overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

В заяві до суду позивачка вказала , що [INFO]помер [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в селі Біличині Барського райну ,Вінницької області . На день його смерті залишилось спадкове майно , яке складається з домоволодіння , яке розташоване в [ADDRESS], , земельної ділянки частки (паю) розміром 2.14 в умовних кадастрових гектарах,, що перебуває у колективній власності КСП «Подолянин».А також грошових вкладів на суму 5434 гривні 34 копійки , який знаходиться в Барському ТВБВ 10001\057\2917\01. [PERSON]залишив на ім»я позивачки заповіт посвідчений секретарем Ялтушківської сільської ради. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , просила суд Їх задовольнити. Відповідач-представник Барської районної Державної Адміністрації позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач -представник Барського районного відділу земельних ресурсів позов визнав , не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши обставини справи та давши Їм оцінку , суд приходить до висновку , що позов підлягає до повного задоволення з наступних Підстав. В судовому засіданні позивачка у відповідності до ст.. 58 ЦПК України надала суду докази належність яких не оспорювалась. Так в судовому засіданні повністю доведено факт , що позивачка фактично вступила в володіння спадковим майном. Крім того у відповідності до ст.. 61 п.1 ЦПК України «Підстави звільнення від доказування» Обставини , визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. За вказаних обставин по справі доведених в судовому засіданні , суд вважає позов доведеним та обґрунтованим. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

В заяві до суду позивачка вказала , що рішенням суду від 17 грудня 2007 року 2007 року визнано за нею право власності на майновий пай спілки пайовиків с.Івановець і виділено їй в натурі кормоцех ВРХ та автомашину САЗ 3507 [NUMBER] В даний час позивачці необхідно зареєструвати машину в МРЕВ , але для цього машина має бути знята з обліку .Відповідач добровільно не бажає зяти автомобіль з обліку. В судовому засіданні позивачка та її представник- адвокат [PERSON]підтримали позовні вимоги , просилли суд Їх задовольнити. Відповідач Голова спілки пайовиків с.Івановець [PERSON] позов визнав , не заперечував проти його задоволення.Про що свідчить його заява на адресу суду від 21.03.2008 року. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши обставини справи та давши Їм оцінку , суд приходить до висновку , що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні позивачка та її представник у відповідності до ст. 58 ЦПК України надала суду докази належність яких не оспорювалась. Так в судовому засіданні повністю доведено факт , що позивачка фактично вступила в володіння майном.Про це свідчить рішення суду від 17.12.2007 року . Крім того у відповідності до ст.. 61 п.1 ЦПК України Підстави звільнення від доказування «Обставини , визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.» За вказаних обставин по справі доведених в судовому засіданні , суд вважає позов доведеним та обґрунтованим, порушення прав окремих громадян чи інтересів Держави не встановлено. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

В заяві до суду позивач вказав, що по домовленості між [PERSON]та [PERSON]останній позичив в позивача гроші в сумі 1450 доларів США, що в гривнях складає 7322,25 грн., що підтверджується розпискою даною відповідачем власноручно складеною та підписаною ним 06.07.2007 року. Вони домовились, що борг відповідач поверне до 6 листопада 2007 року. Однак вже пройшло більше місяця зчасу настання погашення боргу, але відповідач цього не робить та уникає його. На неодноразові звернення позивача відповідач обіцяє, що від боргу він не відмовляється однак і борг не повертає.. Так як відповідач не бажає добровільно повернути борг позивач змушений звернутись до суду. За перенесені хвилювання та стрес відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10 000 грн. Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON]на його користь борг за договором позики та моральну шкоду, а всього в сумі 17332,25 грн. та витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON]повністю підтримав позовні вимоги, просив суд Їх задовольнити, навівши обґрунтування та надавши докази. Відповідач [PERSON]позов визнав частково . В частині стягнення з нього коштів 1450 долларів США -визнав повністю , а тому суд приймаючи рішення враховуючи пояснення позивача, відповідача,дослідивши обставини справи та давши Їм оцінку , суд приходить до висновку , що позов підлягає до повного задоволення в частині стягнення суми боргу 1450 долларів США , що складає 7332, 25 гривень по курсу НБУ України по домовленості сторін, за договом позики , з наступних підстав. В судовому засіданні позивач у відповідності до ст. 58 ЦПК України надав суду докази належність яких не оспорювалась. Так в судовому засіданні повністю доведено факт , що [PERSON]позичив у [PERSON] доларів США .Вказане доводить розписка , а також покази допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Вказаного не оспорює і відповідач [PERSON] Щодо вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди , то суд констатує , що позов слід задовольнити частково . До такого висновку суд дійшов з наступних мотивів. Як стверджує позивач і це доведено ним в судовому засіданні , він та його дружина [PERSON]хворіють . Вказане підтверджується наданими позивачем медичними документами . - «Консультативним заключенням Доцента к.м.н [PERSON]»; - Випискою з історії хвороби від 20.11. 2007 року ; - Висновком №1305 від 13-11-2007 року Вінницької обласної клінічної лікарні ім..Пирогова ; - Випискою-епікризом №2520 від 10.06.2006 року ; - Протоколом обстеження №1763 від 18.05.2007 року [PERSON]. Позивач вказує , що на вказані кошти , які йому мав би повернути відповідач він планував лікування з дружиною . В зв»язку з неповерненням коштів він несе значні моральні страждання, душевні муки та переживання.Має постійний хворобливий та стомлений стан . Йому соромно перед дружиною та рідними людьми . Відповідач уникає зустрічей . Однак суд враховує те , що позивач не в повній мірі обґрунтував позовні вимоги в частині позову щодо моральної шкоди та не надав в повній мірі та об»ємі належні докази . А тому суд ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи це неможливістю подальшого спільного проживання. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1996 року. Від даного шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO] народження, який знаходиться на її утриманні. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити Відповідач в судове засідання не з»явився, однак про день, час та місце розгляду справи було повідомлено завчасно судовою повісткою. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.105 Сімейного Кодексу України - “ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду “. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дитини, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

02.09.2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Подружнє життя у сторін не склалось, основна причина розладу в сім'ї - сторони не можуть знайти між собою спільної мови, в сім'ї не має злагоди, взаєморозуміння. На цьому грунті між ними часто виникають сварки, суперечки, які унеможливлюють спільне проживання. З лютого 2007 року вони проживають окремо. Дітей не мають. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, на розірванні шлюбу згодна. Оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони з лютого місяця 2007 року не проживають разом, не виявляють один до одного поваги, не підтримують подружні стосунки, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] 22 лютого 2008 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності, зазначаючи, що в червні 2006 року на підставі усного договору купівлі-продажу придбав у відповідачів житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] який ті успадкували після смерті [PERSON]. За даний житловий будинок відповідачі отримала кошти, зобов'язавшись оформитись в правах спадкоємців, щоб в послідуючому нотаріально оформити вищезазначений договір, але до даного часу ухиляються від оформлення правочину. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] дійсним та визнати за ним право власності на даний житловий будинок. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали, не заперечують проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON] житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] який ті успадкували після смерті [PERSON]. Відповідачі відмовляються оформитись в правах спадкоємців, щоб в послідуючому посвідчити в нотаріальній конторі договір купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що з відповідачем уклала шлюб 25.11.1989 року . Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] року народження . Однією сім»єю з відповідачем проживали по січень 2008 року . Після припинення шлюбних стосунків син проживає у неї та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює водієм в Голованівському АТП № 13539, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі &frac14; частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до його повноліття . В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі , просить позов задовольнити . Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав повністю згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивачку , відповідача , дослідивши матеріали справи дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено , що сторони уклали шлюб 25.11.1989 року . Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні . Однією сім»єю сторони проживали до січня 2008 року . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає . Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов»язаний утримувати дитину , але добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання відмовляється , тому з нього необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON]. Викладене підтверджується копією свідоцтва про народження сина [PERSON], а/с -4, копією свідоцтва про одруження , а/с-2, довідкою сільської ради , а/с-5, не викликає сумніву , є достовірним. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача державне мито в сумі 51 грн , витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 11.10.1989 року по 05.01.1998 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 600 грн. щомісячно. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала заяву в якій вточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, а справу розглянути за її відсутності.. Відповідач у судове засідання не з'явився, проживає у м. Керч, але надіслав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, із позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що сторони до 05.01.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON][INFO] року народження, про що свідчать виписка із рішення Красногвардійського районного суду АР Крим, та відповідні свідоцтва про народження. Довідкою виконавчого комітету Петрівської сільради підтверджується, що неповнолітні [PERSON]. 1990 р.н. та[PERSON] проживають у[ADDRESS]разом із матір'ю[PERSON]. Статтею 51 ч.2 Конституції України, та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у доход держави державне мито. На підставі ч.2 ст. 51 Конституції України ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Рівнівської сільської ради про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.1988 року між ним та [PERSON] був укладений письмовий договір купівлі-продажу будинку, розташованого у с. Новомикільське Красногвардійського району АР Крим. При зверненні до Рівнівської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності, йому було відмовлено, оскільки договір не був нотаріально засвідчений, та рекомендовано звернутися до суду. Вважає оскільки ним виконані усі істотні умови договору, то він є власником будинку, просив визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на домоволодіння. У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, заперечень не надав. Матеріалами справи встановлено, що 06 грудня 1988 року між [PERSON] та [PERSON], укладено договір купівлі-продажу будинку в с. Новомикільське Красногвардійського району без зазначення номеру будинку. Будинок по [ADDRESS] на балансі Рівнівської сільради не знаходиться, свідоцтво про право власності на будинок не видавалося, за даними сільради будинок належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.1988 року, про що свідчать відповідні довідки виконавчого комітету Рівнівської сільради. Копією домової книги підтверджується, що[PERSON] з 06.01.1989 року зареєстровано у будинку [ADDRESS], а [PERSON] з 20.01.1989 року з вказаного будинку виписано. За таких підстав суд вважає за можливе позовну заяву[PERSON] задовольнити та визнати угоду купівлі - продажу будинку від 06.12.1988 року дійсною, а також визнати за позивачем право власності на будинок по [ADDRESS], а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.ст. 220, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

у суд з позовною заявою про визнання права власності на 1/3 частину в рівних частках житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], звернулися [PERSON] та [PERSON] до Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO]померла їх бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Позивачі як спадкоємці за заповітом мають право на набуття у власність вказаного майна, але не можуть його оформити, оскільки у [PERSON] не було на його правовстановлюючого документа. У судове засідання позивачі не з'явилися подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином відповідач повідомлений про час і місце судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог, а також клопотання про розгляд цивільної справи у відсутності представника відповідача. Як установлено в судовому засіданні бабуся позивачів [PERSON] померла [INFO]. За життя [PERSON]. розпорядилася своїм майном, про що 17 квітня 2007 року склала заповіт, посвідчений секретарем Біликівської сільської ради в реєстрі за № 29, яким все своє майно заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON]. Житловий будинок з надвірними будівлями, де проживала [PERSON]., знаходиться в [ADDRESS]. 1/3 частина вказане домоволодіння, загальна вартість якого складає 46 035 гривень, у бюро технічної інвентаризації на праві власності [PERSON] не зареєстроване. Інші 2/3 частини зареєстровані на [PERSON] та [PERSON] - батьків позивачів. Для оформлення спадщини позивачам необхідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності [PERSON] на 1/3 частину даного домоволодіння, яке відноситься до категорії колгоспного двору . Спадкоємців за законом, які мають право на обов'язкову частку у даній спадщині не має. [PERSON]. та [PERSON]. прийняли дану спадщину і фактично вступили в управління даним спадковим майном . Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]., як спадкоємці за заповітом, вступивши в управління спадковим майном, мають право на набуття у власність у рівних частках 1/3 частини житлового будинку з надвірним будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], в рівних частках. Також суд відповідно до ст.130 ЦК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов,і вважає за необхідне задовольнити позов відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд,за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позивачка зазначила, що знаходилася з відповідачем у шлюбі, від якого в них [INFO] народився син [PERSON], однак відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі &frac14; частини всіх видів його доходів щомісяця. У судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка наполягала на позові, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. перебуває у шлюбі з [PERSON]. (а.с. 2), від якого в них є син [PERSON], [INFO] народження (а.с. 3), якій проживають з матір&cent;ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду засіб на утримання дитини (аліменти) присуджується в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.184 ч.1 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved