Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про зобов”язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що позивачу на праві приватної власності належать квартири №№ 3, 4, 21 в будинку [ADDRESS], на підставі договорів купівлі - продажу від 26.02.2007 року, 12.10.2006 року та 16.11.2006 року. Право власності на вказані об'єкти нерухомого майно зареєстровано в Єдиному електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно в комунальному підприємстві „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”. Між позивачем та відповідачем був укладений договір доручення від 05.02.2007року. Предметом договору було оформлення правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: в [ADDRESS]. №№ 3 та 4, представництва інтересів в органах КП МБТІ, орган місцевого самоврядування, переведення квартир з житлового фонду до не житлового. Однак, жодних дій з боку відповідача, щодо оформлення правовстановлюючих документів на об”єкт нерухомості не було здійснено. Питання виведення квартир з житлового фонду до не житлового - не вирішено. До теперішнього часу відповідач ухиляється від здійснення будь-яких дій, які б свідчили про намір виконати умови договору. В лютому 2007 року позивач звернулася у виконавчій комітет Кіровської районної ради м. Дніпропетровська про визнання квартир №№ 3 та 4 в житловому будинку [ADDRESS] не придатними для проживання. 16 лютого 2007 року рішенням виконкому Кіровської районної ради затверджений акт районної технічної комісії від 15.02.2007 року щодо обстеження технічного стану квартир № 3 та 4 в житловому будинку [ADDRESS], згідно вказаного акту квартири № 3 та 4 в будинку[ADDRESS]визнані такими, що не придатні для проживання. В червні 2007 року позивач звернулася до виконавчого комітету Кіровської районної ради м. Дніпропетровська про визнання квартири №21 в будинку [ADDRESS]не придатною для проживання. 13 червня 2007 року рішенням виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська житлова квартира №21 в [ADDRESS] визнана не придатною для проживання. Після визнання вказаних квартир не придатними для проживання в липні 2007 року позивач звернулася в Головне архітектурно - планувальне управління Дніпропетровської міської ради із заявою про проведення реконструкції квартир №№ 3, 4, 21 в будинку [ADDRESS], та виводу їх з житлового фонду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином. Представник третьої особи Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу на праві приватної власності належать квартири №№ 3, 4, 21 в будинку[ADDRESS], на підставі договорів купівлі - продажу від 26.02.2007 року, 12.10.2006 року та 16.11.2006 року. Право власності на вказані об'єкти нерухомого майно зареєстровано в Єдиному електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно в комунальному підприємстві „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”. Між позивачем та відповідачем був укладений договір доручення від 05.02.2007року. Предметом договору було оформлення правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: в[ADDRESS]. №№ 3 та 4, представництва інтересів в органах КП МБТІ, орган місцевого самоврядування, переведення квартир з житлового фонду до не житлового. Однак, жодних дій з боку відповідача, щодо оформлення правовстановлюючих документів на об”єкт нерухомості не було здійснено. Питання виведення квартир з житлового фонду до не житлового - не вирішено. До теперішнього часу відповідач ухиляється від здійснення будь-яких дій, які б свідчили про намір виконати умови договору. В лютому 2007 року позивач звернулася у виконавчій комітет Кіровської районної ради м. Дніпропетровська про визнання квартир №№ 3 та 4 в житловому будинку [ADDRESS]не придатними для проживання. 16 лютого 2007 року рішенням виконкому Кіровської районної ради затверджений акт районної технічної комісії від 15.02.2007 року щодо обстеження технічного стану квартир № 3 та 4 в житловому будинку [ADDRESS], згідно вказаного акту квартири № 3 та 4 в будинку[ADDRESS] визнані такими, що не придатні для проживання. В червні 2007 року позивач звернулася до виконавчого комітету Кіровської районної ради м. Дніпропетровська про визнання квартири №21 в будинку [ADDRESS]не придатною для проживання. 13 червня 2007 року рішенням виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська житлова квартира №21 в будинку[ADDRESS]визнана не придатною для проживання. Після визнання вказаних квартир не придатними для проживання в липні 2007 року позивач звернулася в Головне архітектурно - планувальне управління Дніпропетровської міської ради із заявою про проведення реконструкції квартир № 3, 4, 21 в будинку [ADDRESS], та виводу їх з житлового фонду. Згідно висновку головного архітектурно - планувального управління Дніпропетровської міської ради, є можливим проведення реконструкції квартир № 3, 4, 21 в будинку [ADDRESS], під меблевий магазин згідно з будівельними нормами на підставі відповідного рішення міськвиконкому. В той же день 31.07.2007 року я отримала архітектурно - планувальне завдання на виконання реконструкції вказаних об'єктів нерухомості. Згідно ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, припинення дії, яка порушує право, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов”язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Відповідно до ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. На підставі викладеного,

Outcome: approved