Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що його мати [PERSON] з 1939 року по 25.07.1964 рік працювала в радгоспі ім. Карла Лібкнехта. На час складання списків, що долучались до Державного акту на право колективної власності, мати позивача була у похилому віці і за нею постійно треба було доглядати. Жоден з відповідачів не довів до їх відома зазначену обставину, про те, що робітникам і пенсіонерам радгоспу ім. Шевченко видаються земельні паї він дізнався через засоби масової інформації. 12.02.1999 року мати позивача померла. Оскільки державний акт на право колективної власності на землю був виданий за її життя 30.04.1996 року, то вона мала право на отримання земельного паю. В добровільному порядку відповідачі відмовили видати йому земельний пай в порядку спадкування. У зв'язку з цими обставинами, позивач просив суд постановити рішення, яким поновити йому строк для звернення до суду, який він пропустив з вини відповідачів, визнавши за ним право на земельний пай в порядку спадкування та зобов'язати відповідачів видати йому сертифікат на земельний пай. У судовому засіданні позивач свої вимоги уточнив і просив зобов'язати Криворізьку РДА видати йому державний акт на право власнсоті на земельну ділянку. Представник Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є їх письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення. Представник Криворізької райдержадміністрації позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти визнання права на земельний пай й видачі державного акту на земельну ділянку позивачу по справі [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає вимоги позивача обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій" від 8 серпня 1995 року право на земельний пай мають члени сільськогосподарських підприємств і організацій, у тому числі й пенсіонери, у відповідності зі списком прикладеним до Державного акту на право колективної власності на землю. Встановлено, що [PERSON] з 01.01.1939 року була прийнята до совхозу ім. Щорсу, який з 01.04.1960 року був переведений в совхоз ім. Карла Лібкнехта. [PERSON] працювала там до 25.07.1964 року, коди була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (а.с.9). В подальшому в результаті реорганізації совхоз був реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Карла Лібкнехта. Суд вважає встановленим та доведеним, що [PERSON] є пенсіонером КСП ім. Карла Лібкнехта, яка мала право на внесення її до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] (а.с. 11). Під час складання списків, що долучалися до Державного акту на право колективної власності на землю 30.04.1996 року, [PERSON] не була внесена до вказаних списків (а.с.7), хоча й мале таке право як пенсіонер КСП ім. Карла Лібкнехта. Вказаний факт ніким не заперечується. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] на період паювання земель переданих у колективну власність КСП ім. Карла Лібкнехта була його пенсіоннером, проте не була включена до списку, який був приєднаний до Державного акту на право колективної власності на землю, а тому має законне право на земельний пай. Згідно п. 5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За час свого життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, тому її спадкоємці спадкують належне їй майно за законом. Оскільки спадщина відкрилася до набрання новим Цивільним кодексом України законної сили, проте [PERSON] спадщини після смерті своєї матері не прийняв, оскільки не знав про її наявність, тому суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на спадкове майно керується нормами Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], його матір'ю вказана [PERSON] (а.с. 12). Суд вважає встановленим та доведеним, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна після смерті своєї матері [PERSON], інших спадкоємців за законом не має. Згідно довідки, наданої Новопільської сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області від 01.02.2008 року на території сільської ради є в наявності землі резервного фонду (а.с. 8). Суд вважає обґрунтованими доводи позивача в частині причини пропуску строку для звернення до суду, знаходить їх поважними й вважає за можливе даний строк відновити та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO]. На підставі Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій", ст. ст. 1261, 1225, 1268 ЦК України й

Outcome: approved