Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

У січні 2008 року прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа МКВП «Дніпроводоканал» про вчинення певних дій посилаючись на те, що у 1965 році через земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS], яке належить відповідачу, було власними силами родини позивачки та за їх кошти протягнуто водопровід. Колодязь з розводками знаходився на території домоволодіння відповідача. У 1998 році власником будинку став [PERSON]. 15.09.2006 року відповідач відрізав трубу водопроводу, який йшов до будинку №10, тобто до будинку позивачки, тим самим залишив її без води до теперішнього часу. Позивачка неодноразово зверталась до різних органів влади, але ніяких результатів не було. Також відповідач спричинив позивачці моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10 000 грн. У судовому засіданні прокурор та позивачка підтримала свої вимоги та просила задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення прокурора, позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, у 1965 році через земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS], яке належить відповідачу, було власними силами родини позивачки та за їх кошти протягнуто водопровід. Колодязь з розводками знаходився на території домоволодіння відповідача. У 1998 році власником будинку став [PERSON]. 15.09.2006 року відповідач відрізав трубу водопроводу, який йшов до будинку № 10, тобто до будинку позивачки, тим самим залишив її без води до теперішнього часу. Позивачка неодноразово зверталась до різних органів влади, але ніяких результатів не було. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як вказала позивачка відповідач спричинив їй і моральну шкоду, яка полягає у тому, що завдяки недбалому ставленню відповідача, він перешкоджає їй нормально існувати. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 “ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психологічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, так як позивачка у судовому засіданні не довела, якими діями чи бездіяльністю їй була завдана шкода. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Outcome: partial