overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

07.02.2008 р. [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - грошовий внесок в Ощадбанку і акції ВАТ "ЗЗФ". У позові зазначив, що внесок і цінні папери належали на праві власності його дідові [PERSON], який помер [INFO]. Просить визнати за ним право власності на внесок і акції. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає повністю і просить розглянути справу без її участі. Представники 3-х осіб - ВАТ "Озадний банк України", ВАТ "Запорізький завод феросплавів", 8-ої Запорізької державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явилися. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 1261 ЦК спадкоємцями 1-ої черги за законом є той з подружжя, хто пережив, а також діти, у рівних частках. У відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім батькам, якби вони були живі на час відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON], який помер [INFO]., належали на праві власності компенсаційний грошовий внесок в ВАТ "Ощадний банк України" в сумі 5.713 грн., а також 168 простих іменних акцій ВАТ "Запорізький завод феросплавів". Заповіту [PERSON] не складав. Спадкоємцями 1-ої черги за законом після смерті [PERSON] були відповідачка [PERSON] - дружина померлого, і [PERSON] - батько позивача, який помер раніше за спадкодавця, а саме [INFO]. Таким чином, позивач [PERSON], який народився [INFO] (тобто на час відкриття спадщини був неповнолітнім), є спадкоємцем після [PERSON] за правом представлення, і вважається таким, що прийняв спадщину за правилами ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Оскільки відповідачка [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача, єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 13 червня 1995 року міськрадою м. Устилуг, Володимир-Волинського району, Волинської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1с. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей, дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли через несумісність характерів, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. З 2006 року разом не проживають. Оскільки, відповідачка має намір укласти шлюб з іншим чоловіком, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей між подружжям не має. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що подальше збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати, не вживати заходів щодо його подальшого збереження. Відповідно до 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини та суперечити моральним засадам суспільства. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його ступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно. В судовому засідання позивачка свої позовні вимоги підтримала, навівши обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка позов визнала повністю і не заперечувала проти ухвалення рішення, про що надала суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.1997р. між позивачкою та [PERSON]фактично був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване по[ADDRESS] Згідно розписки, наданої [PERSON]. 01.12.1997р., кошти в сумі 5 000,00 грн. він отримав від [PERSON]. (а.с.15). В зв'язку з тим, що [INFO][PERSON]. помер, договір купівлі-продажу домоволодіння в нотаріальному порядку не був оформлений. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 1997 року до березень 2000 року, і в них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Після припинення сумісного проживання відповідач матеріальної допомоги не надавав, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі і просить суд стягувати аліменти на утримання доньки. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд до відповідача із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. повідомила, 10.09.1999 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем . [INFO]у них народився син [PERSON], а[INFO]народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З грудня 2007 р. шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, понесені судові витрати. Відповідач у судове засідання не з”явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.1999 р. між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей : сина [PERSON], [INFO]. та доньку [PERSON],[INFO]. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - в розмірі 1/3 частини доходу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх дітей, а тому їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник свої заявленні вимоги підтримав, навівши обставини, аналогічні викладеним у заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечув і просив розглядати справу у його відсутності. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявленні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в довідці Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 05.04.2004 р., яка була видана на запит Чутівського районного військового комісаріату від 14.01.2004р. №19, стосовно військової служби у діючій армії заявника, зазначене його прізвище не „[PERSON]”, як у паспорті, а „[PERSON]”. Всі інші данні, зазначені у архівній довідці: ім'я та по батькові, місце та рік народження, співпадають із відомостями із військового квітка заявника (а.с.5), свідоцтва про народження (а.с.7), паспорта (а.с.11). Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання статусу учасника бойових дій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] і у зв'язку з чим, була відкрита спадщина за останнім місцем проживання померлого в с.Шабалинів, Коропського району, Чернігівської області. Вона являється спадкоємцем майна померлої. Однак в строк передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, вона спадщину не прийняла, оскільки має престарілий вік і тривалий час хворіє, а тому просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але на адресу суду надала заяву в якій зазначила, що свій позов підтримує та просить справу розглянути без її участі. Представник Шабалинівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Шабалинівська сільська рада не заперечує проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON], яка відкрилась після смерті [PERSON] та просить розглянути справу без участі їхнього представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, дійсно, [INFO] помер брат позивачки [PERSON], і у зв'язку з чим, була відкрита спадщина за останнім місцем проживання померлого в с.Шабалинів, Коропського району, Чернігівської області. За повідомленням Коропської державної нотаріальної контори, на сьогодні, ніхто спадщину [PERSON] не прийняв. Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] своєчасно не звернулася до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини, оскільки вона має похилий вік і тривалий час хворіє, тобто вона пропустила строк подачі заяви з незалежних від неї причин, які суд вважає поважними. За таких обставин, суд вважає за можливе встановити додатковий достатній строк для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду 13 березня 2008 року із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що при зверненні до управління пенсійного фонду України в Лозівському районі з питань оформлення пенсії виявилось, що в довідці за № 147 від 05 березня 2008 року вказано, що в документах колгоспу ім. Свердлова, а в подальшому КСП ім. Свердлова Лозівського району Харківської області за період його роботи з 1979 року по 1992 рік про його заробітну плату вказано скорочено його по батькові, а саме: [PERSON] Тому заявник змушений звертатися до суду з заявою про встановлення факту приналежності йому, [PERSON] вказаної довідки, яка необхідна для оформлення пенсії. В зв'язку з викладеним заявник звернувся до суду і просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - довідки № 147 від 05 березня 2008 року. В судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги заяви, просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав листа, в якому проти задоволення вимог заяви [PERSON] не заперечує та прохає розглянути справу у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Матеріалами справи встановлено, що у правовстановлюючому документі [PERSON] такому як: довідка № 147 від 05 березня 2008 року вказано, що в документах колгоспу ім. Свердлова, а в подальшому КСП ім. Свердлова Лозівського району Харківської області за період його роботи з 1979 року по 1992 рік про його заробітну плату вказано скорочено його по батькові, а саме: [PERSON], що підтверджується архівною довідкою виписаною згідно з документами, які зберігаються у Лозівському районному трудовому архіві Лозівської районної державної адміністрації. Згідно з записом трудової книжки заявник починаючи з 03 серпня 1979 року по 14 березня 2000 року дійсно працював в колгоспі ім. Свердлова Лозівського району Харківської області, даний факт також підтверджується копією трудової книжки. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що вищевказані документи видані на ім'я “Сидоренка Миколи П.” належать [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу , мотивуючи свої вимоги тим , що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 липня 1995 року. Від спільного життя мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] року народження. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні . Шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2007 року з тієї причини, що відповідач зловживав алкогольними напоями і перебуваючи в стані сп”яніння вчиняв сварки в процесі яких ображає її та принижує в присутності дитини . Така поведінка відповідача призвела до того , що нею втрачено почуття любові та поваги до останнього . Вважає , що сім”я розпалася остаточно , оскільки примирення між ними неможливе , а тому вона прийшла до переконання про необхідність розірвати шлюб . У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити . Розірвати шлюб з відповідачем , оскільки з січня 2007 року вони мешкають окремо один від одного і сім”я існує тільки формально . Вона вважає за неможливе відновити шлюбні стосунки з відповідачем , так як їх шлюб розпався остаточно . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав і суду пояснив , що він згоден на розірвання шлюбу , оскільки дійсно вони тривалий час проживають окремо , шлюбних стосунків не підтримують і він також вважає за неможливе на теперішній час відновити сім”ю . Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про одруження с [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1995 року/а.с.9/. З свідоцтва про народження с [NUMBER] вбачається , що сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] року народження/а.с.8/ . У судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами і їх окреме проживання тривалий час . Таким чином, суд приходить до переконання, що сім”я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки сторони на протязі тривалого часу спільно не проживають , спільне господарство не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін . Відповідно до ст. 112 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд враховує, що між сторонами спору про поділ майна та міста проживання і утримання малолітньої дитини на теперішній час немає. Витрати по розірванню шлюбу суд вважає за необхідне покласти на відповідача з урахуванням інтересів малолітньої дитини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], 3-я особа - Універсальна біржа “Юна” про визнання права власності на квартиру. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що відповідно до біржового контракту від 22.03.2000 р., зареєстрованого Універсальною біржею “Юна” між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. З моменту укладення вказаного договору він володів квартирою, а відповідач отримала гроші. На теперішній час виникла необхідність відчуження квартири, але зробити це він не має можливості у зв'язку з відсутністю нотаріально посвідчення договору. Просив суд визнати за ним право власності на вказане житлове приміщення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи на 06.03.2008 р. та 26.03.2008 р. повідомлялась, але відмовилась від одержання судових повісток та повідомила позивачу про небажання з'являтись до суду. Суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. Проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Відповідно до довідки Державного реєстратора виконавчого комітету Макіївської міської ради Універсальна біржа “Юна” припинила свою діяльність у зв'язку з ліквідацією 01.12.2005 р. (а.с. 12). Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. До договору на біржах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Але положення ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлює правило, відповідно до якого у разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із стороні ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У судовому засіданні встановлено, що 22.03.2000 р. між сторонами було укладено договір купівлі - продажу житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4) Вказаний договір було укладено та зареєстровано на Універсальній біржі “Юна”. Відповідно до змісту вказаного договору сторони домовились щодо усіх істотних умов: предмету, ціни, моменту переходу права власності, відповідальності сторін. З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що під час укладення договору відбулось його повне виконання: відповідач отримала гроші, а він ключі від квартири. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, керуючі ст.ст. 220 ч. 2, 319 ч. 2, 328 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 3-7, 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив його задовольнити посилаючись на те, що знаходився з відповідачем у трудових відносинах з 13 квітня 1987 року по 27 грудня 2007 року. В день звільнення з ним не було проведено повного розрахунку всіх сум, що належать йому, тому просив стягнути з Первомайського Державного підприємства „Хімпром” заборгованість по заробітній платі у сумі 19087 грн. 39 коп. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду відгук, у якому позов визнав і просив розглянути справу за відсутності його представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони з 13 квітня 1987 року по 27 грудня 2007 року знаходилися у трудових відносинах, що вбачається з трудової книжки. В день звільнення відповідач - підприємство не провів виплату всіх сум, що належать позивачу. Сума заборгованості склала 19087 грн. 39 коп., що підтверджується довідкою ПДП „Хімпром” за № 632 від 26 лютого 2008 року. Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З відповідача також слід стягнути судовий збір в прибуток держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення, в порядку ст. 88 ч. 2 ЦПК України, так як позивач під час подання позову до суду був звільнений від їх сплати. На підставі ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved