Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

21.09.2007 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON], в якому вона просила виселити цю сім'ю із квартири № 1 будинку [ADDRESS], а також просила розірвати договір укладений між нею та [PERSON], та стягнути з нього заборгованість по сплаті орендної плати. У судовому засіданні 22.01.2008 року [PERSON] було подано заяву про залишення позовних вимог до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про їх виселення без розгляду, оскільки забажала їх розгляд у іншій справі, яка знаходиться в провадженні суду, залишивши лише на розгляд вимоги щодо самого [PERSON] про розірвання договору, укладеного з ним та стягнення заборгованості за орендну плату. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила суд розірвати договір оренди жилого приміщення від 18.05.2007 року, укладений нею і [PERSON] Вона обґрунтовує вимоги тим, що відповідач самотужки заповнював цей договір підчас того, як вона переїжджала із колишнім власником. Також вона зазначала, що не мала права по суті на укладання цього договору, оскільки не була ще власницею квартири. Крім цього вона просить стягнути з відповідача 4500 грн. орендної плати за цім договором, посилаючись на те, що вони усно домовилися про орендну плату в розмірі 1000 грн. щомісячно, але відповідач, який укладав договір, цього не прописав у договорі, хоча така домовленість між ними була. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений, про що у справі мається розписка. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивачку, свідка, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши її обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 18.05.2007 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений у письмовій формі договір оренди жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Цей договір підписаний обома сторонами. Згідно цього договору [PERSON] передала в тимчасове користування [PERSON], зазначену двохкімнатну квартиру на підставі заповіту. Порядок розрахунку зазначений у договорі, - тільки за комунальні послуги. Згідно із заповітом, укладеним 17.05.2007 року, [PERSON] заповідає у випадку його смерті все своє майно, в тому числі і зазначену квартиру,[PERSON]. Смерть [PERSON] настала, відповідно свідоцтва про смерть [INFO]. Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Таким чином, право[PERSON]. на розпорядження спірної квартирою починалося лише після смерті спадкодавця, та прийняття спадщини. На день укладання договору такого права, а саме права розпорядження спірною квартирою, яка належала [PERSON], у [PERSON]. не було а ні за заповітом, а ні на підставі інших парвочинів. На підставі наведеного, судом встановлено, що [PERSON] не мала відповідного права на укладання будь-яких договорів щодо спірної квартири. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Виходячи зі смислу цієї статті, [PERSON], не маючи на те відповідних підстав і будучи власником квартири, не мала права на укладання спірного договору, а тому на підставі ст. 215 ЦК України цей договір є недійсним з моменту його укладання. В цієї частині позов позивачки судом задовольняється. В задоволенні решти частини позову, щодо стягнення орендної плати суд відмовляє, оскільки по-перше така умова не була оговорена у договорі, а по-друге недійсний договір сам по собі не породжує прав та обов'язків і його наслідком є двостороння реституція. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмір 8,5 грн., а також 7,5 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді. На підставі наведеного,

Outcome: partial