overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

25.01.2008р. позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на житловий будинок та визнання права на спадщину у [ADDRESS]за ним [PERSON], якому мати заповіла все своє майно, що після її смерті є перешкодою для спадкування цього будинку за законом. Відповідач відмовив у виготовленні технічної документації для подальшої реєстрації цього будинку мотивуючи відмову тим, що визнання права власності є компетенцією судових органів. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги змінила, просила визнати право власності за покійною мамою позивача - [PERSON], яка за життя належно не оформила документи . Представник Воловецького ДВПТІ - Мельник М.І. в судовому засіданні позов визнав повністю, оскільки на цей житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи на забудовника, а спору з приводу будинку немає. Представники третьої особи на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали щодо задоволення позову не заперечили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У ч.3 ст.376 ЦК України закріплено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. 18.05.2007 року мати позивача [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] Із заповіту від 26.02.1998 року вбачається, що [PERSON]свій житловий [ADDRESS], та все майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все те, що належало їй на день смерті заповіла своєму синові [PERSON]. Разом з тим, в судому засіданні встановлено, що документи на право власності на спадкове майно батько позивача за життя належно не оформив. У ч.2 ст.331 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Згідно довідки виданої Підполозянською сільською радою Воловецького району від 14.01.2008р. за № 28 вбачається, що [ADDRESS]зареєстрований в погосподарській книзі за №245 за померлою [PERSON], ([INFO].) Таким чином право власності на даний житловий будинок в [ADDRESS]слід визнати за померлою [PERSON]. Спору з приводу зазначеної земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, на час розгляду справи немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

06 лютого 2008 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у сумі 2326 гривні 87 копійок, посилаючись на те, що відповідач уклав договір про реструктуризацію заборгованості. З моменту укладення Договору і станом на 01 січня 2008 р. відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем, не сплатив борг за договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2326,87 грн. просить стягнути заборгованість та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачів заборгованість у зазначеній сумі. Відповідач [PERSON]. надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно договору № 1317 від 30.072005 р. відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати поточні місячні платежі за отримані послуги, виплатити заборгованість яка утворилась станом на 30.07.2005 р. в розмірі 543 грн. 16 коп. Судом встановлено, що відповідачі є споживачем теплової енергії та гарячого водопостачання, заборгованість за послуги тепломережі, станом на 1 січня 2008 року, складає 2326 гривень 87 копійок, а тому повинен відшкодувати заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що сторони з 06.07.2002 р. перебувають у шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Разом проживали до 10.01.2006 р. Спільне життя не склалося, у позивача є інша сім'я. Просить розірвати шлюб. В суді позивач підтримав позовні вимоги і додатково пояснив, що між ним та відповідачкою пройшла любов, вони перестали розуміти один одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно. Також показав, що у нього це другий шлюб. Відповідачка позов визнала, вважає що сім'я розпалася остаточно. Судом встановлено, що 06 липня 2002 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Ясинуватського міського управління юстиції Донецької області, сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 115. У позивача це другий шлюб. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачкою, спору про розподіл сумісного майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Подружжя не проживають разом з 10.01.2006 р. і не підтримують шлюбні стосунки. У позивача є інша сім'я. Суд прийшов до висновку, що подальше сумісне життя й збереження сім'ї між сторонами неможливо, сім'я розпалася остаточно, і вважає, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між подружжям необхідно розірвати, витрати пов'язані із одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача, а позивачку від вказаних витрат звільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

06 лютого 2008 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у сумі 2535 гривні 31 копійок, посилаючись на те, що відповідачка уклала договір про реструктуризацію заборгованості. З моменту укладення Договору про реструктуризацію заборгованості і станом на 01 січня 2008 р. відповідачка не виконала свої зобов'язання перед позивачем, не сплатила борг за договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2535,31 грн. просить стягнути заборгованість та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідачки заборгованість у зазначеній сумі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про день і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно договору № 759 від 01.12.2006 р. відповідачка зобов'язана своєчасно сплачувати поточні місячні платежі за отримані послуги, виплатити заборгованість яка утворилась станом на 01.07.2003 р. в розмірі 275 грн. 47 коп. Судом встановлено, що відповідачка є споживачем теплової енергії та гарячого водопостачання, заборгованість за послуги тепломережі, станом на 1 січня 2008 року, складає 2535 гривень 31 копійок, а тому повинна відшкодувати заборгованість. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Відповідач - Кельменецька селищна рада направила до суду заяву, в якій зазначено, що позов [PERSON] вона визнає повністю, наслідки визнання позову їм відомі і справу просять слухати у відсутності представника відповідача. Позивач [PERSON]в судовому засіданні пояснив, що підтримує позовні вимоги повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Судом встановлено, що 1 листопада 2007 року позивач [PERSON] уклав з Кельменецькою селищною радою договір оренди земельної ділянки розміром 0,50 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, збудованих на ній, яка розташована в [ADDRESS] строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 Земельного кодексу України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок, який зазначений в зведеному акті інвентарної справи, доданої до позовної заяви літерами “А-1”, житловою площею 13,10 кв.м., загальною площею 18,20 кв.м., гаражі під літерами «Б», «Г», сарай під літерою «В», погріб з шийкою під літерами «ВхПг», убиральня під літерою «Д», огорожа позначена номером 1, ворота під номером 2, загальною вартістю 15715 (п'ятнадцять тисяч сімсот п'ятнадцять) гривень, які були побудовані без належного дозволу, та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права, свободи інших осіб, санітарні, протипожежні та екологічні норми та правила. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в[ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач просить суд 1. Визначити те, що померлому [INFO] [PERSON] та [PERSON] по &frac12; частині квартири, кожному, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати право власності на кожну належну їм частину. 2.Визнати право власності на &frac12; частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] [PERSON], в порядку успадкування за законом шляхом постійного проживання - за [PERSON] та визнати право власності за нею на всю квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У заяві посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] є рідними чоловіком та дружиною.12.30.1993 року ВП «Надія» Карлівської міської Ради було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], і яка дійсно належить на праві приватної власності: [PERSON] та [PERSON]. Але в цьому документі не було вказано розміру часток які належать кожному . [INFO] чоловік [PERSON], помер, про що відділом РАЦС Карлівського РУЮ було видано свідоцтво про смерть та зроблено актовий запис за № 24.На даний час виникла потреба у оформленні спадщини після померлого чоловіка. Позивач, є спадкоємицею за законом, і для цього їй потрібно визначити частки квартири, які належать їм та визнати право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Від представника відповідача надійшло повідомлення, про те, що не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Оскільки, визнання права власності, необхідне позивачу, для оформлення спадщини, а у відповідності з ст. 328 ЦК України право власності може бути визнане лише судом, то суд, вважає, за можливим задовольнити позов повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2002 року у відділі РАЦСу Рахівського районного управління юстиції, Закарпатської області, який між ними розірвано згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2006 року. Однак, сторони й надалі проживали у фактичному шлюбі. Від шлюбу народився народився син [PERSON] - [INFO]. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що відповідач як батько дитини не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, а їй одній важко утримувати дитину та забезпечити всім необхідним, тому змушена звернутися до суду про стягнення з [PERSON] аліментів в її користь на утримання однієї дитини : сина [PERSON] - [INFO], у примусовому порядку в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід задоволити. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] являється батьком дитини : сина [PERSON] - [INFO] Довідкою виконкому Ясінянської сільської ради за №371 від 30.01.2008 року стверджено, що [PERSON], 1983 року народження має на утриманні неповнолітню дитину сина [PERSON]- [INFO] року народження. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання стверджено, що [PERSON], 1983 року народження проживає у власному будинку батька [PERSON] разом з сином - [PERSON] - [INFO]. [PERSON] не працює і на дитину не отримує ніякі доходи. Присадибною ділянкою некористується, худоби не має. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач [PERSON], як батько, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому у відповідності до ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України, слід стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] у примусовому порядку в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, починаючи з 31.01.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Також, слід стягнути з [PERSON] 51 гривню судового збору в дохід держави та 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, заподіяну злочином. В судовому засіданні позивач пояснила, що 08 липня 2007р. [PERSON] викрав з її будинку мобільний телефон марки „Самсунг Е250” вартістю 1100 гривень, мобільний телефон марки „Моторола МРХ-200” вартістю 1600 грн., мобільний телефон марки „Соні-Еріксон К350і” вартістю 600 грн., портативний програвач ДВД дисків марки „Еленберг ЛД-750” з дисплеєм вартістю 900 грн., міксер „Філіпс” вартістю 240 грн., а також 500 грн. та кожані чоловічі туфлі вартістю 150 грн., а всього на загальну суму 5090 грн. За скоєння даного злочину відповідач засуджений вироком Каланчацького районного суду від 31.01.2008р. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 5090 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., яка полягає в її душевних стражданнях від скоєного відповідачем злочину. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що гроші у позивача він викрав всього в сумі 150 грн., і не погоджується з вартістю викрадених ним мобільних телефонів, а також з розміром моральної шкоди. Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню частково на підставі наступного. Згідно вироку Каланчацького районного суду Херсонської області від 31.01.2008 р. [PERSON] визнаний винним у скоєні крадіжки у [PERSON] на загальну суму 5090 грн. в тій кількості і вартості речей, яка зазначена позивачем. Згідно п.4 ст. 61 ЦПУ України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі пояснень сторін та досліджених в судовому засіданні матеріалів вищезазначеної кримінальної справи, суд дійшов до висновку про доведеність факту заподіяння матеріальної шкоди позивачу внаслідок злочинних дій відповідача на суму 5090 грн. грн., які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1166 ЦК України. З урахуванням роз'яснень постанови Пленуму ВСУ N 4 (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди", приймаючи до уваги характер та обсяг немайнових втрат, які зазнав позивач, їх тривалість, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 5000 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач, Первомайське комунальне підприємство “Тепломережі” звернувся з позовом до суду і просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на наявність законних підстав. Відповідач по даній цивільній справі є споживачем комунального підприємства “Тепломережі” яки зобов'язан оплачувати послуги, що йому поставляются, однак тривалий час послуги за опалення та гаряче водопостачання відповідачем не оплачувалися. Заборгованість за опалення та гаряче водопостачання на 01.12.2007 року складає 1630,10 грн. Відповідач належним чином була повідомлен про день та час слухання справи, однак до суду без поважних причин не прибув. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідач по справі дійсно є споживачем комунального підприємства “Тепломережі”. Від цього, відповідачу надавалися послуги, які він використовував та зобов'язан оплачувати, але тривалий час не оплачував. Споживач був неодноразово сповіщен про суму боргу, але добровільно сплатити його не побажав. Скарг і заяв на якість послуг від відповідача не надходило. Також абонент не скористався Законом України “Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію”. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, заборгованість відповідача перед ПКП “Тепломережі”, згідно довідки про заборгованість, станом на 1.12.2007 р. складає 1613,10 грн., яку позивач просить стягнути. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача також необхідно стягнути на користь держави і витрати по сплаті держмита, тому що позивач звільнений від сплати цих витрат і витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 29 квітня 2006 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. В теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, сім'я фактично розпалася. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року. Від даного шлюбу в них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. В теперішній час сторони проживають окремо, добровільно допомоги на утримання неповнолітньої доньки відповідач не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, інвалідом він не являється, хронічними захворюваннями не страждає. Суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 183 Сімейного кодексу України в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, посилаючись на те , що 15.07.2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від зазначеного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя із відповідачем не склалося, вони не зійшлися характектерами. Біля двох років вони не проживають разом. Позивач має намір створити нову сім»ю. Позивач позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідачка подала суду заяву, що проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2005 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 30.01.2008 року відділом РАЦС Гусятинського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №30. В даному випадку має місце припинення спільного життя подружжя. Сторони миритись не бажають. Подальше спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Отже, з”ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те , що 15.06.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Останні роки в їх сім»ї часто виникали різні неполадки. Виявилось, що вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові і поваги одне до одного. Від цього шлюбу дітей немає. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2004 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 15.06.2004 року відділом РАЦС Гусятинського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №16. В даному випадку має місце припинення спільного життя подружжя. Сторони миритись не бажають. Подальше спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Отже, з”ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved