Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду мотивуючи це тим , що [INFO]помер чоловік її матері [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді &frac12; частини житлового будинку з надвірними будівлями , мати позивачки [PERSON]. прийняла спадщину , що відкрилась після смерті її чоловіка , але свідоцтва про право на спадщину не отримала , в даний час [PERSON]. відмовляється від спадщини на користь позивачки ,не ставлячи питання про продовження терміну для прийняття спадщини так як фактично вступила в управління і володіння спадковим майном , однак через неправильний запис дошлюбного прізвища матері позивачки [PERSON] у правовстановлюючих документах неможливо підтвердити родинні стосунки позивачки з матір”ю , а тому просить встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на майно. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка позов визнала . Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін , свідків, дослідивши документи справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що мати позивачки [PERSON]проживає в с.м.т.Петрове , Петрівського району , Кіровоградської області . 25 квітня 1980 року [PERSON]. уклала шлюб з [PERSON]в свідоцтві про одруження її прізвище вказано “[PERSON]”. У свідоцтві про народження позивачки ,серії [NUMBER] виданому 12 березня 1954 року, [PERSON]її прізвище та прізвище її матері на російській мові вказано помилково “[PERSON]”, хоча в усіх інших правовстановлюючих документах прізвище матері вказано вірно “[PERSON]”. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили , що з дитинства знають заявницю і вона дійсно є рідною донькою [PERSON] Бабуся позивачки [PERSON] , яка померла [INFO], за життя склала договір дарування згідно якого подарувала [PERSON] та позивачці по &frac12; частині житлового будинку з надвірними будівлями , що знаходиться по [ADDRESS] [INFO]помер чоловік матері позивачки [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на &frac12; частини житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою , яка належала йому на праві приватної власності .Мати позивачки [PERSON]. прийняла дану спадщину але свідоцтва про право на спадщину не отримала. В даний час [PERSON]. відмовляється від &frac12; частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]на користь позивачки. У відповідності з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1992 року “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” зазначається , що якщо у шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною , суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно , а не про продовження пропущеного строку. На підставі викладеного, суд вважає , що позов слід задовольнити , встановивши факт , що позивачка є рідною донькою [PERSON] та визнати за нею право власності на &frac12; частини житлового будинку з надвірними будівлями ,що належала [PERSON] , який помер [INFO]. На підставі п.1 п.п.1 ст.256 ЦПК України , 525 , 548,549,553 ЦК України (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved