overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Сторони знаходять в шлюбі з 23 січня 1988 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, за актовим записом № 6. Від шлюбу мають двох дітей, з яких неповнолітнім є син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї була повна відсутність взаємного розуміння, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дітей, постійні сварки, які протягом певного часу переросли в взаємну неприязнь. Взаємні почуття втрачені, а характер стосунків такий, що робить неможливим подальше спільне проживання. Відповідач по справі, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала повністю, просить розірвати шлюб, вважає примирення неможливим. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подружжя розірвали свої відносини, обоє наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3 особи Запорізької державної нотаріальної контори №7 про виділ частки із сумісної власності та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування. У заяві зазначено , що [ADDRESS]належить на праві спільної сумісної власності відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], і бабці позивача [PERSON], яка померла [INFO]. При житті [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу [PERSON] належну їй частку в квартирі. Позивач не має можливості оформити право на спадок у нотаріуса, оскільки не виділена частка майна в квартирі, що належить померлій. Просить в судовому порядку визначити ідеальні долі(частки) в зазначеній квартирі, що доля померлої [PERSON] в квартирі становить 1\4 , визнати за ним право власності на 1/4 частку спірної квартири після померлої [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягає на обставинах, викладених в позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали. Представник 3 особи Запорізької державної нотаріальної контори №7 не з'явився в судове засідання, надав заяву про розгляд справи в відсутність представника нотаріальної контори. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу по наявних матеріалах у відсутність представника 3 особи Запорізької державної нотаріальної контори №7 по наявних матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №845, виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом 15.02.1995 року, [ADDRESS]належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно пояснень позивача та відповідачів , конкретний порядок користування квартирою між співвласниками не встановлювався, всі співвласники користувалися квартирою рівною мірою, а тому ідеальні частки кожного з учасників спільної сумісної власності у відповідності зі ст.17 Закону України «Про власність» варто визнати рівними, а саме по 1\4 частки за кожним. Факт відкриття спадщини після смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про її смерть 1-ЖС №[NUMBER] від 25.08.2007 року. За повідомленням 7-ї Запорізької державної нотаріальної контори №474 від 1.04.2008 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст.ст.1216,1217,1222,1223,1226 ЦК України спадкоємцем за заповітом [PERSON] , посвідченим 5.06.2002 року нотаріально, після її смерті є позивач [PERSON], що підтверджено наданим суду заповітом серія АЕК №[NUMBER], до якого переходить право власності на приналежну померлій 1\4 частку у праві спільної сумісної власності на [ADDRESS] Наведені докази свідчать про доказовість вимог [PERSON], а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним право власності на гараж за[NUMBER]розташований в ГБК-4 «Дніпро» за адресою : [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні заявлені в позові вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з”явився про день та час слухання справи належним чином. Вивчивши матеріали справи , дослідивши докази , вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні в порядку ст.130 ЦПК України , а позов задовольнити із слідуючих підстав. Матеріалами справи доведено, що 21 квітня 1988 року виконкомом Світловодської міської ради народних депутатів було прийнято рішення № 255 «Про доукомплектацію гаражно-будівельного кооперативу № 4 «Дніпро» по[ADDRESS]» відповідно до якого його покійного батька, [PERSON] було введено в списки гаражно-будівельного кооперативу № 4 «Дніпро» де виділено земельну ділянку площиною 24 м кв. під забудову капітального гаражу . За період з травня 1988 року по вересень 1988 року позивача покійний батько на вказаній ділянці побудував капітальний гараж розміром 4х6 метрів з цегли, перекритий бетонними плитами з металевими воротами . До самої смерті цим гаражем користувався його батько і він. 5 лютого 2007 року позивача батько помер і відкрилась спадщина, в тому числі і на зазначений гараж .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 18.02.2005 року під час перевірки дотримання "Правил користування електроенергією для населення" у споживача [PERSON]., який мешкає за адресою: [ADDRESS]було виявлене порушення вищевказаних Правил, а саме: самовільно підключився до електромережі, тобто електроенергія споживалась, але електролічильником не дораховувалась. Тим самим [PERSON]. зробив розкрадання електричної енергії. У зв'язку з розкраданням електроенергії відповідачем було заподіяно матеріальний збиток Краснодонській філії ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" на суму 380,81 грн. Позивач просить суд, у зв'язку з тим, що відповідачка добровільно не оплачує заподіяну шкоду, стягнути з нього на користь ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії заподіяний збиток 380, 81 грн., а також судові витрати у сумі 81 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ "ЛЕО" в особі Краснодонської філії заподіяний збиток 380,81 грн., а також судовий збір у сумі 81 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час слухання справи був повідомлен належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю від відповідача не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Позивач проти постановлення заочного рішення не заперечує. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. самовільно підключився до електромережі, тобто електроенергія споживалась, але електролічильником не довраховувалась, порушив "Правила користування електроенергією для населення", зробивши тим самим розкрадання електричної енергії і завдав збиток ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме - актом про порушення споживачем правил користування електричною енергією від 18.02.2005 року № 010647, розрахунком збитку на суму 380,81 грн., який і підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла збиток. Свідок Степаненко Н.Д. суду пояснил, що він працює контролером 18.02.2005 року під час перевірки дотримання "Правил користування електроенергією для населення" у споживача [PERSON]. було виявлене порушення, тобто електроенергія споживалась , але електролічильником не дораховувалась. Крім того у порядку ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з неї судові витрати на користь позивача у розмірі 81 гривні. На підставі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

У грудні 2006 року [PERSON]., звернулася до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 1999 році від спільного життя мають доньку - [PERSON]- 1993 року народження, яка проживає з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні через ненадання будь-якої допомоги матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання доньки у розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що батько дитини ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги не надає, хоча працює. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач допитаний відповідно до ч.5 ст.130,132 ЦПК України - позовні вимоги позивачки визнав повністю, та не бажає бути присутнім при розгляді справи в суді та бажає щоб справу розглядали у його відсутність, не працює. Дослідженням доказів судом встановлено, що між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язків батьків про утримання дитини до досягнення нею повноліття. Батько добровільно допомоги на утримання доньки не надає і на час звернення позивачки до суду. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушенні її права на одержання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Спір вирішено на підставі ст. ст. 182 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судового збору на користь держави з відповідача, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування шкоди в сумі 4901,65 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно договору найму транспортних засобів №053-04 від 18.10.2004 року, укладеного між позивачем та ТОВ “Дніпроінвест”, позивачу був переданий у строкове платне користування транспортний засіб - сідельний тягач Рено-преміум, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER]. 01.03.2006 року о 16.00 годині в с.Таужне Гайворонського району Кіровоградської області відповідач, рухаючись на автомобілі ВАЗ 2101 по вул.Шевченка, створив ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Рено-преміум, державний номер [NUMBER], про що складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілю Рено-преміум було завдано технічних ушкоджень, вартість ремонтних робіт якого становить 4901, 65 грн. Відповідач до теперішнього часу не відшкодував позивачу вартість ремонтних робіт сідельного тягача Рено-преміум, тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача 4901,65 грн., як відшкодування завданої шкоди, витрати по проведенню експертизи в сумі 500 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, наполягає на них, не заперечував проти заочного розгляду справи, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим, згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 04.04.2008 року розгляд цивільної справи проводився заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази по справі: копія протоколу про адміністративне правопорушення від 01.03.2006 року, копія схеми пригоди, довідкове (консультаційне) повідомлення №35/07, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія рахунку-фактури №35/07 від 27.06.2007 року, копія договору найму №053-04, приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач, [PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, обґрунтувала, що вона є дочкою відповідача, який в свідоцтві про її народження вказаний батьком. До повноліття позивача відповідач сплачував аліменти за рішенням суду, а потім відмовився від подальшого надання [PERSON]. матеріальної допомоги. В даний час позивач навчається у вищому професійному училищі №9 м.Кіровоград за професією: оператор зв'язку, електромонтер станційного устаткування телефонного зв'язку. Строк навчання з 01.09.2007 року по 30.06.2008 року. Добровільно відповідач не бажає надавати ніякої матеріальної допомоги на дитину, хоча має на це можливість, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання з'явилася, свої позовні вимоги підтримала повністю та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 300 гривень щомісяця до закінчення її навчання. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав повністю, просить суд слухати справу за його відсутності, судові витрати по справі приймає на себе. Суд, вислухавши позивача, розглянувши заяву відповідача, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив, що, згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON]є [PERSON]; згідно довідки вищого професійного училища № 9, позивачка навчається в училищі за професією “оператор звя”зку; електромонтер станційного устаткування телефонного зв”язку”; згідно довідки вагонного депо ст. Знам”янка відповідач працює на посаді слюсаря та отримує систематично заробітну плату. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв”язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON]. навчається на денному відділенні та не має можливості працювати та забезпечувати своє навчання, відповідач має постійне місце роботи, платником аліментів на користь інших стягувачів не являється, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання позивачки на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, а також з відповідача необхідно стягнути у доход держави, в силу ст.81, 88 ЦПК України, судові витрати. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права на земельну частку(пай) та майновий пай, посилаючись на те, що з 1958 р. по 1976 р. працювала в колгоспі ім. Шевченка, на базі якого було створено КСП “Спадщанське“. З колгоспу не вибувала, періодично працювала на сезонних роботах. Згодом за станом здоров'я виїхала за межі сільської ради і при видачі у 1996 році державного акту на право колективної власності на землю КСП “Спадщанське“ її не включили до списку громадян - членів КСП, які мають право на земельну частку(пай) та майновий пай, що вважає неправомірним. Представник позивачки в частині визнання права на майновий пай відмовилася і така відмова прийнята судом. В іншій частині позов підтримала. Відповідач та треті особи направили суду письмові заяви про визнання позову, просили справу слухати за їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, в 1996 році згідно з рішенням Сафонівської сільської ради від 24 грудня 1996 року КСП “Спадщанське“ с. Сафонівка Путивльського району Сумської області було видано Державний акт на право колективної власності на землю, але [PERSON] не було включено до списку громадян-членів КСП, які мають право на земельний пай, з тих підстав, що вона не проживала на момент розпаювання землі на території сільської ради, хоча наявними письмовими доказами(а.с 6-18) підтверджено, що до оформлення пенсії вона працювала в колгоспі, на базі якого було створено КСП “Спадщанське“, з якого не вибувала. Відповідно до п. 2 Указу Президента України “Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям” від 8 серпня 1995 р., право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що його додають до державного акту на право колективної власності на землю. Членами КСП були, зокрема, постійні працівники - члени КСП, пенсіонери які раніше працювали в КСП і залишились його членами, незалежно від місця їхнього проживання. Як вказувала у позовній заяві [PERSON], вона мешкає в інший місцевості, має похилий вік і незадовільний стан здоров'я, про порушення своїх прав узнала в 2007 році, а тому, на думку суду, строк звернення до суду вона не пропустила. Таким чином, право позивача на земельну частку(пай) було порушене і підлягає захисту, а визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачкою судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

В грудні 2007 року [PERSON] звернулася з заявою у суд в якій просила визнати її батька [PERSON], [INFO] року безвісно відсутнім. Посилаючись на те, що її батько[PERSON]постійно мешкав в[ADDRESS] і 20 вересня 2004 року пішов з дому та до цього часу ніяких відомостей про його долю та місцеперебування у заявниці немає. До цього часу Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області провадиться розшук [PERSON] Визнання батька[PERSON]безвісно відсутнім їй потрібно для встановлення опіки над його майном, а саме кв[ADDRESS] Заінтересована особа [PERSON]проти задоволення заяви не заперечував, підтвердивши обставини викладені заявницею. Представник заінтересованої особи - четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився покладаючись на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, перевіривши обставини справи, вважає необхідним заяву задовольнити повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження є власником та постійно проживав у квартирі [ADDRESS]що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим 03.03.1997 р. Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду реєстраційний № 7-97-79449 та довідкою з місця проживання про склад сім'ї. [INFO] року народилася[PERSON] батьком якої записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. 21 лютого 1998 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після одруження змінила прізвище на „[PERSON]”, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. [INFO]року народився [PERSON] батьком якого записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON]у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2004 року, його місцем перебування невідомо, що підтверджується актом складеним представниками дільниці № 50 Орджонікідзевської філії КП „Жилкомсервіс” При таких обставинах суд доходить висновку, що про [PERSON] протягом одного року в місті постійного проживання немає відомостей про місце його перебування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON]. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала в повному об'ємі, суду пояснила, що 04.11.1987 року в виконкомі Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 19. Під час спільного проживання, останній зловживав спиртними напоями, виносив з будинку спільні речі та обмінював їх на спиртне. Знаходячись в нетверезому стані бив її. Така поведінка чоловіка привела до того, що на протязі останніх семи років вони проживали окремо. 4 квітня 2006 року [PERSON]. вийшов з будинку, де на той час проживав і нікому нічого не говорячи, пішов у невідомому напрямку. з тих пір його місце знаходження їй невідоме. Ніяких даних про його місце проживання вона не має. Визнання чоловіка безвісно відсутнім їй необхідно для розірвання з ним шлюбу в органах РАЦС. А тому, просила суд визнати[PERSON] [INFO] безвісно відсутнім. Представник зацікавленої особи заяву визнав, просив її задовольнити. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява належить задоволенню по слідуючим підставам. Так, згідно ч.1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як слідує із довідки, виданої Возсіятською сільською радою Єланецького району Миколаївської області від 15.10.2007 року, [PERSON]. житель с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області з квітня 2006 року на території сільської ради не проживає. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони проживають в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області та добре знають [PERSON]. та [PERSON]. Дійсно [PERSON]. з весни 2006 року десь поїхав, із тих пір про нього ніхто нічого не знає, навіть його рідна матір. Враховуючи все вище викладене суд,

Outcome: approved