крім цього шляхом відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. П. 1 ч. 2 ст.22 ЦК України визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі чищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно висновку спеціаліста автотоварознавця № 190 від 20.09.2006 року, складеного судовим експертом Чернецьким М.В., матеріальний збиток, з технічної точки зору, завданий власнику автомобіля «ЗАЗ-1103 Таврія Славута», реєстраційний [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП, складає 4143,59 грн. Як вбачається з наданих суду доказів, позивач [PERSON] поніс витрати по оплаті послуг судового експерта Чернецького М.В в сумі - 370 грн., відправки телеграми [PERSON] для виклику її на автотоварознавче дослідження в сумі 14,16 грн., ремонт автомобіля «ЗАЗ-1103 Таврія Славута», реєстраційний [NUMBER] [PERSON] проводив самостійно, у зв'язку з цим його витрати склали - 5008,31 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 1983 від 30.10.2006р. ПП [PERSON] на суму 3258,31 грн., товарними чеками № 459 від 01.09.2006р. та № 358 від 12.10.2006р. ПП [PERSON] на придбання запасних частин на автомобіль на суму 1273 грн.; товарними чеками від 29.09.2006 року ПП [PERSON] на придбання запасних частин на автомобіль на суму 127 грн.; товарним чеком від 12.09.2006р. ПП [PERSON] на придбання запасних частин на автомобіль на суму 350 грн. Загальна вартість матеріального збитку складає 5392,47 грн. У відповідності до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки вартість ремонту автомобіля не перевищує його ринкову вартість, він підлягає ремонту і може використовуватися за своїм призначенням. Так згідно автотоварознавчого дослідження № 190 від 20.09.2006 року судового експерта Чернецького М.В., ринкова вартість автомобіля складає 10689,84 грн., а на ремонт автомобіля позивачем [PERSON] було витрачено 5008,31 грн., тобто відповідачка [PERSON] не вправі вимагати передачі їй автомобіля. Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок вищевказаної ДТП позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна - автомобіля «ЗАЗ-1103 Таврія Славута», реєстраційний [NUMBER], у необхідності проведення незапланованого ремонту автомобіля, були порушені його права як власника, він не мав можливості тривалий час користуватися своїм автомобілем, емоційно переживав внаслідок пошкодження свого майна та нервував. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної соди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі діями о бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявністю її вини. Суд вважає, що виходячи з тяжкості моральних страждань, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1500 грн., та вважає, що даний розмір моральної шкоди буде відповідати понесеним моральним стражданням. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 53.92 грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: partial