Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому зазначив, що 26.10.2006 р. в газеті « Булава» було опубліковано статтю під назвою « [INFO]» . Вважає відомості викладені у статті принизливими та такими, що принижують його честь та гідність. Просить зобов»язати ПП Телерадіоорганізація « Булава» спростувати відомості , що не відповідають дійсності і порочать його честь та гідність поміщені у статті під назвою «[INFO]» у газеті « Булава « від 26.10.06 р. шляхом поміщення в найвищому випуску газети « Булава» на сторінці № 6 статті з вибаченням розміром публікації не менше, ніж спростовувана стаття. Стягнути з ПП Телерадіоорганізація « Булава» моральну шкоду в розмірі 45000 грн. Стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В ході розгляду справи позивач підтвердив обставини, викладені в позові, уточнив позовні вимоги і просить зобов»язати ПП Телерадіоорганізація « Булава» спростувати недостовірну інформацію, що порочить його честь , гідність та ділову репутацію поміщені у статті «[INFO]» у газеті « Булава » від 26.10.06 р. шляхом поміщення в найближчому випуску газети « Булава» на 6 сторінці з вибаченнями перед позивачем та розміром публікації не менше, ніж спростовувана інформація. Стягнути з ПП Телерадіоорганізація « Булава» та [PERSON] солідарно моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Відповідач [PERSON] вимоги не визнав. Пояснив, що в преамбулі оспорюваної статті не міститься відомостей що підпадають під визначення інформації , надане в ст. 1 Закону України « Про інформацію». Преамбула представляє особою філософські роздуми . Інша інформація отримана від членів товариства і самого [PERSON] . Тому це звільняє автора від відповідальності . Просить відмовити в задоволенні вимог позивача. Представник відповідача ПП « Телерадіоорганізація « Булава» вимоги не визнав , вказавши, що не є засновником газети « Булава». Ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача притягнуто ПП [PERSON], яка в судове засідання не з»явилася. Справа розглянута за участю її представника за дорученням, який просить відмовити в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників , свідків, суд встановив наступне. 26.10.06 р. в газеті « Булава» була надрукована стаття [PERSON] під назвою «[INFO]». Засновником газети « Булава» відповідно до свідоцтва від 13.10.2006 р. є ПП [PERSON]. Вказані обставини підтверджується матеріалами справи та визнаються сторонами. Відповідно до ст. 32 Конституції України ст. 275, 277, 280, 297 ЦК України ст. 37 Закону України “ Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні “ кожному гарантується судовий захист права на спростування недостовірної інформації, права на повагу його честі, гідності та ділової репутації й відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" одним з принципів інформаційних відносин є об'єктивність інформації. Частиною 1 ст. 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод , яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено право особи на вільне поширення інформації та ідей. Проте, частиною 2 вказаної норми передбачена можливість обмеження цього права - на підставі закону з легітимною метою за умови, що таке обмеження є необхідним у демократичному суспільстві. Такою легітимною метою визнається охорона репутації ocіб - фігурантів інформації. За поширення відомостей, що не відповідають дійсності , ганьблять честь , гідність та ділову репутацію особи передбачена відповідальність винних у цьому осіб ст. 47 Закону Україні “ Про інформацію” та друкованого засобу масової інформації ст. 41 Закону України “ “ Про друковані засоби масової інформації ( пресу ) в Україні ” Відповідно до ч. 1 ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутим до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Проте, ч. 2 названої статті вказаний правовий режим не розповсюджується на вислови, що мають характер образи або наклепу. Відповідно до ст. 277 ЦК України негативна інформація , поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа , яка їх поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем інформація, яка викладена в статті [PERSON] під назвою «[INFO]»., а саме: “... деньги с этого счета [PERSON] использовал в личных целях…» та « … вместо этого по документам общества он снял деньги со счета ( его статус инвалида заставил работников банка закрыть глаза на нарушение процедуры снятия средств со счета общественной организации )… » не відповідає дійсності, оскільки відповідачі не довели суду достовірність вказаної інформації. В зв'язку з чим вимоги позивача в частині визнання недостовірною вказаних вище відомостей та їх спростування є обґрунтованими та підлягають задоволенню відповідно до вимог ст. 277 ЦК України та ст. 37 Закону України “ Про друковані засоби масової інформації ( пресу ) в Україні “. Підстав визначених ст. 42 Закону “ Про друковані засоби масової інформації (пресу ) в Україні “ , ст. ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" для звільнення відповідачів від відповідальності суд не вбачає. Всі інші зазначені позивачем відомості суд не визнає недостовірною інформацією. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди суд вважає доведеним факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок поширення визнаної судом недостовірною інформації, зазначеної в статті [PERSON] під назвою «[INFO]» , що призвело до приниження честі, гідності і ділової репутації позивача перед громадськістю, знайомими, родиною з точки зору додержання законів , принципів людської моралі і приходить до висновку про можливість часткового задоволення вимог враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, їх тривалість з урахуванням ступеню вини відповідачів . Підстав для покладення солідарної відповідальності на відповідачів по відшкодуванню моральної шкоди суд не знаходить. І враховуючи обставини справи, а також ступінь вини відповідачів у заподіянні позивачу моральної шкоди приходить до висновку по можливість стягнення з автора статті [PERSON] моральної шкоди на користь позивача в розмірі 800 грн. В іншій частині позову належить відмовити.

Outcome: partial