Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Позивач вимоги мотивував тим, що він є надавачем послуг із теплопостачання на опалення та подачі гарячої води підприємствам, установам, організаціям та населенню міста, у тому числі відповідачу по справі, який отримуючи вказані послуги у повному обсязі, не оплачував їх у встановлений строк та у нього виникла заборгованість у сумі 496 гривень 35 копійок, яку він прохав стягнути судовим рішенням разом із судовими витратами по справі. У судовому засіданні вимоги підтримав, мотивував їх тими-ж обставинами. Відповідач позов не визнав, показавши те, що суми боргу він не визнає в силу того, що між ним та позивачем не було укладено письмового договору на надання послуг, йому невідомо те, що саме позивач надавав йому послуги а не інша організація, цих послуг він не потребував, ціну послуг він вважає завищеною та необгрунтованою, тобто позивач не надав доказів в обгрунтування своїх вимог, через що в його позові необхідно відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини по справі на які вона посилається та підтвердити їх доказами. Аналізом наданих сторонами доказів встановлено наступне: Рішенням Шосткинської міськради від 11.10.2004 року № 263 ТОВ "Шостка-Тепло" визнано надавачем послуг із теплопостачання, аналогічним рішенням № 290, від 30.11.2004 року були встановлені тарифи на ці послуги. Підприємство внесено до единого державного реєстру підприємств та організацій саме за напрямком такої діяльності. Вказані рішення на даний час не скасовані та не змінені /а.с. 6, 7, 33/. В перелік будинків, яким надає тепло та гарячу воду позивач, входить і будинок у якому проживає відповідач та саме на нього відкритий особовий рахунок як споживача цих послуг /а.с.4, 5/. У судовому засіданні встановлено те, що позивач є спеціалізованою централізованою організацією по наданню вказаних послуг на мікрорайон міста де проживає відповідач та інших альтернативних надавачів цих послуг немає. Відповідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є не тільки договори а і інші правочини, юридичні факти та акти органів місцевого самоврядування, які породжують взаємні права та обов'зки сторін. Таким чином, на підставі вищевказаних рішень Шосткинської міськради про визнання позивача надавачем послуг та про затвердження тарифів на вказані послуги, між позивачем та відповідачем виникли взаємні права і обов'язки, у одного по наданню послуг у іншого по їх оплаті. Згідно ст.ст. 64- 68 ЖК України наймач квартири та члени його сім”ї повинні сплачувати комунальні послуги. Виходячи із цього, посилок відповідача, про відсутність між нею та позивачем взаємних прав та обовязків, суд до уваги взяти не може. Не може врахувати суд і позицію відповідача по не сплаті нею боргу через відсутність договору на надання послуг, оськільки такий договір визначає суттєві умови та ціну послуг, взаємні зобов'язання при порушенні умов договору, після його укладення сторони діють виключно на договірних засадах. Саме-ж надання послуг позивачем, їх отримання та часткова оплата цих послуг відповідачем, свідчить про існування фактичних договірних відносин між сторонами, які виникли на підставі акту місцевого самоврядування, не дивлячись на відсутність договору . /а.с.5/. Суд також вважає, що не дивлячись на положення ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", який зобов'язує комунальні організації укласти договори із споживачами, відсутність договору не є підставою для звільнення споживачів які фактично отримували послуги від їх оплати, оськільки цей закон та "Правила по наданню послуг із теплопостачання", вказують не тільки на те, що надавач послуг повинен надіслати споживачу варіант договору для затвердження, а передбачають і те, що споживач має право запропонувати надавачу послуг свій варіант договору де узгодити умови та ціну послуг, якщо вони його не влаштовують, чого відповідач по справі отримуючи послуги не зробив. Критично суд відноситься і до посилок відповідача, що йому не було відомо те, що саме позивач надавав йому послуги а не інша організація, оськільки відповідач проводив часткову оплату цих послуг та саме на рахунки позивача, тобто він достовірно знав як про надання цих послуг, так і про їх надавача /а.с.5/. У судовому засіданні встановлено також те, що відповідач вважаючи послуги неналежними та завищеною ціну послуг/тарифи/, жодного разу із претензіями до позивача чи у житлово-комунальну організацію із претензіями не звертався, через що розрахунки позивача по ціні послуг, які узгоджуються із тарифами та не спростовані відповідачем суд вважає вірними. Таким чином, не визнаючи позову, в порушення змагальності сторін, відповідач не надав жодного належного доказу який би свідчив про звільнення його від обов'язку сплатити суму боргу за послуги, позивач наданими доказами повністю спростував посилки відповідача на ці обставини, надав належні та незаперечні докази в підтвердження позовних вимог, через що його позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтвердженні ним судові витрати, інша частина судових витрат від яких звільнений позивач при подачі позову, підлягає стягненню із відповідача на користь держави.

Outcome: approved