Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

У листопаді 2007 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ВАТ “Кіровоградобленерго” до [PERSON] про відшкодування шкоди у сумі 5.272,85 грн. Вказало, що 25.11.2005 р. працівниками Новомиргородського РЕМ було виявлене порушення відповідачем “Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357 (з подальшими змінами і доповненнями)(надалі - Правила) шляхом самовільного підключення будинку [ADDRESS] до електричної мережі енергопостачальника, що дало змогу безобліково споживати енергію. Згідно п. 53 Правил та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем “Правил користування електричною енергією для населення”, затвердженої та введеної в дію постановою НКРЕ від 22.11.1999 р. № 1416 (з подальшими змінами і доповненнями), позивач зробив розрахунок нанесених збитків відповідно до акту про виявлене порушення за восьмигодинною величиною розрахункового споживання електричної енергії та кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами для населення, що діяли в період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності, виписав і надіслав поштою рахунок на загальну суму 5.272,85 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач боргу не сплатив, посилаючись на ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 137, 149, 151-152 ЦПК України, просить суд стягнути з винної особи 5.272,85 грн., а також судові видатки у справі. В судовому засіданні представник позивача З. підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідач К. тричі у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надіслав, доказів власних заперечень не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Тому 13.02.2008 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. В судовому засіданні безспірно з'ясовано, що відповідач безобліково використовував електроенергію із 25.11.2002 р. до 25.11.2005 р. Крім зазначених пояснень, вказані обставини підтверджуються: показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], котрі особисто виявили порушення, провели заміри потужності використаних споживачем електричних приладів та склали відповідні документи; протоколом про порушення Правил користування електроенергією побутовим абонентом, розрахунком суми збитків, завданих енергопостачальнику ВАТ “Кіровоградобленерго”, довідкою Новомиргородського РЕМу про час проведення останньої перевірки контролерами енергонагляду електроустановки відповідача, а також тариф за використану електроенергію на день складання акту. Відповідно вимогам ст. ст. 17, 26-27 Закону України «Про електроенергетику», ст. 1166 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. На підставі пп. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 р. № 1357 (з подальшими змінами і доповненнями), споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електроенергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. За правилами пп. 2-10 “Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем “Правил користування електричною енергією для населення”, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562, розмір заподіяних збитків становить 5.272,85 грн. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-81, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 52,72 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved