Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до ДТ «Разноекспорт-Траст», в якому просить стягнути з нього на її користь матеріальну шкоду у розмірі 10038 грн. 00 коп., та компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 жовтня 1994 року між сторонами було укладено договору на здійснення представницької діяльності № 36075, згідно якому вона передала відповідачу свій майновий приватизаційний сертифікат вартістю 1050000 крб. та грошові кошти у сумі 35000 крб. Відповідач взяв на себе зобов'язання від свого імені здійснювати представницьку діяльність по збереженню , обслуговуванню та розпорядження вказаним майном позивачки. За час дії договору відповідач не виконував свої зобов'язання, передбачені п.п. 2.3.4, 3, 6, 7 договору, не повернув внесену позивачкою грошову суму, не збільшив номінальну вартість майнового приватизаційного сертифікату позивачки та не сплатив їй дивіденди. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань позивачка просить стягнути з нього матеріальні збитки у розмірі 10038 грн. 00 коп., визначені виходячи із дооціненої вартості майнового приватизаційного сертифікату, з урахуванням 3% річних за кожен рік дії договору, з урахуванням індексу інфляції за цей період. Крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп. завданої їй невиконанням договору. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ДТ «Разноекспорт-Траст» - Педенко Є.М. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що згідно укладеному договору на здійснення представницької діяльності № 36075 від 11 жовтня 1994 року відповідачем для позивачки було придбано акції ВАТ «Лисичанськнафтооргсинтез». У звязку з несплатою дивідендів вказаним Товариством відповідач, на підставі п. 2.3.2 договору обміняв придбані акції на 21 інвестиційний сертифікат ІК «Разноекспорт», а у березні 2000 року були продані на сертифікатному аукціоні. Отримані від цих операцій грошові кошти у сумі 19 грн. 96 коп. були зараховані на особовий рахунок позивача, про що вона була повідомлена відповідним листом. До цього часу позивач добровільно належні їй гроші не отримала. Представник відповідач вважає, що відповідачем належним чином були виконані свої зобов'язання за договором на здійснення представницької діяльності №36075 від 11 жовтня 1994 року і підстав для покладення на нього відповідальності за неналежне виконання зобов'язань - не має. З'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов [PERSON]. залишити без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 1994 року між сторонами було укладено договір № 36075 на здійснення представницької діяльності ( далі - Договір), у відповідності до якого позивач передала відповідачу належні їй майновий приватизаційний сертифікат номінальною вартістю 1050000крб. та грошової суми в розмірі 35000 крб. ( далі - Майно) У відповідності до п.2 вказаного договору позивачка доручила відповідачу від свого імені та в її інтересах здійснювати представницьку діяльність по збереженню, обслуговуванню та розпорядженню Майном позивачки. Для цього позивачка надала відповідачу право: отримувати за рахунок Майна цінні папери будь-яких емітентів, пайові свідоцтва юридичних осіб, в тому числі шляхом інвестування в акціонерних товариствах та пайові свідоцтва юридичних осіб в процесі приватизації державного майна; використовувати Майно іншим шляхом під час створення юридичних осіб; здійснювати представницькі операції з цінними паперами, пайовим свідоцтвом та іншими документами, отриманими за рахунок Майна, в тому числі: приймати участь в управлінні господарськими товариствами, здійснювати операції купівлі, продажу, залогу, займу, обміну цінних паперів, здійснювати інші в тому числі інші операції, передавати повноваження по управлінню Майном, які визначені даним договором, іншій юридичній особі, а також підписувати договори від імені довірителя з іншою юридичною особою про передачу останньому Майна з виїмкою його з управління довіреної особи, за умови забезпечення при цьому охорони прав та інтересів довірителя. Відповідач, згідно з п. 3 Договору зобов'язався щорічно сплачувати позивачці дивіденди з прибутку отриманого за рахунок Майна. На виконання Договору позивач 11 жовтня 2004 року перерахувала відповідачу належну їй суму майнового приватизаційного сертифікату у розмірі 1050000 крб. Згідно повідомлення відповідача від 25.11.1998 року сума майнового приватизаційного сертифікату позивачки була зарахована на позабалансовий депозитний рахунок ДТ «Разноекспорт-траст» 09.03.1995 року і за рахунок цього майна на ім'я позивачки було придбано 21 інвестиційний сертифікат ІК «Разноекспорт» номінальною вартістю 0,5 грн. кожний. Згідно повідомлення відповідача від 13.10.2004 року на суму переданого позивачкою майнового приватизаційного сертифікату, яка склала 10 грн. 50 коп., відповідачем було придбано акції ВАТ «Лисичанськнафтооргсинтез». У зв'язку з несплатою цим Товариством дивідендів вказані акції були обмінені на 21 інвестиційний сертифікат ІК «Разноекспорт». У березні 200 року сертифікати ІК «Разноекспорт», які належали позивачці, були продані на сертифікатному аукціоні , а отримані від цього кошти у с умі 19 грн. 96 коп. - зараховані на особовий рахунок позивачки. Судом встановлено, що після отримання повідомлення відповідача позивачка відмовилась отримати належну їй суму у розмірі 19 грн. 96 коп. Обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди позивачка послалась на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, передбачених п.п. 2.3.4, 3, 6, 7 Договору. Зокрема, неповернення внесеної позивачкою грошової суми, відмову у збільшенні номінальної вартості переданого нею майнового приватизаційного сертифікату та невиплату їй дивідендів. Разом з тим, позивачкою не надано доказів, які б підтверджували невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, а також доказів, які б спростовували твердження відповідача про здійснення ним операцій за Договором з придбання та відчуження на ім'я позивачки акцій ВАТ «Лисичанськнафтооргсинтез» та сертифікатів ІК «Разноекспорт» на зазначених ним умовах. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачкою не доведено порушення відповідачем зобов'язань за договором на здійснення представницької діяльності від 11 жовтня 1994 року підстав для відшкодування збитків та моральної шкоди, передбачених ст.ст. 611,623 ЦК України - не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed