Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач у січні 2008 року звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO]відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS], яка належала останньому. У встановлений законом строк позивач звернулась до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки, не визначено частки в майні, що є спільною сумісною власністю. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь яких заяв від його імені суду не надходило. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь яких заяв від його імені суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 квітня 1998 року [PERSON], [PERSON]та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] [INFO]помер [PERSON], про що Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції складено актовий запис 1517 від 18 листопада 1999 року. 04 жовтня 2003 року між позивачкою та [PERSON]. було укладено шлюб, про що відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 740 від 04 жовтня 2003 року. У встановлений законом термін позивач звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення ( визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч.3 ст. 372 Цивільного Кодексу. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] та [PERSON].

Outcome: partial