Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

30 травня 2007 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату за 2002 рік, з 2003 року і по липень 2004 року, а також за 2007 рік, з врахуванням коефіцієнта індексації, витрати на лікування у сумі 1658 грн., а також відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн. 03 липня 2007 року [PERSON] звернула свої позовні вимоги також до Відкритого акціонерного товариства „Чисті метали” ( далі - ВАТ „ЧМ”). 16 жовтня 2007 року позивач уточнила та доповнила заявлені раніше позовні вимоги та просить суд винести рішення, яким визнати посадові оклади, за якими їй здійснювалося нарахування заробітної плати в період 2002року, 2003 року і по липень 2004 року, а також за 2007 рік, а саме по 08 жовтня 2007 року такими, що не відповідають колективному договору, зобов”язати відповідача ВАТ „ЧМ” здійснити перерахунок її заробітної плати за вказаний період та стягнути на її користь 1190 грн недоплаченої заробітної плати, стягнути з ВАТ „ЧМ” грошові виплати у сумі 1000 грн за виконання нею на протязі 2004-2006 років посадових обов”язків провідного інженера - енергетика, стягнути з [PERSON] витрати, понесені нею на лікування у сумі 1660 грн., стягнути з кожного з відповідачів на її користь по 10000 грн на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що в кінці березня 2007 року вона виявила, що її заробітна плата є меншою, ніж у інших працівників , що займають аналогічні посади та з”ясувала, що заробітна плата в період 2002року, 2003 року і по липень 2004 року, а також за 2007 рік нараховувалась їй , виходячи зі схем посадових окладів, що не відповідають займаним нею посадам. На протязі 2004-2006 років вона, поряд з виконанням своїх функціональних обов”язків, за особистим проханням головного енергетика виконувала також обов”язки провідного інженера [PERSON], за що їй не було проведено доплату. При зверненні до керівництва підприємства їй було відмовлено у задоволенні її вимог. Вказує, що внаслідок порушення її трудових прав з боку ВАТ “ЧМ” вона зазнала моральної шкоди , грошовий еквівалент якої визначає у 10000 грн. Крім того зазначила, що з ініціативи головного інженера [PERSON] , який відчуває до неї особисті неприязні відносини , в 2006 році незаконно була розпочата процедура її скорочення, яка на той час так і не завершилась її звільненням. З вини [PERSON] протягом тривалого часу у неї були нервові стреси, внаслідок чого погіршився стан здоров”я , через що вона понесла витрати на лікування на суму 1660 грн, а також зазнала моральної шкоди внаслідок знущань з боку Пономаренка , розмір якої оцінений нею у 10000 грн, в зв”язку з чим просить відшкодувати дані суми за рахунок винної особи, а саме головного інженера ВАТ “ЧМ” [PERSON]. Представник відповідача ВАТ „ЧМ” в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , обґрунтовуючи свої заперечення тим, що оскільки [PERSON] виконувала функціональні обов”язки інженера - енергетика 2 категорії не в повному обсязі , то відносно неї застосовувалась схема посадового окладу, встановленого колективним договором для „ Інженерів інших спеціальностей 2 категорії”, яка є меншою відносно схеми посадового окладу , встановленого для інженера - енергетика 2 категорії. Вважає, що деякі відмінності у назвах професій не є визначальними, оскільки згідно Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників додаткові ознаки типу “Змінний” є похідними від базових посад і мають такі самі кваліфікаційні характеристики, що й базові, а відтак у 2007 році з даних підстав позивачці нараховувалась заробітна плата за посадовим окладом змінного інженера - енергетика 1 категорії, що не є порушенням. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ВАТ “ЧМ” за їх безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він жодним чином не стосується до процедури скорочення [PERSON] у 2006 році і заявлені до нього вимоги вважає безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі , суд прийшов до наступних висновків. Позивач 08 серпня 2002 року прийнята на посаду інженера - енергетика в Бюро головного енергетика Дочірнього підприємства „Завод чистих металів” ВАТ „ЧМ” ( далі - ДП „ЗЧМ”). 01 квітня 2003 року їй встановлена 2 категорія інженера - енергетика БГЕ. 01 липня 2004 року їй встановлено 1 категорію інженера - енергетика БГЕ. 21 травня 2007 року Дочірнє підприємство „Завод чистих металів” реорганізовано у ВАТ „ЧМ” шляхом приєднання на підставі рішення щодо припинення юридичних осіб від 24 січня 2007 року. 08 жовтня 2007 року позивач була звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв”язку зі скороченням штатів. (а.с. 6, 224, т.1) У відповідності до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних , компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими ( регіональними) угодами. На ДП „ЗЧМ” були укладені Колективні договори на 2002 та 2003 роки, додатками № 7, №6 яких визначені схеми посадових окладів, при чому посада позивачки у період з 08 серпня 2002 року по 01 квітня 2003 року , яка працювала інженером - енергетиком без присвоєння категорії , за даними додатками відноситься до пункту „ інженери всіх спеціальностей” зі схемою посадового окладу 320-380 грн. у 2002 році та 390-420 грн. по 31 березня 2003 року. З 01 квітня 2003 року і до 01 липня 2004 року, тобто у той період, коли позивач працювала інженером -енергетиком 2 категорії, схема посадового окладу займаної нею посади визначена у розділі 6 Загальні ( наскрізні) посади пунктом „Інженери: механік, електрик, енергетик, з організації і нормування праці , 2 категорія” додатку 6 до Колективного договору на 2003 рік та додатку 7 до Колективного договору на 2004 рік та складала відповідно 490-535 грн та 530-575 грн. У 2007 році згідно додатку 6 до Колективного договору на 2007-2008 роки, схема окладу інженера - енергетика 1 категорії , яку займала в той період позивач, визначена у розділі 6 Загальні ( наскрізні) посади пунктом „Інженери: механік, електрик, енергетик, з організації і нормування праці , 1 категорія” і складала 1055-1140 грн. Виходячи з зазначених схем посадових окладів позивачці і повинна була нараховуватись заробітна плата у позовний період. Однак в судовому засіданні встановлено, що в період зайняття позивачкою посади інженер - енергетик 2 категорії, її заробітна плата нараховувалась, виходячи зі схеми посадового окладу, встановленої для посад, зазначених у пункті „інженери інших спеціальностей, економіст, бухгалтер, бухгалтер - ревізор, юрисконсульт, перекладач 2 категорії” у розмірі 450-475 грн. у 2003 році та відповідно 485-515 грн. по липень 2004 року, а у 2007 році ( позивач - інженер - енергетик 1 категорії) - зі схеми посадового окладу, встановленої для посад, зазначених у розділі 1 Загальногосподарські посади пункті 1.2 ” змінний інженер - енергетик 1 категорії ( з виконанням функцій диспетчера) „ у розмірі 950 - 1025 грн, що є неприпустимим, оскільки, як вбачається з ч. 4 ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Доводи представника ВАТ „ЧМ” про те, що [PERSON] нараховувалась заробітна плата в період зайняття нею посади інженер - енергетик 2 категорії , виходячи зі схеми посадового окладу, встановленого для „ Інженерів інших спеціальностей 2 категорії” , оскільки вона не виконувала ту кількість робіт, яка визначена кваліфікаційним довідником для посади інженера - енергетика 2 категорії суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства про працю. Позиція представника ВАТ „ЧМ” в частині того, що посади „змінний інженер - енергетик 1 категорії ( з виконанням функцій диспетчера)” та посада „інженер - енергетик 1 категорії” є аналогічними , а схема посадового окладу , в зв”язку з рівноцінністю даних посад може застосовуватись за вибором також є необґрунтованою, оскільки колективним договором на 2007 -2008 роки чітко визначено посадові оклади для „інженерів - енергетиків 1 категорії” і саме вони повинні бути застосовані при нарахуванні заробітної плати позивачки відповідно займаної нею посади. У відповідності до ч. 2 ст. 233 КзпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання посадових окладів, за якими їй здійснювалося нарахування заробітної плати в період з 01 квітня 2003 року по 01 липня 2004 року, а також з 01 січня і по 08 жовтня 2007 року такими, що не відповідають колективному договору та здійснення перерахунку заробітної плати за вказаний період підлягають задоволенню. Разом з тим, оскільки в період з 08 серпня 2002 року по 31 березня 2003 року застосовувались посадові оклади у розмірах, визначених Колективними договорами відповідно займаної позивачкою посади, позовні вимоги щодо перерахунку заробітної плати за даний період задоволенню не підлягають. Крім того, не може бути задоволена і вимога щодо стягнення 1190 грн як недоплаченої заробітної плати через невідповідність розмірів посадових окладів, оскільки розрахунок даної суми, зроблений позивачкою не є обґрунтованим, при цьому після перерахунку заробітної плати позивачки ВАТ „ЧМ” за рішенням суду недоплачені суми мають бути виплачені позивачці як заборгованість по заробітній платі в порядку, визначеному чинним законодавством. Ст . 237-1 КЗпП України передбачене право працівника на відшкодування моральної шкоди в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв”язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено наявність порушень з боку відповідача прав позивача на належну та своєчасну оплату праці, суд визнає доведеним факт наявності моральної шкоди , проте, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити заявлений позивачкою розмір грошового еквіваленту моральної шкоди до 500 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 105 КзпП України, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, , в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією ( посадою) або обов”язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, проводиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов”язків тимчасово відсутнього працівника. Однак позивач не підтвердила суду належними доказами, що в період 2004 - 2006 років вона виконувала обов”язки провідного інженера - енергетика ВАТ “ЧМ” [PERSON], напроти, з копії наказу № 555 днк від серпня 2005 року (а.с.165) вбачається, що в період чергової відпустки провідного інженера [PERSON], з 01 серпня 2005 року виконання його обов”язків покладалося на провідного інженера -енергетика [PERSON], а відтак в задоволенні позовних вимог в частині стягнення доплати за виконання обов”язків іншого працівника належить відмовити. За загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду, які встановлені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою для відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння як матеріальної, так і моральної шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є : шкода, протиправна поведінка, причинний зв”язок між шкодою і протиправною поведінкою , вина. При розгляді позовних вимог [PERSON]., які вона звертає до [PERSON] як до фізичної особи , судом не встановлено підстав для покладення на нього відповідальності за матеріальну та моральну шкоду в зв”язку з відсутністю з його боку як протиправної поведінки відносно позивачки, так і вини у понесених позивачкою витратах та моральної шкоди. Крім того, в даному випадку суд не вбачає підстав і для застосування відповідальності, встановленої ч. 1 ст. 1172 ЦК України, оскільки позивач жодними доказами не довела суду, що будь - яка шкода була заподіяна їй [PERSON] при виконанні ним своїх трудових ( службових) обов”язків. На підставі викладеного та

Outcome: partial