Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на допоміжне приміщення (підвал), площею 137,7 кв.м., що розташоване за адресою:[ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що вона є власником 735/1000 частин квартири [ADDRESS]. Під цією частиною квартири знаходиться допоміжне приміщення (підвал), площею 137,7 кв.м.. Згідно заяв - власників квартир - співвласників будинку [ADDRESS], ними було здійснено поступку своїх прав сумісної власності на допоміжне приміщення підвалу на ії користь. В судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити по викладеним в позові підставам. Відповідачі - [PERSON]., [PERSON].,[PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи знаходиться їх спільна заява з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини, перевіривши обставини справи наявними у справі доказами, які повно, всебічно, об'єктивно і безпосередньо досліджені судом, надавши оцінку доказам, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини квартири від 15.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]., реєстр. № 7800 та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради в книзі № 498пр - стор. 38, реєстр. № 10 від 07.08.2003 р., Позивач є власником 91/1000 частин [ADDRESS]. (а.с.9) Відповідно до договору купівлі-продажу частини квартири від 14.04.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]., реєстр. № 2461 та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради в книзі № 405пр - стор. 77, реєстр. № 10 від 31.05.2001 р., Позивач є власником 162/1000 частин [ADDRESS]. (а.с.12) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.06.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]., реєстр. № 1913 та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 327пр - стор. 116, реєстр. № 10 від 02.07.1999 р. [PERSON] є власником 242/1000 частин квартири [ADDRESS]. (а.с.10) Згідно договору дарування від 11.12.1998р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]., реєстровий № 1956 та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 294пр - стор. 181, реєстр. № 10 від 05.01.1999 р. [PERSON] є власником 240/1000 частин квартири [ADDRESS]. (а.с.11) Таким чином, відповідно до вищезазначених правовстановлюючих документів Діварі Ірині Миколаївні на праві власності належить 735/1000 частин квартири [ADDRESS]. Під квартирою [ADDRESS], знаходиться допоміжне приміщення (підвал), площею 137,7 кв.м.. Відповідно до заяв всіх власників квартир - співвласників будинку [ADDRESS], посвідчених ЖУФ "Ренесанс" ЛТД-92, ними було здійснено поступку своїх прав сумісної власності спірне приміщення, площею 137,7 кв.м., що розташоване у будинку [ADDRESS] на користь позивачки. Відповідно технічного висновку НПЧП «Архітектурно - реставраційне бюро» визнані нежилі підвальні приміщення, розташовані за адресою [ADDRESS] допоміжне приміщення для мешканців цього домоволодіння. Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) співвласники багатоквартирного будинку є співвласниками його допоміжних приміщень (горища, підвалу та ін.). п. 1.1. резолютивної частини даного рішення проголошує, що „допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією (набуття права власності) ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Згідно із п.1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Згідно XII розділу Конституції України рішення з тлумачення нормативних актів України Конституційного суду України носять офіційний характер, тобто є джерелом права України та мають найвищу законну силу. Рішення з офіційного тлумачення Конституції України та законів України Конституційним Судом України, є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення. Підтвердженням вищевикладеного є вимоги ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, допоміжне приміщення (підвал), площею 137,7 кв.м., що розташований в будинку [ADDRESS] є власністю власників квартир цього будинку, тобто сторін по справі. Відповідно до ч.2 ст.369 ГК України розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній власності здійснюється за згодою власників. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України від 10.06.1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинків. Допоміжні приміщення (комори, сараї, ін.) передаються у власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації не підлягають. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного права гарантується ст. 16 ЦК України. Враховуючи, що власники квартир - співвласники будинку [ADDRESS] здійснили поступку своїх прав сумісної власності на допоміжне приміщення (підвал), площею 137,7 кв.м., що розташований в будинку [ADDRESS] на користь позивачки, суд вважає, можливим визнати за [PERSON] право власності на це допоміжне приміщення.

Outcome: approved