overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутністю, позивачка на позові наполягає, відповідач з позовом згодний. Згідно позову, сторони уклали шлюб 11.01.2003 року, який розірвали 27.01.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишилася на вихованні та утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця до повноліття дочки. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши позов, заяви та надані докази, суд встановив, що 11.01.2003 року сторони уклали шлюб, який був розірваний 27.01.2007 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та має таку можливість, не є інвалідом, інших осіб на утриманні не має. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на утримання неповнолітньої дочки підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Заявник звернувсь до суду мотивуючи це тим , що внаслідок неправильності запису його прізвища в акті про нещасний випадок , він не може вирішити питання про призначення виплат по регресу , а тому просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Заслухавши пояснення заявника , представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань , свідків, дослідивши документи справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що заявник працюючи електрослюсарем АТЦ-3 Петрівського РУ ВАТ Криворізького ЦГЗК, 30 червня 1995 року отримав травму , на його ім”я було складено акт № 16 від 31 червня 1995 року про нещасний випадок. В акті зазначено прізвище заявника “[PERSON] “ , замість «[PERSON]», хоча у всіх правовстановлюючих документах його прізвище зазначено вірно - “[PERSON]” (а.с.5). [PERSON],[PERSON] - свідки по справі пояснили , що працюють разом із заявником , і що дійсно 30 червня 1995 року він отримав травму на виробництві , та що його прізвище «[PERSON]». У відповідності до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі , прізвище , ім”я по батькові , місце і час народження якої , що зазначені в документі , не збігаються з ім”ям , по батькові , прізвищем , місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . Встановлення факту належності заявнику , акту № 16 від 31 червня 1995 року про нещасний випадок , породжує юридичні наслідки , так як [PERSON] він необхідний для призначення виплат по регресу. Виходячи з наведеного , суд вважає , що заяву слід задовольнити , встановивши факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу . На підставі ч.1 п.п.6 ст.256 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом до суду мотивуючи це тим , що він на належній йому земельній ділянці у 1991 році побудував без відповідного дозволу сіни до житлового будинку та прибудову , тобто самочинно , а так як це не порушує права інших осіб просить визнати за ним право власності на дану будівлю. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувсь до суду з заявою в якій проти позову не заперечує і просив справу розглядати без його участі. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивач збудував на належній йому земельній ділянці розташованій [ADDRESS] у 1991 році - сіни до житлового будинку та прибудову , самочинно , без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства Петрівської районної державної адміністрації самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.14). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачем можливо визнати право власності на самочинно збудовану будівлю. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувсь до суду мотивуючи це тим , що [INFO] помер [PERSON], який за життя склав заповіт на його ім”я , нотаріальна контора відмовляє в оформленні спадщини , через те , що пропущено строк для прийняття спадщини , тому просить визначити йому додатковий строк для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши документи справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] проживав в с.м.т.Петрове , Петрівського району , Кіровоградської області , а [INFO] помер. За життя він склав заповіт (а.с.5) яким заповів позивачу все своє майно. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач по справі пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини , а тому нотаріальна контора відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Строк пропущено було через скрутне матеріальне становище . Згідно п.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини , суд може визначити додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає , що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини слід задовольнити , продовживши йому строк для прийняття спадщини терміном чотири місяці. На підставі ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи його тим, що 30 вересня 2000 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають . В зв'язку з постійними сварками та непорозуміннями сторони спільних стосунків не підтримують, шлюбні відносини між ними фактично припинені , а тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов в повному обсязі і просила шлюб між ними розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився , але надав суду заяву в якій не заперечував проти розірвання шлюбу , позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленого ст. 174 ЦПК. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 30 вересня 2000 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Роменського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 242. Відповідно до ст.. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є всі законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Заявниці звернулися до суду з зазначеною заявою і вказали, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну частку (пай) та майновий пай. Вони звернулися в Голованівську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , але їм було відмовлено так як в свідоцтвах про їх народження прізвище матері вказано « [INFO]». Чому так сталося вони пояснити не можуть . Факт , що померла [PERSON] являється їм матір”ю підтверджується виписками з погосподарських книг та показами свідків . Просять встановити факт , що [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Голованівськ -їх мати . В судовому засіданні заявниці [PERSON] та [PERSON] вимоги заяви підтримали повністю, просять їх задовольнити. Заінтересована особа- представник державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась , надала заяву про слухання справи в її відсутність , заперечень проти заявлених вимог [PERSON] та [PERSON] не має . Свідок [PERSON] суду пояснила , що знала матір та батька заявниць . Жила з сім»єю [PERSON] на одній вулиці , добре знали [PERSON] з дитинства . Вона являється рідною матір»ю [PERSON] та [PERSON] . Свідок Кореняк Т.П. суду пояснила , що знала матір заявниць , працювала разом з ними . Батько заявниць працював бригадиром , а мати - ланковою . Вона являється рідною матір»ю [PERSON] та [PERSON]. Суд , заслухавши заявниць , свідків , дослідивши матеріали справи , дійшов до висновку , що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено , що [INFO] померла мати заявниць [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну частку (пай) та майновий пай. [PERSON] та [PERSON] звернулися в Голованівську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , але їм було відмовлено так як в свідоцтвах про їх народження прізвище матері вказано « [INFO]». В судовому засіданні з»ясовано , що в свідоцтві про народження померлої [PERSON] , в Державному акті на право приватної власності на землю , в свідоцтві про право власності на майновий пай та в свідоцтві про смерть матері заявниць прізвище було записано «[PERSON] ». У погосподарських книгах мати заявниць записана також під прізвищем «[INFO]» . Даний факт, крім пояснень свідків та заявниць , підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , а/с-3, копіями свідоцтв про народження [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON] а/с-4,5 ,25, копією свідоцтва про одруження [PERSON] , [PERSON] а\с-5 ,6 , виписками з погосподарських книг Синьківської сільської ради Ульяновського району , з якої слідує , що в житловому будинку заявниці були зареєстровані як доньки [PERSON] , а\с-8, 9,10, 11, 12-17, докази не викликають сумніву , вони є достовірними та вичерпними . Таким чином , суд дійшов до висновку , що [PERSON] , яка померла [INFO] являється матір»ю [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає , що звернення заявниць до суду викликане необхідністю установлення факту , що має юридичне значення , так як від нього залежить виникнення їх майнових прав . Іншого порядку встановлення даного факту діюче законодавство не передбачає .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що по даній справі порушені права малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], батьками якої є позивач і відповідач по справі. Відповідач по справі, батько малолітньої [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживає [ADDRESS]. Сімейне життя у малолітньої [PERSON] з батьком не склалося і їх сім'я розпалася. Батько ніякої участі в утриманні і навчанні своєї дитини не приймав і не приймає, навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За час проживання малолітньої доньки з батьком, останній часто залишав її напризволяще, дитина не мала належного одягу, взуття. Представник зацікавленої особи - Орган опіки та піклування при Ізюмській міській раді не заперечував проти позбавлення відповідача батьківських прав. Викладене також підтверджується висновком опікунської ради виконавчого комітету Ізюмської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] стосовно його малолітньої доньки [PERSON] 0[INFO]. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відловідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідач ніякої участі в утриманні і навчанні своєї дитини не приймав і не приймає, а з грудня 1996р. став навмисно ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

8 січня 2008 року до Краснокутського районного суду звернувся [PERSON]з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказав, що його бабуся [PERSON], яка померла [INFO], 12.02.1993 року зробила заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке в неї було в наявності і на яке вона матиме право згідно з діючим законодавством, заповіла позивачу. До виходу на пенсію вона працювала в КСП „Каплунівське” і мала право на земельну частку (пай). Однак, за життя вона не отримала вона не отримала цю земельну ділянку, не дивлячись на те, що була включена до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, яку б отримала його бабуся [PERSON], яка померла [INFO], і зобов'язати відповідача виділити йому із земель державного резерву земельну ділянку на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. В судовому засіданні представник відповідача за дорученням, Лащенко В.В., проти позову не заперечував і пояснив, що позивач має право оформити спадщину після смерті своєї бабусі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про власність" громадяни набувають права власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач КП «Красноармійськтепломережа» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якого пояснив, що відповідачка проживає в квартирі, розташованій в м.Красноармійськ Донецької області, [ADDRESS]. У відповідності з вимогами ст.815 ЦК України, ст.64 ЖК України відповідачка користується опаленням, і зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги згідно зі ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, п.п.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року. В порушення чинного законодавства оплата відповідачкою не здійснювалась, тому за період з 01.11.2003 року по 01.10.2007 року заборгованість за надані послуги по забезпеченню теплової енергії складає 2901,09 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь. Він також просить стягнути на свою користь судові витрати, сплачені ним при подачі позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в обсязі заявленого позову. Відповідачка, будучи повідомлена про день і час слухання справи, в судове засідання не з'явилась з невідомої причини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224, 226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає за адресою: м.Красноармійськ Донецької області, [ADDRESS] (а.с.4). На ім'я [PERSON] відкрито особистий рахунок [NUMBER] (а.с.7). Згідно вимог ст.815 ЦК України, ст.64 ЖК України відповідачка користується опаленням, тому повинен своєчасно вносити плату за надані позивачем послуги. Згідно копії особистого рахунку відповідачці за період з 01.11.2003 року по 01.10.2007 року КП «Красноармійськтепломережа» надано послуг по забезпеченню теплової енергії в розмірі 2901,09 гривень, яку остання відмовляється сплатити добровільно і яка підлягає стягненню в судовому порядку (а.с.8). На підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 51,00 гривні та на користь КП «Красноармійськтепломережа» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень, сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.2, 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів, в обґрунтування заявлених вимог пояснивши, що з відповідачем по справі перебуває в юридичному шлюбі, зареєстрованому 09.07.2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом №169, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні і проживає з нею. Сімейні відносини не підтримують, їх шлюб розірвано і на даний час вони проживають окремо одне від одного. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча працює, має постійний заробіток, отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу. Вона працює, займається вихованням дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому 09.07.2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції за актовим записом №169 (а.с.4). 16.01.2006 року шлюб розірвано (а.с.5). Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.6,10). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, працює, має постійний дохід, отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу (а.с.7,8). Позивачці одній утримувати дитину тяжко, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, але тому, що він від цього обов'язку ухиляється, з нього необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, що не суперечить чинному законодавству. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач КП «Красноармійськтепломережа» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якого пояснив, що відповідачка проживає в квартирі, розташованій [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрована та проживає дочка [PERSON], [INFO]. У відповідності з вимогами ст.815 ЦК України, ст.64 ЖК України відповідачка користується опаленням, і зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги згідно зі ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, п.п.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року. В порушення чинного законодавства оплата відповідачкою не здійснювалась, тому за період з 01.10.2005 року по 01.10.2007 року заборгованість за надані послуги по забезпеченню теплової енергії складає 1228,75 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь. Він також просить стягнути на свою користь судові витрати, сплачені ним при подачі позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в обсязі заявленого позову. Відповідачка, будучи повідомлена про день і час слухання справи, в судове засідання не з'явилась з невідомої причини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224, 226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрована та проживає дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). На ім'я [PERSON] відкрито особистий рахунок [NUMBER](а.с.7). Згідно вимог ст.815 ЦК України, ст.64 ЖК України відповідачка користується опаленням, тому повинен своєчасно вносити плату за надані позивачем послуги. Згідно копії особистого рахунку відповідачці за період з 01.10.2005 року по 01.10.2007 року КП «Красноармійськтепломережа» надано послуг по забезпеченню теплової енергії в розмірі 1228,75 гривень, яку остання відмовляється сплатити добровільно і яка підлягає стягненню в судовому порядку (а.с.8). На підставі ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 51,00 гривні та на користь КП «Красноармійськтепломережа» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень, сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.2, 9).

Outcome: approved