Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON] 10 січня 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони з 27 грудня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Однак спільне життя не склалося, у зв'язку з взаємним непорозумінням по різним питанням сімейного життя, з травня 2006 року фактичні сімейні відносини припинені, відповідач припинив матеріально забезпечувати сім'ю і ніякої допомоги не надає, примирення та зберігання сім'ї неможливе, суперечки про місце проживання дитини та розділ майна, що є спільною власністю, немає. Відповідач з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 27 грудня 1997 року перебувають в шлюбі, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося у зв'язку з взаємним непорозумінням по різним питанням сімейного життя, тривалий час фактичні сімейні відносини припинені, і дружина звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відносно до ст. 110 СК України. Суд вважає, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження сім'ї неможливе і суперечило б інтересам сторін і дітей, тому, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що з травня 2006 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої допомоги не надає, матеріально сім'ю не забезпечує. Відповідач не надав суду доказів в обґрунтовування своїх заперечень проти позову, у зв'язку з викладеним у суду є досить підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки суду сторонами не надано доказів про наявність у відповідача постійного доходу, тому суд погоджується с розміром аліментів, вказаним позивачкою, і вважає, що аліменти належить визначить на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ст. 182 СК України. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 7,50 грн. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved