Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

15 червня 2006 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом (Т-1 а.с. 2-3)до Виконавчого комітету Іллічівської міської ради в якому просив: - визнати за ним право власності на житловий будинок з надворними спорудами, що розташований на земельній ділянці розміром 0,029 га за адресою: [ADDRESS]. 23 серпня 2006 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом (а.с. 4-5) до Іллічівської міської ради Одеської області в якому просив: - визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO], що складається з житлового будинку № 177 та дворових споруд, які розташовані [ADDRESS], м. Іллічівська Одеської області. 05 жовтня 2007 року [PERSON] уточнив позовні вимоги ( Т-2 а.с. 102-103), в якому просив: - визнати за ним право власності на житловий будинок з надворними спорудами, що розташований на земельній ділянці розміром 0,029 га за адресою: [ADDRESS]; - виселити з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]; - стягнути з [PERSON] на свою користь державне мито в розмірі 51 грн. та витрати за проведення технічної експертизи у розмірі 800 грн. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що в 1974 році він від державного підприємства «Іллічівський морський торгівельний порт» отримав в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,029 га., що розташована за адресою: [ADDRESS]. На зазначеній земельній ділянці він збудував житловий будинок розміром 5мх8м, веранду, гараж, сарай, туалет, огорожу. У вказаному житловому будинку незаконно проживають [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Він звернувся до Іллічівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Суд вислухавши пояснення позивачів, представників позивачів, відповідачів, представника відповідача, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] проживав в будинку [ADDRESS] в період з 15.09.1979 р. по 09.03.1988 р. Після отримання квартири у місті Іллічівську [PERSON] звільнив самовільну будівлю та в неї був заселений [PERSON], який проживав там з 30.09.1988 р до 12.08.2005р., що підтверджується поясненнями [PERSON], технічним паспортом ( т.2 а.с.12-17), довідкою Олександрівської селищної адміністрації від 02.06.2006р. № 2014 (Т-1, а.с. 8), довідкою Олександрівської селищної адміністрації від 02.06.2006р. № 2014 (Т-2, а.с. 29) Відповідно до технічного паспорту на будинок [ADDRESS] зазначене нерухоме майно самочинно побудоване, при цьому сторонами не надані докази на підтвердження того, що їм надана зазначена земельна ділянка у встановленом законодавством порядку. Згідно висновку експерта № 252 від 21.02.2007 року житловий будинок, що розташований за адресою Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівка, [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам та стандартам (а.с.55-71). Згідно ч.1 ст.376 ГК України житловий будинок, спорудження, інше нерухоме майно вважаються самовільним, якщо вони побудовані без належним чином затвердженого проекту або на земельній ділянці, що не була відведеною для цієї мети. Згідно ч.1, 2 ст. 376 ЦК України, державній реєстрації не підлягає самочинне будівництво, яким вважається житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних , екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS], не належав на праві приватної власності померлому [PERSON], а тому не входить до складу спадщини, що виключає можливість визнання за позивачем [PERSON] право власності на спірне майно. [PERSON] не надав суду доказів того, що віє є власником або користувачем житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS], а тому [PERSON] та [PERSON] не порушують його права, а тому вимоги в частині виселення відповідачів не підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed