Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, якими стягнути з відповідача в користь держлісгоспу 2276 гривень 20 копійок в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням та в доход держави судові витрати по справі. У судовому засіданні прокурор свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач, працюючи старшим майстром лісу Липовицького лісництва, допустив самовільну рубку лісу на ввіреній йому лісовій ділянці. А тому з відповідача слід стягнути вартість заподіяної лісовому господарству шкоди, що складає суму позовних вимог. Представник держлісгоспу позовні вимоги підтримав частково та дав у судовому засіданні аналогічні пояснення., уточнивши, що невідомими особами вчинено самовільну рубку сиро ростучого лісу, а тому лісовому господарству заподіяно шкоду, що виражена у тому, що зрубано ліс, який не досяг зрілого віку та не підлягав вирубці. Відповідач позов не визнав. Він не заперечує, що у ввіреному йому кварталі Липовицького лісництва було вчинено самовільну рубку дерев, а він не виявив лісопорушників. Однак він вважає, що лісовому господарству не заподіяно шкоду, тому що зрубано сухостійні та вітровальні дерева, які необхідно було рубати. Крім того не заперечує, що у коло його обов»язків входить охорона лісу від самовільних порубок. Та практично він не мав можливості виявити лісопорушників, тому що під охороною у нього знаходиться біля 1000 гектарів лісів, і у час вчинення цього лісопорушення він знаходився у іншому обході. Самовільно зрубана деревина доставлена ним у лісгосп і там знаходиться у даний час. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. Актом перевірки від 18 квітня 2007 року (а.с.9) підтверджено, що цього числа у кварталі № 14 на лісовій ділянці № 5,6 виявлено незаконну рубку 15 дерев смереки загальною масою 5, 95 метрів кубічних. Листом № 02-02\90 виданим директором ДП «Брошнівський лісгосп» 20 лютого 2008 року (а.с.8) підтверджено, що самовільно зрубані дерева були сухостійними та вітровальними, а шкода заподіяна лісовому господарству незаконною їх рубкою складає 2276 гривень 20 копійок. Копією посадової інструкції старшого майстра лісу (а.с.5,6) та копією типового договору про повну матеріальну відповідальність (а.с.7) підтверджено, що відповідач зобов»язаний здійснювати контроль за охороною лісу, затримувати у встановленому порядку осіб, винних у вчиненні лісопорушень та несе повну матеріальну відповідальність за збереження лісопродукції та інших цінностей, довірених йому. Постановою помічника прокурора Рожнятівського району від 4 травня 2007 року (а.с.4) підтверджено, що по факту самовільної рубки лісу у порушенні кримінальної справи відносно відповідача відмовлено, за відсутністю у його діях складу злочину. Відповідно до ст. 105 ЛК України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, а відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода , завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особи відшкодовується особою, яка її заподіяла. Суд вважає, що позивачем не доведено, що саме незаконними діями чи бездіяльністю відповідача заподіяна лісовому господарству шкода, а тому позовні вимоги є безпідставними і у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.105 ЛК України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed