Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

4 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та третьої особи про визнання права спільної власності подружжя, визнання права на спадщину та поділ спадкового майна. В судове засідання позивачка не з»явилася, а її представник позов підтримав повністю і просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та представник територіальної громади Ямпільської селищної ради Донецької області в судове засідання також не з»явилися, просили справу розглянути у їх відсутності і позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, позов визнала повністю, просила справу розглянути у її відсутності. Судом встановлено, що [INFO] між позивачкою та [PERSON] в Закітнянській селищній раді Краснолиманського району Донецької області було зареєстровано шлюб (актовий запис № 23) - а.с.8. Від сумісного життя вони мають двох дочок, які при реєстрації шлюбу змінили свої прізвища - [PERSON] та [PERSON](а.с.9-12). 11 квітня 1962 року відділ комунального господарства виконкому Краснолиманського району Донецької області на дав [PERSON] дозвіл на наданій земельній ділянці по [ADDRESS] у строк до 11 квітня 1965 року збудувати жилий будинок та господарські споруди. Позивачка та її чоловік в період сумісного життя та за сумісні кошти до квітня місяця 1965 року збудували будівлі, на будівництво яких отримали дозвіл, які були зареєстровані в господарській книзі Ямпільської селищної ради відповідно до вимог діючого законодавства (а.с.16-22,37). На підстав рішення виконкому Ямпільської селищної ради Донецької області від 27.03.1996 року [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 1862 кв. м, розташована по [ADDRESS] для обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що знаходяться на ній (а.с.23,24,27,28). А 6 червня 2003 року [PERSON] отримав державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ямпільської селищної ради площею 3,3592(а.с.29). 31 січня 2006 року [PERSON] помер (а.с.13). Спадкоємцями на його майно є позивачка, відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] Але [PERSON] у встановленому законом порядку відмовилася від спадщини (а.с.38). Відповідно до ст. 60 СК України(в редакції 10 січня 2002 року) та ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України (в редакції 20.06.1969 року) майно, набуде подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікову на праві спільної сумісної власності. Тобто майно, яке придбали позивачка та [PERSON] в період сумісного життя є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст. 70,71 СК України та ст.ст.28,29 КпШС України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 28.01.2003 року № 6/5 право власності на нерухоме майно підлягає обов»язковій державній реєстрації. Між тим Конституція України в стаття 41 гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Матеріали справи та довідки БТІ свідчать про те, що будівельні роботи на новостворений житловий будинок, розташований у [ADDRESS] виконано на законних підставах, незаконність набуття права власності спадкодавцем на вказане майно в судовому засіданні не встановлена. Тобто до спадкової маси, яка підлягає спадщині після смерті Прокопцова А.П. належить &frac12; частина жилого будинку, &frac12; частина земельної ділянки, на якій він розташований та &frac12; частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.ст.1261,1267 ЦК України позивачка, відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] і мають рівні частки у спадщині і згідно ст.ст.1268, 1269 ЦК України позивачка та відповідачка [PERSON] прийняли спадщину у встановленому законом порядку, а третя особа [PERSON] згідно ст. 1273-1274 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки (а.с.38,14). Тому позивачка обґрунтовано на підставі вимог ст. 1275 ЦК України прийшла до висновку про те, що її частка у спадщині складає 2/3, а відповідачки - 1/3. Виходячи з інвентарної вартості будинку, встановленої комунальним підприємство «Бюро технічної інвентаризації», частка відповідачки в спірному будинку у грошовому еквіваленті складає 4842,33 грн. (29054 : 6 х 1), а позивачки 24211,67 грн.(29054 : 6 х 5). Відповідно до нормативно грошової оцінки земельних ділянок, частка відповідачки в земельній ділянці для обслуговування жилого будинку та господарських споруд у грошовому еквіваленті складає 1427,23 грн. (8563,40 : 6 х 1), позивачки - 7136,17 грн. (8563,40 : 6 х 5), а по земельній ділянці площею 3,3592 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва частка відповідачки складає 5628,07 грн. (33768,43 : 6 х 1), а позивачки - 28140,36 грн. (33768,43 : 6 х 5). Тобто вартість 1/3 частки спадкового майна, на яке має право відповідачка, повинна складати 11897,63 грн. На підставі ч.2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Стаття 367 ЦК України передбачає можливість поділу між співвласниками в натурі майна, що є у спільній частковій власності, за домовленістю між ними. Матеріали справи свідчать про те, що спір між сторонами(співвласниками спадкового майна), щодо поділу спадщини в натурі не існує (а.с.42,45). Тому відповідно до вимог ст.364 ЦК України суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки щодо поділу спадкового майна, шляхом залишення їй в натурі всього жилого будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 1862 кв. м, на якій вони розташовані за адресою с. Закітне, вул.. Харківська,9 Краснолиманської міської ради Донецької області та частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1756 га вартістю 21870,27 грн.(33768,43 : 3,3592 х 2,1756) замість 2,7993 га (3,3592 : 6 х 5), залишивши [PERSON]. в рахунок компенсації її частки у всій спадковій масі відповідно до грошового еквіваленту часток в жилому будинку та земельній ділянці, на якій він знаходиться, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1836 га вартістю 11898,16 грн. (33768,43 : 3,3592 х 1,1836) замість 0,5599 га (3,3592 : 6 х 1). Тому суд визнає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, пов»язаних з розглядом справи по суті, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України та заяви відповідачки [PERSON]. повністю покладає їх на відповідачку.

Outcome: approved