Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

У лютому 2008 р. позивач [PERSON] пред'явила в суд зазначений позов до [PERSON] обґрунтовуючи його тим, що 10.09.2005 р. вони зареєстрували в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області шлюб, за актовим записом № 455, від якого дітей у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]народження. Позивач вважає, що шлюб існує формально, оскільки сторони припинили шлюбні відносини, а тому просила постановити рішення про його розірвання. При цьому позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що внаслідок розірвання шлюбу з відповідачем позивачка зазнала моральних страждань, просила суд стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 1 700 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, уточнивши вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 1 700 грн. Відповідач в судовому засідання визнав позов у частині стягнення аліментів, заперечуючи проти розірвання шлюбу і стягнення моральної шкоди. Свою позицію обґрунтував тим, що оскільки він не згідний на розірвання шлюбу, в позові слід відмовити. Щодо компенсації моральної шкоди вважає, що своїми діями не заподіяв позивачці моральних страждань. Заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами був укладений 10.09.2005 р., про що у книзі реєстрації актів цивільного стану міського відділу реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зроблено актовий запис № 455, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ФМ № [NUMBER], виданого 10.09.2005 р. Від цього шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]народження, що підтверджено свідоцтвом про народження. З довідки № 82 від 30.01.2008 р., виданої Вербязькою сільською радою вбачається, що дочка перебуває на утриманні матері. Суд встановив, що шлюб існує тільки формально, оскільки подружні стосунки між сторонами припинено більше чотирьох місяців тому. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З пояснення позивачки в судовому засіданні та свідка [PERSON] видно, що позивачка сама вигнала відповідача з дому, оскільки він погано ставився до неї і до дитини, інколи погрожував фізичною розправою. Мав місце випадок, коли відповідач приїжджав зі своїми батьками до позивачки з метою забрати спільно нажите майно. Ці обставини позивачка розцінює, як такі, що роблять неможливим примирення і відновлення подружніх стосунків з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.23 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За твердженням позивачки [PERSON], вона не бажає відновлювати сімейні стосунки з відповідачем і проживати з ним однією сім'єю. Враховуючи дану обставину суд визнав, що вільної згоди на шлюб жінки і чоловіка, які були умовою укладення шлюбу, на час судового розгляду справи немає, а тому збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, в якому шлюб не може існувати на підставі рішення суду. За період, який сторони проживають окремо, примирення між сторонами не відбулося, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Вимога про стягнення аліментів, яку визнав відповідач підлягає задоволенню на підставі ст.180 Сімейного кодексу, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи позов у частині компенсації моральної шкоди суд виходить з того, що позивач не довела в судовому засіданні факт і розмір заподіяння такої шкоди. Крім того, чинне законодавство не передбачає компенсацію моральної шкоди в правовідносинах, що виникають у справах про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: partial