Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони та відповідач [PERSON] являються членами колишнього колгоспного двору в [ADDRESS], головою якого станом на 1991 р. була [PERSON] Кожному з членів двору належала 1/6 частина майна двору. Проте, документ, який би посвідчував право власності на будинковолодіння, відсутній. Після смерті [INFO] [PERSON] належну їй 1/6 частину фактично успадкував згідно заповіту її син - позивач [PERSON] шляхом вступу у володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом на спадкове майно - відповідачка [PERSON] спадщину не прийняла і на неї не претендує. Відповідач [PERSON] у 2004 р. вибув з господарства, не витребувавши своєї частки, і в даний час на неї не претендує. Таким чином, частки позивачів у спільній сумісній власності збільшились і становлять по 5/24 частин у кожного. Просили визнати за позивачем [PERSON] право власності на 9/24 частин вказаного будинковолодіння, з яких 5/24 належить йому на праві спільної сумісної власності та 4/24 - у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, за рештою - право власності на 5/24 частин за кожним. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим було ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS], вартість якого на даний час становить 73128 грн. (а.с.6), станом на 1991 р. мало статус колгоспного двору, членами якого були позивачі та відповідач [PERSON], а головою двору була [PERSON] (а.с.10). Після прийняття Закону України “Про власність” всі шестеро стали співвласниками цього будинковолодіння по 1/6 частині. Після смерті [INFO] (а.с.8) [PERSON] належну їй 1/6 частину успадкував згідно заповіту від 28.03.2000 р. (а.с.9) позивач [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (а.с.11). Відповідач [PERSON] у 2004 р. (а.с.21) вибув з господарства, не витребувавши своєї частки, і в даний час на неї не претендує. Таким чином, частки позивачів у спільній сумісній власності збільшились і становлять по 5/24 частин у кожного. Спадкоємець за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], яким є дочка покійної - відповідачка [PERSON], спадщину не прийняла і на неї не претендує. Правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній, що перешкоджає позивачу [PERSON] оформити своє право на спадщину у нотконторі. Тому слід визнати за останнім право власності на 9/24 частин вказаного будинковолодіння, з яких 5/24 належить йому на праві спільної сумісної власності та 4/24 - у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, та за рештою позивачів - право власності на 5/24 частин будинковолодіння за кожним як частку в спільній сумісній власності. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 368, 392, 1223 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР,

Outcome: approved