Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позовна заява до Розівського районного суду Запорізької області надійшла 16 січня 2008 року. Позивач [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбних відносинах з 22 вересня 1995 року до 9 листопада 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу подружжя проживає окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача, з моменту розірвання шлюбу відповідач фактично припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, у зв'язку з чим позивач [PERSON] вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь з [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дитини. У попередньому судовому засіданні задоволено клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. У письмовій заяві позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила за наявності підстав задовольнити її позов у попередньому судовому засіданні. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], які були нею викладені в позовній заяві. При цьому відповідач [PERSON] пояснив суду, що з позивачем перебував у шлюбі з 22 вересня 1995 року до 9 листопада 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] проживають окремо і дитина знаходиться на утриманні позивача. Крім того, відповідач вказав, що разом з ним проживає інший неповнолітній син від першого шлюбу, аліменти на утримання якого він не сплачує. На теперішній час відповідач працює на посаді начальника відділу сім'ї, молоді та спорту Розівської районної державної адміністрації Запорізької області, отримує заробітну плату, та має можливість і бажає сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON] від другого шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що сторони уклали шлюб 22 вересня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, про що зроблено актовий запис № 1280. 09 листопада 2007 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що неповнолітній син перебуває на утриманні позивача [PERSON], відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу фактично припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач працює, за станом здоров'я має можливість надавати таку допомогу, має на утриманні іншого неповнолітнього сина від першого шлюбу, який мешкає разом з відповідачем, аліменти на утримання сина від першого шлюбу не сплачує, утримує його самостійно. Вказані обставин сторони в попередньому засіданні визнали, тому вони не підлягають доказуванню, що відповідає положенням ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, рішення ухвалено на її користь, тому суд має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судового збору в розмірі 51 гривні. Крім того, суд у відповідності до ч.3 ст.81 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ про стягнення аліментів, від яких позивач [PERSON] була звільнена при зверненні до суду. Відповідно до „Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258, розмір витрат у справах позовного провадження з розгляду спору, що випливає з інших сімейних правовідносин, складає 7 грн. 50 коп.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved