Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, вказуючи на те, що з [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2002 року по 05.10.2007 року. За час перебування в шлюбі вона з відповідачем набули майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS]. Вказаний будинок вони купили в 2006 році і він відповідно до ст.60 СК України є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю. А тому просить суд провести між нею та відповідачем розподіл житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими в [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по цьому позову. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала по вищевикладеним мотивам і просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги позивачки просить задовольнити і розподілити будинок в [ADDRESS], виділивши позивачці, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06.12.2007 року, першу частину розрахунку ідеальної частки вищезазначеного домоволодіння (більшої вартості), а саме: веранду площею 21,9 кв.м., кімнату 1-2 площею 11,8 кв.м., кімнату 1-5 площею 8,1 кв.м., частину сараю Б-1(6*5,5), літню кухню (В-1) та залишити в сумісному користуванні і використовувати в рівних частинах погрібник, погріб та колодязь, посилаючись на те, що позивачка має двох малолітніх дітей та те, що їй буде важко переобладнати для проживання другу частку цього домоволодіння. Крім того, представник позивача просить не стягувати з позивачки на користь відповідача грошову суму для вирівняння розподілених часток домоволодіння у грошовому відношенні та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати сплачені нею по цьому позову. В судовому засіданні відповідач не визнав позовних вимог позивача і просить суд відмовити позивачці у задоволенні її позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача посилаючиь на те, що за час подружнього життя сторонами було нажите спільне майно, яке включало в себе і рухоме і нерухоме. Позивачка з січня місяця 2007 року не проживає у вищезгаданому домоволодінні, а мешкає, з власної ініціативи, і зареєстрована в іншому населеному пункті де проживає разом зі своїм співмешканцем і не має наміру проживати у розподіленій частці домоволодіння. Крім того, у жовтні 2007 року між позивачем і відповідачем була досягнута усна домовленість про поділ спільно нажитого майна в натурі, що підтверджується розпискою позивача від 02 жовтня 2007 року і відповідно до ринкової вартості частки майна, яке відійшло позивачці, її частка відповідає вартості придбаного подружжям домоволодіння, яке є предметом розподілу. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є рідною сестрою позивачки, показала, що домоволодіння, яке є предметом розподілу, сторони придбали за спільні гроші. Після розірвання шлюбу позивачка дійсно забрала майно зазначене в розписці, проте, частина рухомого майна залишилася і у відповідача. На сьогодні, позивачка проживає зі своїм співмешканцем і дітьми в іншому населеному пункті. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є рідною тіткою відповідача, показала, що домоволодіння, яке є предметом розподілу, сторони придбали за спільні гроші. В січня 2007 року позивачка без всяких мотивів покинула позивача і поїхала проживати до свого співмешканця в іншу місцевість. Вона не чула про домовленість між сторонами про поділ спільно нажитого майна, проте, бачила, як позивачка пригнала у вищезгадане домоволодіння вантажний автомобіль і вивезла частину майна, яке зазначено в розписці. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що домоволодіння, яке є предметом розподілу, сторони придбали за спільні гроші. Крім того, він був свідком того, як позивачка, після розлучення, забрала частину спільно нажитого майна. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 2002 року по жовтень 2007 року. За час подружнього життя вони набули майно (рухоме і нерухоме), зокрема, придбали, за договором купівлі-продажу, будинок, що знаходиться в [ADDRESS], яке відповідно до ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України, являється об'єктом їх спільної сумісної власності. Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи від 06 грудня 2007 року вартість вищезгаданого житлового домоволодіння складає 6575, 00 грн. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідченим. Згідно ст. 71 Сімейного Кодексу України майно, що є об”єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідні договори про поділ або виділення в натурі нерухомого майна сторонами не укладалися. За таких обставин, суд бере до уваги розписку позивача від 02 жовтня 2007 року про розподіл майна, риночку оцінку виділеного позивачу майна в натурі, проте не вважає їх допустимими доказами при розподілі житлового домоволодіння, але враховує як обставину, що має істотне значення при визначенні порядку поділу майна між сторонами. Крім того, при розподілі житлового домоволодіння суд бере до уваги наявність у позивачки двох малолітніх дітей та те, що об'єкт розподілу являється постійним місцем проживання відповідача, а позивачка зареєстрована і проживає іншою сім'єю в другому населеному пункті. За таких обставин та враховуючи те, що висновки судової будівельно-технічної експертизи не викликають будь-яких сумнівів у своїй правильності, а також є науково обґрунтованими, суд бере їх за основу при вирішення питання про поділ будинку, господарських будівель та земельної ділянки і приходить до висновку виділити позивачу, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06.12.2007 року, другу частину розрахунку ідеальної частки вищезазначеного домоволодіння (меншої вартості), а саме: кімнату 1-3 площею 17, 6 кв.м. вартістю 1307 грн., кімнату 1-4 площею 10.1 кв.м. вартістю 750 грн., частину сараю Б-1 (6,5*5,5) вартістю 781 грн. та залишити в сумісному користуванні і використовувати в рівних частинах погрібник, погріб, колодязь. Крім того, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму для вирівняння розподілених часток домоволодіння у грошовому відношенні в сумі 270 грн. Відповідно до ст.82 ЦПК України, судові витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню не сплачений судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена нею вартість проведеної судової будівельно-технічної експертизи в сумі 420 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 330 грн.

Outcome: partial