Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Прокурор Красногвардійського району в інтересах Красногвардійського районного центру зайнятості АР Крим звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченої суми, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач 07.03.2007 року звернувся до Красногвардійського центру зайнятості із заявою про присвоєння статусу безробітного и виплати матеріальної допомоги по безробіттю. Після чого відповідачу був присвоєний статус безробітнього и почалась виплата допомоги. 13.07.2007 року відповідач звернувся до центру із заявою про направлення його на курси «операторів котельної». На підставі укладеного договору між [PERSON] і центром зайнятості від 13.07.2007 року, відповідач був направлений на навчання на курси «операторів котельної», але відповідач умови договору не виконав, після навчання до працедавця не з`явився. Згідно розрахунку сум, витрачених на навчання [PERSON] вони склали 568,24 грн. Також у період навчання відповідачеві надавалася матеріальна допомога у розмірі 1568 грн. 20 коп. Просив стягнути з [PERSON] виплачену йому суму у розмірі 2136 грн. 44 коп. Помічник прокурора Красногвардійського району АР Крим Максимов А.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник Красногвардійського центру зайнятості Сем`єхін Г.В. у судовому засіданні просив позов задовольнити, а саме, стягнути з відповідача на користь Красногвардійського центру зайнятості АР Крим виплачену йому суму у розмірі 2136 грн. 44 коп., оскільки відповідач умови договору не виконав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що 13.07.2007р. уклав угоду з Красногвардійським районним центром зайнятості АР Крим про професійне навчання, але умови угоди не виконав, працевлаштувався не по тій спеціальності, якій його навчали. Пояснив також, що центром зайнятості на його навчання були затрачені кошти у розмірі 568грн. 24коп., а також сплачувалася матеріальна допомога в період навчання у розмірі 1568 грн. 20 коп. Проти стягнення з нього виплаченої суми не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В матеріалах справи є договір про навчання № 17130707159 від 13.07.2007 року укладений між [PERSON] та Красногвардійським районним центром зайнятості АР Крим (а.с. 6), згідно п.2.1.1 якого [PERSON] зобов'язується приступити у визначені службою зайнятості строки до занять, пройти повний курс навчання, оволодіти професійними знаннями та навиками, передбаченими навчальними планами та програмами, скласти кваліфікаційні іспити чи інші форми контролю знань. Строк дії договору з 16.07.2007р. до 22.10.2007р. Відповідно до п. 3.1.1., 3.1.2. вказаного Договору громадянин несе відповідальність за пропуск занять більш трьох годин протягом дня без поважних причин, інших порушень навчальної дисципліни і систематичної неуспішності з ряду предметів навчальної програми. За порушення проводиться скорочення виплати матеріальної допомоги у період професійного навчання або відрахування з навчального закладу з подальшим припиненням виплати матеріальної допомоги. У разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією, набутою в результаті професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги у період професійного навчання, витрат на проїзд до місця і назад включаючи оплату щоденного проїзду та витрат на проживання. Якщо громадянин відмовляється добровільно повернути зазначені кошті, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку (а.с. - 7). Згідно розрахунку, наданого Красногвардійським районним центром зайнятості АР Крим, сума матеріальної допомоги в період навчання [PERSON] складає 1568 грн. 20 коп., вартість за весь курс навчання складає 568 грн. 24 коп. (а.с. 2). Згідно направлення на працевлаштування від 23.10.2007 року [PERSON] центром зайнятості було направлено на працевлаштування на вакантне робоче місце за професією - оператор котельні, розряд 3, але від данної роботи [PERSON] відмовився (а.с. 5). В матеріалах справи також є заява [PERSON] від 07.03.2007 року, в якій він просить надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 6). Згідно ст. 36 п. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 16 червня 2005 року N 2664-IV, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Відповідач [PERSON] не надав суду ніяких доказів поважності відмови працювати за одержаною спеціальністю. Оскільки судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, без поважних причин відмовився працювати за одержаною спеціальністю, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно зі статтею 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню державнє мито.

Outcome: approved