Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

14.02.2008 року позивач з вищезазначеним позовом звернулася до суду. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який за життя, розпорядившись своїм майном склав та посвідчив заповіт, яким заповів усе належне йому на праві власності на день смерті майно в рівних частках відповідачам. Проте, жоден із відповідачів спадщину після смерті батька не прийняв, так, як не проживали на час відкриття спадщини разом з ним а також, не звернулися з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Оскільки, спадщина спадкоємцями за заповітом прийнята не була, тому, вона як спадкоємець першої черги за законом просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, господарські будівлі та земельну ділянку загальною площею 0,73 га /оскільки втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я спадкодавця/ , які знаходяться [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що спадковий будинок належав спадкодавцеві на праві особистої власності, оскільки збудований ним був до шлюбу. Вона на день смерті чоловіка була пенсіонеркою. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON], кожен зокрема, позов не визнали, пояснивши, що [PERSON] відноситься до спадкоємців за заповітом після смерті батька [PERSON] і спадщину після його смерті прийняла, звернувшись у встановлений законом строк з заявою в нотаріальну контору. Представник відповідача Світязької сільської ради позов визнав, просив його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться [ADDRESS], право власності на які, останній за життя не оформив, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю на підставі якого за вищезазначеною адресою спадкодавцеві було надано земельну ділянку під забудову /ар.сп. 9,10/; копією технічного паспорта та акту приймання даного будинку в експлуатацію від 28.11.2007 року /ар.сп. 13-20/ , довідкою Світязької сільської ради за № 1476 від 11.10.2007 року /ар.сп. 7/ та Свідоцтвом про одруження /ар.сп. 6/. З копії державного акту на право приватної власності на землю /ар.сп. 9/ та довідки Світязької сільської ради, виданої 07.02.2008 року за № 2.16-41 вбачається, що [PERSON] належала на праві особистої власності земельна ділянка площею 0,73 га цільове призначення якої - індивідуальне будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель а також для ведення особистого підсобного господарства. Проте, як вказує позивач оригінал даного державного акту втрачено, в зв»язку з чим, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Факт смерті спадкодавця [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про його смерть, з якого вбачається, що останній помер [INFO] /ар.сп. 5/. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст..1217 спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Із довідки Світязької сільської ради /ар.сп. 7/ та дублікату заповіту від 25.07.2003 року /ар.сп. 36/ вбачається, що спадкодавець [PERSON], розпорядившись за життя своїм майном, заповів його в рівних частках своїм дітям, відповідачам у справі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]/ [PERSON]. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюватиметься за заповітом. Із матеріалів спадкової справи спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли /ар.сп. 34,35/. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, позивач являється спадкоємцем, який має право на обов»язкову частку у спадщині, так, як на момент відкриття спадщини була непрацездатною вдовою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та копією Свідоцтва про одруження /ар.сп. 6, 50/. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Отже, виходячи із принципу рівності часток, кожному із спадкоємців, в разі спадкування за законом, належало б по &frac14; частці у спадщині. Тому, відповідно до даної норми, частка позивача становитиме 1/8. Для оформлення спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не відмовився в нотаріальному порядку. Як вбачається з довідки Світязької сільської ради /ар.сп. 7/, позивач на день смерті спадкодавця була прописана та проживала разом з ним в спадковому будинковолодінні. Від спадщини в нотаріальному порядку не відмовилась. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України, спадкодавець втратив право власності на майно, коли помер. Позивач вправі звернутися до суду з позовом у відповідності до ст. 392 ЦК України, так як відсутні документи про державну реєстрацію на нерухоме майно, а також, втрачений оригінал державного акту на право власності земельну ділянку на ім.»я спадкодавця. Згідно із ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належно дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки, будь-яких документів на будівництво даного будинку не має і реєстрація права власності на спадковий об”єкт за спадкодавцем в органах БТІ не проводилась, спадковий об”єкт нерухомого майна вважається, згідно даної норми, самочинним будівництвом. Згідно ч.3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічного паспорта, виготовленого БТІ на зазначений спадковий об”єкт нерухомості вбачається, що [ADDRESS] а знаходиться житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, інвентаризаційна вартість яких становить 37881,00 грн. Згідно комплексного акту приймання в експлуатацію , затвердженого 28.11.2007 року рішенням Світязької сільської ради, даний будинок відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та екологічним вимогам, прав інших осіб не порушує та підлягає здачі в експлуатацію. Згідно із ст.12,13 Закону України “Про власність” особа набуває право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, на підставі вищевикладено та за наявності достатніх підстав, суд приходить до висновку про визнання права власності на 1/8 частку в спадковому майні за [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial