Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, вказуючи, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] скоїли таємне викрадення належних йому на праві власності грошових коштів у сумі 1500 грн. та телефону «Нокіа» вартістю 100 грн., через що вироком Лисичанського міського суду від 13.11.2007 року визнані винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Посилаючись на те, що шкода завдана спільними діями неповнолітніх, просив стягнути з відповідачів в рівних частках заподіяну йому матеріальну шкоду у сумі 1500 грн., та 100 грн. в рахунок відшкодування вартості телефону «Нокіа». Крім того, вважає, що злочинними діями відповідачів йому заподіяно й моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 грн., та складається у душевних та фізичних стражданнях, яких він зазнав в зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, тому просив стягнути з відповідачів у рівних частках 5000 грн. компенсації моральної шкоди, 74 грн. 13 коп. на оплату ліків та 150 грн. на оплату правової допомоги. В судовому засіданні позивач посилаючись на ті ж обставини у позові, збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідачів в рівних частках вартість газової колонки у сумі 500 гривень, яка була пошкоджена [PERSON] та [PERSON] при скоєнні злочину. Судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги у сумі 450 гривень просив покласти на відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, заперечували проти задоволення позову в часті компенсації моральної шкоди та вартості газової колонки у сумі 500 грн., посилаючись на те, що позивачем не надано доказів щодо вартості колонки, а розмір моральної шкоди є неспівмірним із діями відповідачів, проте не заперечували відшкодувати позивачу 1000 грн. заподіяної моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 13.11.2007 року [PERSON], [PERSON] визнані винними у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України з призначенням покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON], [PERSON] звільнені від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік. (а.с.4-5) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 1179 ЦК України У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO], про що роблений актовий запис № 0705, [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 966. Суд відмовляє позивачу у стягненні на його користь з відповідачів 74,13 грн., витрачених на придбання ліків, оскільки надані позивачем фіскальні чеки не містять конкретної назви та переліку ліків, які останньому призначалися. Суд також відмовляє позивачу у стягненні з відповідачів вартості газової колонки у сумі 500 грн., оскільки доказів, підтверджуючих її вартість позивачем суду не надано. Відповідно до ст.ст.23, 1167 ГК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 Постанови №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, суд виходить з характеру, об'єму та тривалості душевних страждань позивача, глибини його психологічного дискомфорту, оскільки останній є людиною похилого віку та з врахуванням розумності і справедливості, стягує з відповідачів на користь позивача по 500 грн. компенсації моральної шкоди з кожного. Відповідно до ст.84, 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 450 грн., та на користь держави 51 грн. державного мита. На підставі викладеного,

Outcome: partial