overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 22.11.1978 року знаходилася у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 12.09. 2007 року звільнилася з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачкою станом на 03.12.2007 рік становить 1 667 грн. 25 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 1 007 грн. 68 коп., всього - 2 674 грн. 93 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивачки вбачається, що позивачка була прийнята на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 22.11.1978 року, відповідно до наказу № 255 К, та згідно наказу № 439 К від 12.09.2007 року був звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією умов колективного договору. Довідкою № 1475 від 03.12.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 1 667 грн. 25 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається із матеріалів справи середній заробіток позивача за час затримки по день фактичного розрахунку складає - 1 007 грн. 68 коп. із розрахунку середній заробіток 21, 44 грн.* 47 робочих днів за період часу з 13.09.2007 року по 18.01.2008 рік. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 ч.ч.1,2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 20.07.1982 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 18.09. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 24.10.2007 рік становить 4 867 грн. 11 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 2 147 грн. 64 коп., всього - 7 014 грн. 75 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства, а в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку зовсім не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” відповідно до наказу № 196 к від 20.07.1982 року та згідно наказу № 465 від 18.09.2007 року був звільнений. Довідкою № 1274 від 24.10.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 4 867 грн. 11 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 27.10.2004 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 19.09. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 12.11.2007 рік становить 3 971 грн. 54 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 27.10.2004 року, відповідно до наказу № 351, та згідно наказу № 337 к від 19.09.2007 року був звільнений з підприємства, у зв'язку із скороченням штатів. Довідкою № 1368 від 12.11.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 3 971 грн. 54 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.ч.1,2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11,58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 02.04.2007 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 21.06. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 21.11.2007 рік становить 1 343 грн. 99 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 4 040 грн. 10 коп., всього - 5 383 грн. 99 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства, а в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку зовсім не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” відповідно до наказу № 51 к від 02.04.2007 року та згідно наказу № 131-к від 21.06.2007 року був звільнений. Довідкою № 1549 від 21.11.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 1 343 грн. 99 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 04.10.2005 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 14.02. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 26.10.2007 рік становить 5 473 грн. 44 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 04.10.2005 року, відповідно до наказу № 231, та 14.02.2007 року був звільнений з підприємства за згодою сторін. Довідкою № 1233 від 26.10.2007 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 5 473 грн. 44 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.ч.1,2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11,58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що співвідповідачам з 01.08.2003 року по 01.10.2007 рік були надані послуги з водопостачання та водовідведення, але оплата за надані послуги співвідповідачами частково не проводилася, чим була заподіяна матеріальна шкода підприємству. Просить суд стягнути на користь підприємства з співвідповідачів заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 1 735 грн. 86 коп., всі судові витрати покласти на співвідповідачів. Співвідповідачі до суду не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Так як співвідповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином, суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним в силу ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши інші докази, встановив слідуючі обставини та відповідні до них правовідносини. Співвідповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] отримують послуги з водопостачання та водовідведення, але всупереч вимог п.17 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, не оплачують послуги з водопостачання та водовідведення, в результаті чого за ними утворився борг у сумі 1 735 грн. 86 коп., про що свідчить довідка про заборгованість від 01.11.2007 року, надана Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 560 від 12.07.2005 року “ Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території”, зазначеним Порядком передбачено, що калькуляційною одиницею нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкової території є один квадратний метр загальної площі квартири. Відповідно до ст.162 ч.2 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в Уставному порядку тарифами. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. З рішення № 226-17/5 від 19 липня 2007 року “Про надання пільг по сплаті держмита в міський бюджет” вбачається, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час надання позову до суду, тому він підлягає стягненню з співвідповідачів на користь держави, відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України у сумі 51 грн 00 коп. Разом з судовим збором підлягають сплаті співвідповідачами витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.00 коп. на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України. На підставі ст.ст. 160,162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що відповідачу з 01.09.1996 року по 01.11.2007 рік були надані послуги з водопостачання та водовідведення, але оплата за надані послуги відповідачем частково не проводилася, чим була заподіяна матеріальна шкода підприємству. Просить суд стягнути на користь підприємства з відповідача заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 1 854 грн.53 коп., всі судові витрати покласти на відповідача. Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так як відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним в силу ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши інші докази, встановив слідуючі обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги з водопостачання та водовідведення, але всупереч вимог п.17 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, не оплачує послуги з водопостачання та водовідведення, в результаті чого за ними утворився борг у сумі 1 854 грн. 53 коп., про що свідчить довідка про заборгованість від 01.11.2007 року, надана Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 560 від 12.07.2005 року “ Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території”, зазначеним Порядком передбачено, що калькуляційною одиницею нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкової території є один квадратний метр загальної площі квартири. Відповідно до ст.162 ч.2 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в Уставному порядку тарифами. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. З рішення № 226-17/5 від 19 липня 2007 року “Про надання пільг по сплаті держмита в міський бюджет” вбачається, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час надання позову до суду, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України у сумі 51 грн 00 коп. Разом з судовим збором підлягають сплаті відповідачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.00 коп. на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України. На підставі ст.ст. 160,162 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що співвідповідачам з 01.09.1996 року по 01.11.2007 рік були надані послуги з водопостачання та водовідведення, але оплата за надані послуги співвідповідачами частково не проводилася, чим була заподіяна матеріальна шкода підприємству. Просить суд стягнути на користь підприємства з співвідповідачів заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 1 044 грн. 41 коп., всі судові витрати покласти на співвідповідачів. Співвідповідачі до суду не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Так як співвідповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином, суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним в силу ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши інші докази, встановив слідуючі обставини та відповідні до них правовідносини. Співвідповідачі мешкають за адресою:[ADDRESS] отримують послуги з водопостачання та водовідведення, але всупереч вимог п.17 “Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, не оплачують послуги з водопостачання та водовідведення, в результаті чого за ними утворився борг у сумі 1 044 грн. 41 коп., про що свідчить довідка про заборгованість від 01.11.2007 року, надана Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 560 від 12.07.2005 року “ Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території”, зазначеним Порядком передбачено, що калькуляційною одиницею нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкової території є один квадратний метр загальної площі квартири. Відповідно до ст.162 ч.2 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в Уставному порядку тарифами. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. З рішення № 226-17/5 від 19 липня 2007 року “Про надання пільг по сплаті держмита в міський бюджет” вбачається, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час надання позову до суду, тому він підлягає стягненню з співвідповідачів на користь держави, відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України у сумі 51 грн 00 коп. Разом з судовим збором підлягають сплаті співвідповідачами витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.00 коп. на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України. На підставі ст.ст. 160,162 ЖК України,

Outcome: approved