Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.11.2005 року уклав договір в усній формі із відповідачем [PERSON] купівлі-продажу автомобіля. відповідно до умов договору [PERSON] 17.11.2005 року передав в користування [PERSON] автомобіль ВАЗ-21099 д.н. [NUMBER]на підставі тимчасового реєстраційного талону та зобов'язався оформити нотаріально договір купівлі-продажу автомобіля після повного розрахунку позивача. Позивач [PERSON] зобов'язався в строк до 25.04.2005 року провести повний розрахунок за автомобіль, згідно домовленості в сумі 5400 доларів США. Відповідно до розписок, написаних власноручно відповідачем [PERSON] позивач [PERSON] провів розрахунок в сумі 4500 доларів США, тобто виконав зобов'язання за договором купівлі-продажу автомобіля, а відповідач [PERSON] фактично прийняв виконання зобов'язань за укладеним в усній формі договором купівлі-продажу автомобіля від 17.11.2005 року. Відповідач [PERSON] відмовився від подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля та фактично вилучив його з користування [PERSON] через органи міліції. У зв'язку з цим, позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, як і його представник [PERSON] та наполягали на задоволенні позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] пояснив, що 17.11.2005 році він домовився з відповідачем про купівлю-продаж автомобіля ВАЗ-21099, який належав [PERSON] При їх домовленості був присутній [PERSON], [PERSON] йому сказав, щоб належний йому , позивачу, автомобіль він переоформив договором купівлі-продажу на [PERSON], так як у [PERSON] з [PERSON] малася певна угода. Він переоформив, належний йому автомобіль на [PERSON], а [PERSON] написав йому розписку 17.11.2005 року про отримання 4500 доларів США та передав автомобіль в його користування, оформивши при цьому на його ім'я тимчасовий талон та передав техпаспорт на автомобіль. 09.12.2005 року та 31.01.2006 року він передав [PERSON] решту коштів відповідно 500 та 400 доларів США, про що відповідач написав розписку про отримання коштів, як розрахунок за автомобіль. На його вимогу нотаріально оформити договір купівлі-продажу автомобіля на його ім'я [PERSON] відмовляється, крім того на початку жовтня відповідач через органи міліції вилучив із його користування автомобіль. За цих обставин, він вимушений звернутися до суду. Просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-21099 д.н. [NUMBER], укладений в усній формі 17.11.2005 року між ним та [PERSON] визнати таким, що відбувся, оскільки сторони домовилися про всі істотні умови договору, він з своєї сторони виконав всі умови договору в строк, передавши обумовлену суму коштів - 5400 доларів США [PERSON], а останній прийняв ці кошти. У зв'язку з відчуженням автомобіля зі сторони [PERSON], просить договір купівлі-продажу розірвати та стягнути з відповідача на його користь отримані [PERSON] кошти, виходячи із курсу 1 долара США до гривні 5,05 гривні, тобто 27270 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що договір із [PERSON] купівлі-продажу не укладав, фактично всі договори укладалися між позивачем та [PERSON] Грошей від [PERSON] він не отримував, фактично належний [PERSON] автомобіль та гроші в його присутності, [PERSON] передав [PERSON] Він власноручно писав [PERSON] розписки про отримання грошових коштів (доларів США) на вимогу позивача, так як автомобіль належав йому та він повинен був виплачувати до квітня 2006 року кредит. Доручення на автомобіль та тимчасовий талон на ім'я [PERSON] оформляв він. На даний час автомобіль ВАЗ-21099 він продав та розрахувався з боргами. У задоволенні позову просить суд відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дійсно між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений 17.11.2005 року в усній формі договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-21099 за 5400 доларів США, а також те, що позивачем були передані [PERSON] в обумовлені строки до квітня 2006 року 5400 доларів США. [PERSON] обіцяв оформити нотаріально договір купівлі-продажу автомобіля після погашення кредиту, тобто в квітні 2006 року, але впослідуючому відмовився та за його заявою працівниками міліції був вилучений автомобіль з його користування у вересні 2007 року. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, їх представників, свідка [PERSON], вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з слідуючих підстав: Відповідно до ст. 218 ч. 2 ЦК України "якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги, щодо письмової форми, укладено усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним". Ст. 220 п. 2 ЦК України передбачає, що "якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним". Як достовірно встановлено в судовому засіданні, що стверджується письмовими доказами (розписками) та даними тимчасового реєстраційного талону на ім'я позивача [PERSON] між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-21099, належного відповідачу [PERSON], 17.11.2005 року в усній формі. За умовами договору позивач [PERSON] в строк до квітня 2006 року передав, належний йому автомобіль ВАЗ-2101 за вказівкою [PERSON] - [PERSON] в рахунок погашення коштів за автомобіль ВАЗ-21099 за 4500 доларів США та впослідуючому виплатив решту грошових коштів 900 доларів США, які були прийняті відповідачем, що стверджується письмовими розписками, написаними власноручно [PERSON] На думку суду, фактом підтвердження істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля є також факт передачі автомобіля в користування позивача, починаючи із 17.11.2005 року, яким він користувався до його вилучення працівниками міліції, тобто до вересня 2007 року. За цих обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу автомобіля, який відбувся між сторонами 17.11.2005 року та був укладений в усній формі, таким, що відбувся, тобто дійсним. Відповідно до вимог ст. 665 ч. 1 ЦК України "У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу". Згідно ст. 615 ЦК України "одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та таке зобов'язання припиняється". Суд, вважає, що у зв'язку з неможливістю виконання зобов'язання відповідачем в частині передачі автомобіля позивачу та визнання за позивачем права власності на цей автомобіль, у зв'язку з його відчуженням відповідачем [PERSON], договір купівлі-продажу автомобіля укладений між сторонами 17.11.2005 року в усній формі підлягає розірванню, а грошові кошти передані позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] поверненню позивачу. Суд вважає, що не заслуговують на увагу в даному спорі, доводи відповідача [PERSON] в частині того, що договір купівлі-продажу автомобіля мав місце між [PERSON] та [PERSON], який і отримував кошти, оскільки покази відповідача спростовуються поясненнями позивача, свідка [PERSON] та вищенаведеними письмовими доказами. На думку суду, якщо і малася певна угода між відповідачем [PERSON] та [PERSON] на що посилається відповідач, то спір має вирішуватися між цими особами і не є пов'язаним із позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved