Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2007 року вона прийняла на роботу на посаду продавця відповідачку. 30 травня 2007 року вона дала їй в борг 1600 (одну тисячу шістсот) грн., які остання обіцяла повернути до 30 червня 2007 року, про що написала розписку про повернення боргу. Крім того під час роботи на посаді продавця [PERSON] відпустила своїм родичам та знайомим в борг товару на суму 701,16 грн.. В указаний строк відповідачка не виконала умови боргових зобов'язань, не повернула борг, тому позивачка прохає суд винести рішення про примусове стягнення з відповідачки боргу в сумі 2301,16 грн. та судові витрати по справі понесені нею при зверненні до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що дійсно відповідачка працювала в неї продавцем в магазині. 30 травня 2007 року нею був взятий борг в сумі 1600 грн., який остання зобов'язувалася повернути до 30 червня 2007 року, але взяті на себе зобов'язання не виконує, боргу на даний час не повернула. Крім того працюючи продавцем відпускала товар з магазину своїм знайомим та родичам в борг, але кошти не сплатила. Вважає, що остання повинна повернути їй борг , а також кошти за товар, який вона відпустила в борг. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, хоч належним чином повідомлялась рекомендованим листом про розгляд справи в суді, про що мається поштове повідомлення з її підписом. Вислухавши позивачку, та вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами регулюється цивільними правовідносинами, що виникають із договірних зобов'язань і регулюються ст.1046-1049 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 30 травня 2007 року позивачка передала в борг відповідачці 1600 грн., які остання обіцяла повернути до 30 червня 2007 року, що стверджується розпискою (а.с.4). З ксерокопії форми трудового договору між працівником і фізичною особою (а.с.7) вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 16.02.2007 року був укладений договір на реалізацію товарів з повною матеріальною відповідальністю. З переліку матеріальних цінностей (а.с.8-9), вбачається, що [PERSON] працюючи продавцем в магазині [PERSON] надавала товари в борг на загальну суму 701,16 грн. Згідно зі ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей, або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України укладення договору позики та його умов підтверджується розпискою позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України відповідач зобов'язаний повернути позивачеві позику у строк та порядку, що встановлений договором, тобто до 30 червня 2007 року. На підставі зібраних доказів, суд вважає, що позовні вимоги в частині повернення боргу є обґрунтованими, права позивача порушеними, тому підлягають задоволенню. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме: судовий збір в розмірі 51,00 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved