overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що 16 вересня 2007 року близько 19 години проходив по дорозі повз господарство відповідача, що розташоване в с. Свіршківці Чемеровецького району. Відповідач [PERSON] в цей час знаходився на свої присадибній ділянці і коло нього знаходилась належна йому собака, яка не була на прив»язі. Він запитав чи не вкусить його собака, на що відповідач відповів що він може проходити не боячись, оскільки собака спокійна. Відійшовши незначну відстань від господарства відповідача він відчув, що на нього ззаду кинулась собака і вкусила його в область правого передпліччя. До них підбіг [PERSON] та відтягнув від нього собаку, а в подальшому власним автомобілем привіз його в Чемеровецьку ЦРЛ, де йому була надана медична допомога і призначено амбулаторне лікування. Вважає, що внаслідок отримання фізичного болю та подальших вимушених змін в нормальному ритмі життя йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 1700 грн., яку просить суд стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається. Відповідач визнав позов частково та пояснив, що дійсно 16 вересня 2007 року в вечірній час коли позивач проходив повз його господарство з двору вибігла належна йому собака та покусала позивача. Він не сподівався на такі дії собаки, оскільки вона спокійна і вела себе не агресивно, а тому вона ходила по подвір»ю без прив»язі. Згідний, що заподіяв позивачу моральні та фізичні страждання, однак розмір морального відшкодування, визначений позивачем є занадто великим. Він з позивачем до даного випадку перебував в нормальних стосунках і намагався мирним шляхом вирішити даний конфлікт, однак позивач ухиляється від мирного врегулювання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2007 року в с. Свішківці Чемеровецького району належна відповідачу [PERSON] собака, яка не була на прив»язі, покусала позивача [PERSON], внаслідок чого він отримав легкі тілесні ушкодження. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги суть позовних вимог, ступінь та тривалість моральних та фізичних страждань позивача, ступінь вини відповідача, його матеріальний стан, зокрема те, що відповідач є особою похилого віку, пенсіонер і задовільняє вказані вимоги часково. На думку суду сума в розмірі 400 грн. є адекватною спричиненій шкоді і достатньо компенсує понесені моральні втрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач ЗАТ „ Український мобільний зв*язок „ звернувся з позовом в суд до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного зв*язку посилаючись на те, що згідно з договором про надання послуг мобільного зв*язку позивач взяв на себе зобов*язання надавати відповідачу послуги мобільного зв*язку, за що останній зобов*язався на підставі виставленого рахунку щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг, нарахованих згідно з тарифами ЗАТ „ УМЗ „ та взяв на себе зобов*язання своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Станом на 01.11.2007 року у відповідача виникла заборгованість за надані послуги мобільного зв*язку у розмірі 933, 57 грн., яка на даний час непогашена. Поскільки відповідач добровільно борг не погашає, а тому позивач звернувся з позовом в суд про стягнення 933,57 коп. в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав повністю та просить стягнути з відповідача борг за надані послуги зв*язку в сумі 933 грн., 57 грн. Відповідач в судове засідання не з*явився, написав суду заяву про визнання позову частково, а саме на суму 112, 97 грн.- основного боргу та 4, 08 грн. пенсійного збору, а всього на суму 117, 05 грн. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Додатковою угодою до договору № 2993870 від 11.08.2006 року передбачено договірну санкцію. Згідно довідки -розрахунку від 24.12.2007 року вбачається, що відповідач зобов*язаний сплатити борг станом на 01.11.2006 року в сумі 933, 57 грн. Із вказаної суми боргу- 112грн. 97 коп. основний борг ; 4 грн. 08 коп. - пенсійний збір ; 816 грн. 52 коп. - договірна санкція. Отже, договірні санкції значно перевищують розмір основного боргу, а тому на підставі ст. 551 ч.3 ЦК України, суд вважає за необхідне суму договірної санкції зменшити до 200 грн. Стягнути з [PERSON]- 112, 97 грн. основного боргу, 4,08 грн. пенсійного збору, а всього стягнути з відповідача 317, 05 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, мотивуючи це тим, що з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 12.04.1975 року по 15.05.2006 рік, після чого шлюб розірвали, через зловживання відповідача спиртними напоями. Після розірвання шлюбу відповідач створює нестерпні умови проживання, вчиняє сварки, ображає позивачку, та застосовує фізичну силу. Протягом останніх двох років відповідач більше десяти разів притягувався до адміністративної відповідальності. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не хоче вирішити питання про поділ спільної приватизованої квартири, яка належить на праві спільної власності йому, позивачці та їх синові, вона вимушена була звернутись до суду і просить виселити відповідача з їх [ADDRESS] через неможливість сумісного проживання, без надання іншого жилого приміщення. Відповідач позов не визнав. Суд заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши документи справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 15.05.2006 року і від якого мають двох дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON], які вже повнолітні. За роки сумісного проживання сторони придбали [ADDRESS] Вищевказана квартира згідно копії технічного паспорту та копії свідоцтва про право власності на майно, належить на праві приватної, спільної власності відповідачу та його членам сім'ї, позивачці та сину [PERSON] в рівних частинах. Після розірвання шлюбу відповідач створює нестерпні умови для проживання разом з ним в одній квартирі, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки під час яких ображає позивачку та застосовує фізичну силу, в результаті чого відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується довідками виданими районним відділом Петрівського РВ УМВС. Добровільно відповідач відмовляється поділити квартиру, тому позивачка просить суд виселити відповідача з вищевказаної квартири без надання іншого жилого приміщення, але відповідач не має іншого житла крім спільної квартири і позивачка не пропонувала суду замість виселення, провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення. Відповідно до ч.2 ст. 116 ЖК України осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Згідно зі ст. 16 Закону України “Про власність” майно, нажите подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ним цього права регулюється цим Законом і Сімейним Кодексом України. На підставі викладеного, суд вважає неможливим позбавити відповідача його власності шляхом виселення з приватизованої квартири, власником якої він являється, без надання іншого жилого приміщення. Вказані правовідносини регулюються ст. 116 ЖК України та Законом України “Про власність”.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач постійно вчиняє сварки, ображає нецензурною лайкою, миритися і відновлювати подружні стосунки вона не бажає, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав повністю та проти розірвання шлюбу не заперечує. Позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, позивачка та відповідач 23 жовтня 1981 року уклали шлюб. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з січня 2008 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки сторони не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на сторони. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернулася [PERSON] мотивуючи її тим, що [INFO] померла її бабушка [PERSON], яка при житті все своє майно заповідала в рівних долях їй - [PERSON] та [PERSON]. Коли вона звернулася з заявою в Бородянську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, то їй в прийнятті спадщини було відмовлено, так як в заповіті вказане прізвище [PERSON], а в свідоцтві про одруження вказано прізвище [PERSON]. А тому, відповідно до ст.ст. 1233-1236 ЦК України, ст. 256 ЦПК України, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] вважати однією особою [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заявлену заяву підтримала і викладене підтвердила. Зацікавлена особа Блиставицька сільська рада в своєму листі до суду заявлену заяву визнала, так як при написанні заповіту в прізвищі „ [PERSON]” допущена помилка. Зацікавлені особи- Блиставицька сільська рада та Бородянська державна нотаріальна контора в своїх листах до суду просили справу слухати без участі їх представників, а тому суд вирішив справу слухати без участі зацікавлених осіб. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] при житті склала заповіт на все своє майно в рівних долях на [PERSON] та на [PERSON], що вбачається з заповіту ( а.с.5). З свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб ( а.с.6, ) вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді засвідчили, що [PERSON] і [PERSON] одна і таж особа. Як вбачається з листа Блиставицької сільської ради №9 від 23.01.-08 при написанні секретарем Блиставицької сільської ради заповіту в прізвищі спадкоємиці [PERSON] була допущена помилка. Оцінюючи досліджені докази свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач ЗАТ „ Український мобільний зв*язок „ звернувся з позовом в суд до [PERSON]про стягнення заборгованості за надані послуги мобільного зв*язку посилаючись на те, що згідно з договором про надання послуг мобільного зв*язку позивач взяв на себе зобов*язання надавати відповідачці послуги мобільного зв*язку, за що остання зобов*язалася на підставі виставленого рахунку щомісячно сплачувати абонентську плату та вартість наданих послуг, нарахованих згідно з тарифами ЗАТ „ УМЗ „ та взяла на себе зобов*язання своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Станом на 01.11.2007 року у відповідачки виникла заборгованість за надані послуги мобільного зв*язку у розмірі 800, 89 грн., яка на даний час непогашена. Поскільки відповідачка добровільно борг не погашає, а тому позивач звернувся з позовом в суд про стягнення 800,89 коп. в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав повністю та просить стягнути з відповідачки борг за надані послуги зв*язку в сумі 800 грн., 89 грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, згідна сплатити основну заборгованість. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Додатковою угодою до договору № 2591681 від 12.12.2005 року передбачено договірну санкцію. Згідно довідки -розрахунку від 03.12.2007 року вбачається, що відповідачка зобов*язана сплатити борг станом на 01.11.2006 року в сумі 800, 89 грн. Із вказаної суми боргу- 67 грн. 54 коп. основний борг ; 4 грн. 08 коп. - пенсійний збір ; 886 грн. 95 коп. - договірна санкція. Отже, договірні санкції значно перевищують розмір основного боргу, а тому на підставі ст. 551 ч.3 ЦК України, суд вважає за необхідне суму договірної санкції зменшити до 180 грн. Стягнути з [PERSON] 180 грн. -договірної санкції, 67, 54 грн. основного боргу, 4,08 грн. пенсійного збору, а всього стягнути з відповідачки 251, 62 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

В Ленінський районний суд м. Вінниці 19.12.2007р. звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками жилого будинку, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.1984 р. вона являється власником 67/100 частини будинковолодіння [ADDRESS], власником іншої частини будинку 33/100 є відповідач [PERSON]. Будинок розташований на земельній ділянці, яка площею 897 кв.м. зареєстрована за землекористувачами рішенням виконкому Вінницької міської ради від 07.02.1995 р., що в тому числі ж рішенням зареєстровані лишки розміром 297 кв.м. і їх залишено в тимчасове користування. Між власниками склався певний порядок користування земельною ділянкою на протязі тривалого часу, спорів щодо користування земельною ділянкою ніколи не було. На даний час бажаючи приватизувати частину земельної ділянки не може цього зробити, оскільки з відповідачем не може домовитись щодо підписання угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою, що і стало підставою для звернення до суду з позовною заявою. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, встановивши порядок користування земельної ділянки відповідно до кадастрового плану. Відповідач [PERSON]. позов визнала, не заперечив проти встановлення запропонованого позивачем порядку землекористування. Згідно ст. 130 п.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. Суд, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, оскільки він не суперечить інтересам осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що їхня сім'я розпалася і подальше спільне життя неможливе. Відповідач проти позову не заперечував, підстави та обставини, викладені позивачкою не оспорював. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 571, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В період шлюбу міжду сторонами виникали конфлікти з різних причин, в результаті чого з грудня 2007 року сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. За взаємною згодою сторін їх неповнолітня донька - [PERSON]. залишається проживати з матір'ю. Витрати, пов'язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача за його бажанням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що [INFO] помер її дід - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому спадкове майно, яке складається з права на будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями, яке розташоване в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.10.1987 р. . Однак оформити свої права на спадкове майно позивач не може, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок померлий спадкодавець записаний як [PERSON], а в свідоцтві про смерть як [PERSON]. А тому позивачка вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечують проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із Свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] помер [PERSON]. Померлий був дідом позивачки. Померлому належить право власності на жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.11.1987 р., яке видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів №242 від 20.10.1987 р. Позивачка прийняла спадщину , як така, що проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємцем майна померлого за законом оскільки є його онукою. У відповідності до ч.1 ст.1265 ЦК України у п”яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від прав спадкування родичів подальшого споріднення. Таким чином суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що[INFO]в с. М.Дедеркали Шумського р-ну померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина яка складається з 1/5 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями у [ADDRESS](дане домоволодіння відносилося до колгоспного двору, головою якого була померла). Однак оформити свої права на спадкове майно позивач не може, оскільки частки колишнього колгоспного двору встановлюються після смерті останнього члена колгоспного двору, а державний нотаріус не вповноважений встановлювати частки колишніх колгоспних дворів. Просить визнати право власності на дану частину за нею. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечують проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із Свідоцтва про смерть від 05.11.2007 року вбачається, що 05.05.1991 року померла [PERSON]. Померла була мамою позивачки, що стверджується свідоцтвом про народження серії ІУ-УР [NUMBER]від 21.09.61р.. Померлій належало право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями у [ADDRESS](дане домоволодіння відносилося до колгоспного двору, головою якого була померла), на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 27.01.1989 р., яке видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів №267 від 29.12.1988 р.. Станом на 01.07.1990 року членами колгоспного двору розташованого по[ADDRESS]були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] що стверджується довідкою Шумбарської сільської ради від 10.01.08 р.№30. Позивачка є спадкоємцем майна померлої за законом першої черги так як є дочкою померлої. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Таким чином суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

06 вересня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із серпня 1984 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачем теперішнього часу розладилися. Позивач з відповідачем проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с. 3). Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Згідно з телефонограмою від 29.01.2008 р. відповідач позов визнає та просить розглянути справу за його відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1984 р., про що свідчить копія свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.08.1984 р. Богданівською сільською Радою Васильківського району Дніпропетровської області (актовий запис № 4) (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю з березня 2006 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved