Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

В лютому 2008 року позивач - МКП "Чернівцітеплокомуненерго" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію та визнання договору укладеним. Вказав, що вони згідно розділу ІІІ.п.3.4 Статуту є правонаступником ОДКП "Чернівцітепломережа" в частині прав та обов'язків, пов'язаних з передачею рухомого та нерухомого майна на території м. Чернівці, а також обігових коштів та боргових зобов'язань, набутих внаслідок виробництва і реалізації теплової енергії в м. Чернівці. Посилався на те, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS]. Позивачем відкрито особовий рахунок та видано абонентську книжку №17081 на безперебійне протягом опалювального періоду центральне водяне опалення квартири, площею 44,50 кв. м. по тарифах, затверджених розпорядженням облдержадміністрації від 11 грудня 1999 року №804-р., що діє з 1 січня 2000 року і рішення №188-23/05 від 22 листопада 2005 року. Величина тарифу та його зміни доводились до відповідачам регулярно і своєчасно, як і до інших мешканців м. Чернівці. Послуги в центральному опаленні надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. При розрахунках обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались, зокрема, середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, тариф на теплову енергію. У відповідності з типовим договором, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року, МКП „Чернівцітеплокомуненерго” розробило договір про постачання теплової енергії та проект даного договору 26.11.2007 року надіслано відповідачам, про отримання якого зазначено в поштовому повідомленні про вручення у відповідності до вимог Закону України „Про житлово-комунальні послуги”. Відповідачи не підписали цей договір, хоча зобов'язані його підписати і укласти його з позивачем, однак не від'єдналися від системи центрального теплопостачання та користується наданими позивачем послугами, що свідчить про прийняття пропозиції щодо укладення договору. На сьогодні відповідачи від послуг не відмовилися, проте, відповідачи в порушення вимог ст. 526, та п.2 ст. 615 ЦК України не в повній мірі оплачують за отримані послуги, заборгувавши позивачеві 2509,37 грн. з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року. На їхні попередження відповідачи не прореагували, тим самим відмовилися в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. Просить визнати договір про користування тепловою енергією між та МКП "Чернівцітеплокомуненерго" та [PERSON] укладеним та стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за теплову енергію в сумі 2509,37 гривень, а також витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судовому засіданні представник позивача МКП "Чернівцітеплокомуненерго" позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить визнати договір про користування тепловою енергією, укладений між ними та відповідачами укладеним та стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за теплову енергію в сумі 2509,37 гривень, а також витрати в сумі 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника МКП "Чернівцітеплокомуненерго", який не заперечував проти постановлення заочного рішення, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачем відкрито особовий рахунок та видано абонентську книжку на безперебійне протягом опалювального періоду центральне водяне опалення квартири, по тарифах, затверджених розпорядженням облдержадміністрації від 11 грудня 1999 року. Послуги в центральному опаленні надавались безперебійно, протягом опалювального періоду, із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. При розрахунках обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались, зокрема, середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, тариф на теплову енергію. Проте, відповідачі в порушення вимог ст. 526, та п.2 ст. 615 ЦК України не виконали належним чином своїх забов'язань по оплаті за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 20 ч.3 п.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV споживач забов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В результаті систематичної несплати наданих послуг у відповідачів виникла заборгованість перед МКП "Чернівцітеплокомуненерго" в сумі 2509,37 грн. за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року, а тому суд, вважає, що на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за вказаний період. Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання договору про користування тепловою енергією укладеним належить відмовити за безпідставністю, оскільки ці вимоги не грунтуються на вимогах чинного законодавства, а крім того позивачем в судовому засіданні не надано доказів в підтвердження відмови відповідача від укладення такого договору. На підставі викладеного та

Outcome: partial