Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить виселити [PERSON] з займаного житлового приміщення за адресою : [ADDRESS]без надання іншого житла та стягнути борг в сумі 1 230гр., який виник внаслідок не сплати коштів за фактичне користування житловим приміщенням, а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником [ADDRESS]. Відповідачу було надано для тимчасового проживання кімнату № 507 в зазначеному будинку. Однак відповідач не є працівником товариства і спільного рішення адміністрація підприємства та профспілковий комітет щодо надання кімнати в будинку не приймали. Отже відповідач не має право займати жиле приміщення, яке не звільнив до цього часу , чим заподіяв позивачу збитків. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явилась без поважних причин. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача Завгородню Н.С., вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 319,317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє , користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Під час судового розгляду було встановлено, що відповідачу було надано в тимчасове користування житлове приміщення в [ADDRESS]на підставі поданої в її інтересах заяви ПП Медичний центр «МЕДЕОР» від 07.12.2004 року. Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона -власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Отже відповідачу дійсно було надано житлове приміщення і за користування ним вона сплачувала до вересня 2005 року орендну плату , при цьому відповідних підстав визначених законом або договором для зайняття на даний час кімнати № 507 в [ADDRESS]у відповідача не має. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за користування житлом за період з вересня 2005 року по вересень 2009 року становить 1230гр. Відповідно до ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати ( частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї . Відповідно до ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Оцінивши встановлені обставини справи, суд вважає, що в даному випадку відповідач підлягає виселенню з займаного приміщення , оскільки позивач повідомив про необхідність звільнення приміщення в строки встановлені частиною другою ст. 825 ЦК України, а також повинен сплатити заборгованість яка виникла внаслідок не сплати коштів за користування житлом, та відшкодувати судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved