Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

[PERSON] 06 грудня 2007 року звернулась до суду з позовною заявою до відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Позивач в позовній заяві зазначила, що вона, як методист Городнянського районного методичного кабінету, згідно рішення суду отримала надбавку за вислугу років за період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року в сумі 2672, 37 грн., яка є частиною її заробітної плати за цей період. Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 року підприємства, організації та установи всіх форм власності та господарювання, які своєчасно не виплатили своїм працівникам заробітну плату за 1998-2002 роки повинні в обов'язковому порядку при виплаті цієї заборгованості заробітної плати нараховувати та виплачувати працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати в зв”язку з порушенням термінів її виплати в порядку встановленому постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року. Але при виплаті позивачу вказаної заборгованості компенсація не була нарахована та виплачена. Враховуючи вищевикладене, просить суд зобов'язати відділ освіти Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року. Ухвалою судді від 14 грудня 2007 року провадження у зазначеній справі відкрито. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила заявлені позовні вимоги та просила суд стягнути на її користь з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області компенсацію втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.07.1999 року по 31.08.2002 року в сумі 860, 32 грн., про що надала суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 29.12.2007 року. В судовому засіданні позивач підтримала уточненні позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Пояснила, що вона працює на посаді методиста Городнянського районного методичного кабінету та має педагогічний стаж роботи 36 років. За період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року їй своєчасно не нараховувалась та не виплачувалась гарантована доплата за стаж роботи і допомога на оздоровлення. В жовтні та грудні 2005 року їй були здійснені разові виплати заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення. Більше ніяких сум по виплаті цієї заборгованості вона від відповідача не отримала. В зв'язку з цим, в 2006 році вона звернулась до суду з відповідним позовом про стягнення з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації на її користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи і допомоги на оздоровлення, а також нарахування на отримані нею разові виплати заборгованості компенсації втрати частини заробітної плати у зв”язку з затримкою термінів її виплати і виплату цієї компенсації. Городнянським районним судом Чернігівської області було винесено рішення про стягнення на її користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року, а також стягнення нарахованої на разові виплати грошової компенсації втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати. В вересні 2007 року позивачу була виплачена заборгована частина її заробітної плати, визначена рішенням суду, однак компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати їй відділом освіти нарахована та виплачена не була. Зазначила, що з наданою відділом освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області довідкою про нарахування їй компенсації втрати частини заробітної плати за період з 01.07.1999 року по 31.08.2002 року в сумі 860, 32 грн. вона згодна. Просить суд задовольнити позов та стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на її користь суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за уточнений період і у відповідності до довідки відділу освіти. Представник відповідача - відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення по суті заявлених позивачем позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також справу слухати за відсутності працівника відділ освіти Городнянської райдержадміністрації. В письмових поясненнях відповідач зазначив, що в зв”язку з нефінансування з бюджету виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”, відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000 років відділом освіти не проводилось нарахування педагогічним працівникам надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Так як ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської заборгованості. Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” врегульовано правовідносини з цього питання. Цим законом встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. Згідно листа-роз'яснень Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 ця заборгованість визнана разовою виплатою державного бюджету протягом 5 років. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація позивачу і не нараховувалась ( а.с. 18 ). Представник третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення на позовну заяву за № 14-13/819/9464 від 21.12.2007 року, які оголошено у судовому засіданні. Згідно письмових пояснень третьої особи встановлено, що ГУ ДКУ у Чернігівській області вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає в повному обсязі. Приведені в поясненні заперечення на позов аналогічні запереченням представника відповідача по справі (а.с. 11). Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженої у судовому засіданні довідки відділу освіти Городнянської райдержадміністрації за вих. № 35 від 25.09.2007 року встановлено, що [PERSON]дійсно працює на посаді методиста Городнянського райметодкабінету з 1986 року (а. с. 2). Згідно довідки Державної виконавчої служби у Городнянському районі за № 01-29/1/7367 від 05.10.2007 року встановлено, що позивач на виконання рішення Городнянського районного суду, ухваленого у 2007 році, отримала заборгованість по зарплаті за 1997-2002 роки (надбавка за вислугу років, допомога на оздоровлення, компенсацію на разову виплату ) у вересні 2007 року ( а.с. 3 ). Дослідженням у судовому засіданні рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 02.02.2007 року, встановлено, що за рішенням суду у цивільній справі № 2-176/2007 р. на користь позивача з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації стягнуто заборгованість по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 р., а також компенсацію втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати, яка нараховану на сплачену позивачу в жовтні та грудні 2005 року суму заборгованості. Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В статті 57 Закону України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не виплачувалась надбавка за вислугу років за період 1997 - 2002 років, яка є частиною його заробітної плати, чим було порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю. З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати”, Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 „Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”. З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області встановлено, що компенсація[PERSON] втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.1999 року по 31.08.2002 року становить 860, 32 грн. ( а.с. 4 ). Суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист - роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 в частині того, що виплата по ст. 57 Закону України „Про освіту” є разовою виплатою державного бюджету, оскільки воно суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, яка передбачає, що кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги[PERSON]підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області нарахована позивачу компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.1999 року по 31.08.2002 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved