Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на допоміжні приміщення, посилаючись на те, що вона є користувачем нежитлових приміщень сараїв площею 26,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] і означені в схематичному плані під літ. «В», «Б», «М», «О». Зазначені сараї є допоміжними до житлового будинку, що належить позивачці на праві власності. Однак, незважаючи на неодноразове звертання позивачки до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, позивачці було відмовлено у прийнятті заяви та задоволення її прохання стосовно визнання ї права власності на допоміжні приміщення. Таким чином, позивачка вважає себе вправі звернутися з тотожнім позовом до суду і просить суд визнати її право власності на допоміжні приміщення сараїв. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про місце і час судового засідання сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, направив суду заперечення на позов [PERSON]. Представник Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як встановлено матеріалами справи, позивачка є власницею колишньої квартири [ADDRESS], натепер домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 06.11.2007 року виконавчим комітетом Одеської міської ради. Згідно розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, квартира [ADDRESS] визнана самостійним домоволодінням з адресою: [ADDRESS]. За адресою: [ADDRESS], розташовані нежитлові приміщення сараїв площею 26,8 кв.м., які є допоміжними до колишньої квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою 13.11.2007 року ЖКС «Фонтанський». Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) співвласники багатоквартирного будинку є співвласниками його допоміжних приміщень (горища, підвалу та ін.). П. 1.1. резолютивної частини даного рішення проголошує, що "допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією (набуття права власності) ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій. Також, згідно із п. 1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення. Однак Одеська міська рада не визнає право власності [PERSON] на допоміжні приміщення сараїв, що є допоміжними до належного їй домоволодіння (колишньої квартири № 2). Треба зазначити, що згідно ХІІ розділу Конституції України рішення з тлумачення нормативних актів України Конституційного суду України носять офіційний характер, тобто є джерелом права України та мають найвищу законну силу. Рішення з офіційного тлумачення Конституції України та законів України Конституційним Судом України, є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного права передбачений ст. 16 ЦК України. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved