Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

В листопаді 2007 року ВАТ УСК “Дженералі - Гарант” звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON]., [PERSON]. матеріальну шкоду в розмірі 142210 грн. 17 коп., яка складається з страхового відшкодування у розмірі 141 896,25 грн. та витрат на проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 313,92грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20.06.2006 року у м. Харкові по вул. Полтавський шлях трапилось зіткнення автомобіля «Шкода Фабія» державний номер [NUMBER]під керуванням [PERSON]. та автомобіля « Тайота Камрі» державний номер [NUMBER]. під керуванням [PERSON]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Тайота Камрі» державний номер [NUMBER] , що був застрахований ВАТ УСК “Дженералі-Гарант”, було причинено матеріальну шкоду у розмірі 171757,50 грн. Позивачем була відшкодована сума збитків у розмірі 145 765,00 грн. Винним у ДТП відповідно до постанови суду визнаний [PERSON] В подальшому представником позивача було уточнено позовні вимоги в частині заміни неналежного відповідача і ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова неналежного відповідача - [PERSON]. було замінено на [PERSON], який мав доручення від [PERSON]. на керування автомобілем «Шкода Фабія» державний номер [NUMBER]і допустив за кермо [PERSON]. У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, поросив суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 142 210,17 грн. та понесені ними витрати при подачі позовної заяви у розмірі 1585,65 грн. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з'явився. Позов не визнав, зазначивши, що в день транспортної пригоди він дуже стомився і поступився місцем за кермом автомобіля [PERSON]., який мав належне водійське посвідчення. В зв'язку з наведеним вважає себе неналежним відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позов не подав. Причини неявки суду не повідомив. За згодою сторін суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, оскільки в ній достатньо доказів для ухвалення рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини: 20.06.2006 року у м. Харкові по вул. Полтавський шлях трапилось зіткнення автомобіля «Шкода Фабія» державний номер [NUMBER]під керуванням[PERSON]з автомобілем «Тойота Камрі» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], власником якого є ТОВ ЕКФ «Конгломерат» ( с.с.9). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] знаходився за кермом автомобіля за згодою [PERSON], який мав належним чином завірене доручення на право керування автомобілем «Шкода Фабія» державний номер [NUMBER] с.с. 58). Як вбачається з матеріалів адміністративної справи [PERSON] мав водійське посвідчення на право керування автомобілем (с.с.1 адмін. справи). Автомобіль «Тойота Камрі» державний номер [NUMBER] застрахований ВАТ УСК “Дженералі-Гарант” відповідно до полісу добровільного страхування транспортного засобу, водія пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності № 19-3334032, строк дії якого з14.04.06 року по 13.04.2007 рік ( с.с. 11). Відповідно до витягу з наказу № 182 від 29 грудня 2006 року, центральний апарат управління ВАТ Українська страхова компанія «Гарант - АВТО» з 13 грудня 2006 року перейменована на головний офіс ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» ( с.с. 26). Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28 липня 2006 року, [PERSON] визнаний винним у скоєні вищезазначеного ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Дана постанова є чинною ( с.с.10). Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки [PERSON]. у своїй присутності передав керування автомобілем [PERSON]., який мав посвідчення водія, і його дії відповідають вимогам п.2.2. Правил дорожнього руху України, зіткнення автомобілів сталося не з вини [PERSON], відповідно до ст. ст. 1166, 1188 ЦК України немає і підстав для покладання на останнього відповідальності за заподіяну позивачу шкоду. Відповідно до вимог ст. 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 27 Закону України “Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З висновку експерта № 6184 від 19.09.2006 року вбачається , що сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Тойота Камрі» державний номер [NUMBER] від ушкоджень у результаті ДТП склала 171757,50 грн. ( с. с. 12-21). Як вбачається з страхового акту № 37474 від 28 вересня 2006 року, ХОДС УСК «Гарант-Авто» визнали вище зазначену транспортну пригоду страховою подією, у зв'язку з чим страхувальнику ТОВ ЕКФ „Конгломерат» був нарахований розмір збитку завданого об'єкту страхування у розмірі 141030,30 грн. з вирахуванням встановленої страховим Полісом франшизи у розмірі 1235, 00 грн., податку на додану вартість у розмірі 28626,25 грн. та додатково понесених витрат - отримання довідки про дорожньо-транспортну пригоду у розмірі 34,05 грн. ( с.с. 23). Відповідно до платіжного доручення № 1670 від 25 жовтня 2006 року ХОДС УСК «Грант-авто» перерахувало страхове відшкодування для зарахування ТОВ ЕКФ «Конгломерат» у розмірі 145 765,00 грн. ( с.с.25). Як було установлено у судовому засіданні 27 вересня 2007 року рішенням господарського суду Харківської області було стягнуто з ТОВ ЕКФ «Конгломерат» на користь ВАТ Українська страхова компанія « Дженералі Гарант» частку страхового відшкодування у розмірі 3868 грн. 75 коп. ( с.с. 27-28). Відповідно до ст. 993 ЦК України, ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» придбало право регресса до [PERSON]. с часу здійснення сплати страхового відшкодування. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати пов'язані з проведенням судових експертиз відносяться до судових витрат. Враховуючи вище зазначене, а також те , що відповідач не відшкодовує у добровільному порядку причинену позивачу матеріальну шкоду, суд вважає за необхідним позов задовольнити в межах позовних вимог. Стягнути з [PERSON]на користь ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант” матеріальну шкоду у розмірі 142 210,17 грн., а також витрати понесені у зв'язку з одержанням висновку експерта у розмірі 313,92 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 1740 від 07 листопада 2006 року ( с.с. 22). На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при наданні позивачем позовної заяви до суду в розмірі 1422,45 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а також витрати понесені в зв'язку з поданням газетного повідомлення в розмірі 133 грн. 20 коп.

Outcome: approved