overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, згодний на стягненні з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1\\4 частини заробітку до повноліття останнього. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] зазначений батьком /а.с.4/. Згідно довідки від 01 квітня 2008 року, що була Комунальним підприємством «Перевальське житлово-комунальне об'єднання», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Із зазначеної довідки вбачається, що на її утриманні знаходиться син, [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

З відповідачем по справі [PERSON] позивачка перебувала у шлюбних відносинах. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вони із відповідачем припинили шлюбні відносини і відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі ? частини усіх видів заробітку батька дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/5 частини заробітку, оскільки він сплачує аліменти, ще на одну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.01.2008 року [PERSON]. являється батьком [PERSON]. Оскільки [PERSON]. не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, яка проживає разом з позивачкою, між сторонами не досягнуто згоди, щодо обов'язку утримувати дочку, з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладений між ним та КСП ім.Горького(надалі КСП), правонаступником якого є ТОВ „Норинцівське”(надалі ТОВ), та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок, мотивуючи тим, що згідно укладеного між ним та КСП договору, він купив вказаний будинок та розрахувався повністю. КСП було реорганізоване в СТОВ, а останнє від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється. Позивач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, але надіслали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 08.12.1993 року між [PERSON](позивачем по справі) та КСП, правонаступником якого є СТОВ, укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS]. Зазначені обставини підтверджуються копією договору від 08.12.1993 року та довідками ТОВ №36 від 26.02.2008 року та №47 від 04.03.2008 року. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] в м.Котовську померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], частину будинку в с.Нестоїта Котовського району Одеської області та грошові заощадження в банку. 12 травня 2000 року мати заповідала їй житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. В установлений законом строк вона прийняла спадщину, подавши про це заяву в Котовську держнотконтору. По закінченню 6-ти місячного строку звернулась до держнотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом і законом. Однак нотаріус відмовив їй в цьому, мотивуючи це різними прізвищами в заповіті і в свідоцтві про смерть даними спадкодавця. Так в заповіті прізвище матері вказано «[PERSON]», а прізвище спадкодавця є [PERSON]. Це пояснюється тим, що мати 21 квітня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла прізвище чоловіка. Однак свої паспортні дані не змінила і на час складання заповіту користувалась старим паспортом на прізвище [PERSON] Тепер ця обставина є перешкодою в її оформлені спадщини за заповітом. Тому просила постановити рішення суду, яким встановити факт про те, що померла [INFO] [PERSON] і спадкодавець, на ім'я [PERSON], який склав заповіт 12 травня 2000 року є одна й та ж сама особа. Заінтересована особа по справі - Державний нотаріус м.Котовська і Котовського району Одеської області в судове засідання не з'явився, тому за згоди заявниці справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м.Котовську у віці 71 року померла, [PERSON]. Заявниця є рідною дочкою померлої. 12 травня 2000 року на заявницю було складено заповіт від імені [PERSON], яким вона заповідала належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно нотаріальних даних цей заповіт не змінювався та не скасовувався. Про те, що померла 15.07.2007 року [PERSON] та спадкодавець, на ім'я [PERSON], який слав заповіт 12 травня 2000 року є одна й та ж сама особа засвідчується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 21 квітня 1984 року відповідно якого в Климентевському бюро ЗАГС Котовського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON]. Після укладання якого їм присвоєні прізвища - [PERSON]. Цей факт підтверджується і наявністю спадкового будинку зазначеного в заповіті, який належав саме [PERSON]. Зазначений факт також підтверджується також показами свідків [PERSON] та [PERSON]., які свідчили про те, що були добре знайомі з матір'ю заявниці, яка до другого заміжжя з [PERSON] мала прізвище [PERSON] Заявниця доглядала її в спадковому будинку по [ADDRESS] до смерті, а коли та померла вона її похоронила. Тому суд вважає що вимога заявниці є обґрунтована і найшла своє підтвердження доказами в ході розгляду справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти, згідно рішенню Кодимського районного суду, в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і просить постановити рішення про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі - 50 грн. В судове засідання позивач не з»явився, але надав суду заяву про наполягання на задоволенні позову і розгляд справи без його участі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і просила його задовольнити. Дослідивши вимоги позивача, вислухавши позицію відповідачки, суд прийшов до висновку, що вимоги про зменшення розміру аліментів повинні бути задоволеними в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено в судовому засіданні, позивач згідно рішенню Балтського районного суду від 29 серпня 2005 року сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], не працює. Відповідачка не заперечує проти того, щоб [PERSON]. сплачував аліменти у твердій грошовій сумі - 50 грн. Виходячи з установлених обставин, суд приходить до переконання в тому, що [PERSON]. не в змозі сплачувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, оскільки він не працює. Це є зміна матеріального стану платника. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

[INFO] в с. Стодульці Жмеринського району помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні в філії 2910/027 Жмеринського відділення ВАТ “Державний ощадний банк України” в с.Стодульці на рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. Спадщину після смерті батька прийняла його дружина, а мати позивачки - [PERSON], так як на день смерті свого чоловіка мати проживала та була зареєстрована разом з ним в одному будинку в [ADDRESS] та після його смерті продовжувала проживати та бути зареєстровною в вказаному будинку. Але не оформивши своїх спадкових прав [PERSON]. [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначені грошові внески, яких вона не встигла оформити, а також на грошові внескі з нарахованими відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні в філії 2910/027 Жмеринського відділення ВАТ “Державний ощадний банк України” в с.Стодульці на рахунках [NUMBER], [NUMBER]та [NUMBER]. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає. Невідповідність старого та нового Цивільного Кодексу України в частині порядку прийняття спадщини призвела до несвоєчасного звернення позивача по питанню оформлення спадщини. Позивачка просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини до 15 червня 2008 року. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала і уточнила заявлені вимоги та просила визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до 15 червня 2008 року. Без продовження в судовому порядку строку для прийняття спадщини позивачка не має можливості оформити своїх спадкових прав після смерті матері. Представник відповідача - голова Стодулецької сільської ради Голубенко Л.Р., позов визнав повністю, справу просив розглянути та задоволити позов в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви для прийняття спадщини та вважає, що позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що [INFO] в с.Лопатинці Жмеринського району Вінницької області помер його брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності КСП “Україна” с. Біликівці Жмеринського району Вінницької області, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії [NUMBER]. Заявник звернувся в Жмеринську районну державну нотаріальну контору з питанням про прийняття спадщини, однак оформити своїх спадкових прав заявник не може, оскільки виявилося, що відсутнє свідоцтво про смерть брата та немає доказів, що заявник є його рідним братом, а саме відсутнє свідоцтво про народження брата. Брат заявника помер в Мартинівській дільничній лікарні Жмеринського району, але там свідоцтва про його смерть не видавалося, також воно не зареєстровано і в Біликівецькій сільський раді Жмеринського району. Без встановлення факту родинних відносин та факту смерті, заявник не має можливості оформити спадщину після смерті брата. Просив встановити факт смерті [INFO] в с. Лопатинці Жмеринського району [PERSON], [INFO], а також встановити факт про те, що [PERSON], який помер [INFO], дійсно являється його рідним братом. В попередньому судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої сторони - відділу РАЦС по м.Жмеринка Жмеринського міськайонного управління юстиції Вінницької області та представник заінтересованої сторони - Біликівецької сільської ради Жмеринського району не заперечували проти задоволення заяви, про що надали до суду відповідні заяви, в якій просили справу розглянути у їх відсутності. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки проти її задоволення не заперечує представник заінтересованої сторони, задоволення заяви не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. В судовому засіданні той факт, що [PERSON], який помер [INFO], дійсно являлася рідним братом заявника знайшов своє підтвердження. Факт смерті [PERSON] доведений матеріалами справи та знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №LYMKAN02000017 від 26.06.2006року в сумі 51875грн. 83коп., свої позовні вимоги позивач мотивуює тим, що 26 червня 2006року з відповідачем був укладений кредитний договір на загальну суму 50370грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,23% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит та нараховані відсотки відповідач повинен був вплачувати до 26.06.2013року. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов'язань за договором, то заборгованість станом на 20.11.2007року складає 51875грн. 83коп. В забезпечення своїх зобов'язань відповідач заставив банку належний йому транспортний засіб. Відповідач несвоєчасно здійснював щомісячне погашення кредиту та відсотків, а на неодноразові претензії останній не реагує, тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 51875грн.3483коп. боргу і понесені судові витрати в сумі 548грн., а всього разом 52424грн. 59коп. В судовому засіданні представник позивача Деркач Ю.Ю. позов підтримав та пояснив, що відповідач на час розгляду справи в суді боргу по кредиту не погасив і підтвердив наявність заборгованості [PERSON] в сумі 51875грн.83коп. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Так згідно кредитного договору №LYMKAN02000017 від 26.06.2006р. укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 50370грн. зі строком остаточного його повернення до 26.06.2013року. Згідно ст.526 ЦК України загальною умовою виконання зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору, а в даному випадку - кредитного договору. Відповідач, як позивальник, згідно умов даного Договору зобов'язувався точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит в сумі 50370грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача, відповідач [PERSON] дані зобов'язання не виконував у строки і це призвело до виникнення заборгованості, яка стверджується наявним в матеріалах справи розрахунком станом на 26.10.2007року, а також особовим рахунком [PERSON], тому загальна сума заборгованості відповідача станом на 20.11.2007року становить 51875грн. 83коп. Зважаючи на те, що заборгованість за кредитним договором відповідача в судовому засіданні доведена в повному обсязі, тому суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки критично оцінює невиконання грошового зобов'язання відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вони з відповідачем 06.05.2006 року зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Вінницького МУ за, актовим записом № 715 . Від спільного проживання народилась донька [PERSON], [INFO]народження, яка знаходиться на утриманні позивачки. Також позивач вказала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, їй важко забезпечувати дитину всім необхідним . Відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, працює і в змозі надавати матеріальне забезпечення на дитину. Оскільки ухиляється від надання матеріальної допомоги дочці, позивачка вимушена звернутись до суду з даною заявою, щоб зобов"язати його виконувати батьківські обов"язки. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. свої позовні вимоги частково зменшила і просила суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеної вікової групи на дитину. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі 06.05.2006 року зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Вінницького МУЮ, актовий запис №715, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER](а.с.4). Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON][INFO] ., що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], де батьком записаний - [PERSON] (а.с3) ;згідно довідки Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.12.2007 року за № 7341 вбачається, що до складу сім»ї [PERSON]. входить дочка [PERSON]. Право на отримання аліментів має той з подружжя на утриманні, якого знаходиться дитина. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що факт знаходження дочки на утриманні позивачки є доведеним, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини та не надає матеріальної допомоги позивачці, яка її потребує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення в розмірі &frac14; частини всіх видів доходів, але не менше 30% частини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору 51 грн., витрат пов'язаних з інформаційно-технічним розглядом справи в сумі 7,50 грн., та на користь позивачки витрати понесені позивачкою при наданні їй правової допомоги в розмірі 200 горн, що підтверджується квитанцією ЮК Вінницького р-ну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

14 березня 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання угоди дійсною, посилаючись на те, що 22 вересня 1995 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між нею та відповідачами по справі, було укладеного договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Право приватної власності на вказану квартиру зареєстровано за нею в Маріупольському БТІ від 22 вересня 1995 року. Оскільки договір був укладений без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали його умови та з метою приведення правовстановлюючих документів у належним стан, просить визнати даний договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідачі у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, підтвердили обставини, викладені у позові, не заперечували проти задоволення вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що 22 вересня 1995 року на Маріупольській універсальній товарній біржі між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, було укладено договір купівлі-продажу (біржовий контракт № 5251) квартири [ADDRESS]. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого БТІ міста Маріуполя від 25 вересня 1995 року, квартира [ADDRESS] на праві особистої власності зареєстрована за [PERSON], реєстраційний № 36994. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (квартири), сторонами по якому є громадяни, укладений на товарній біржі у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Таке ж положення міститься в ст. 657 ЦК України (в редакції 2003 року). Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, мав місце договір купівлі-продажу квартири, тому як продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] було передано майно у власність покупцю [PERSON], яка прийняла майно та виплатила за нього певну грошову суму і право власності останньої не ставилось під сумнів понад 6 років. На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України,

Outcome: approved