overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

В листопаді 2007 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить виплатити одноразову грошову допомогу. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити, пояснила, що з 01.06.1988р. прийнята на посаду квиткового касира до вокзалу «Миколаїв». Наказом № 61 від 01.09.2006 року начальника пасажирського вокзалу «Миколаїв» вона звільнена з посади квиткового касира в зв'язку з закінченням строку контракту за п. 8 ст. 36 КЗпП України. На момент звільнення вона досягла пенсійного віку і мала право на звільнення за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 39 КЗпП України, що давало їй право на отримання грошової допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Пунктом 5 розділу 2 Контракту № 7 від 27.04.2006р. роботодавець зобов'язується створювати умови по безперешкодному використанню працівником соціальних гарантій, передбачених чинним законодавством, галузевою угодою та колективним договором. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимог позову не визнав, пояснив, що позивача звільненно з роботи по закінченню строку дії контракту, в зв'язку з чим їй не виплачено одноразову допомогу. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах на підставі трудового договору, укладеного на невизначений строк. У 2006 року вона досягла пенсійного віку і набула право на пенсію та отримання, передбаченої п. 4, 17 Колективного договору, грошової допомоги. В той же час, з нею було укладено контракт, дію якого неодноразово було продовжено до 01.09.2006 року, коли позивач була звільнена за п. 8 ст. 36 КЗпП України в зв'язку із закінченям його строку. Ущемлення права на отримання належної винагороди за працю є порушенням законодавства про оплату праці, захист якого, згідно з положеннями ч. 2 ст. 233 КЗпП України, не обмежений будь яким строком. Відповідно до положень ст. 1,2 Закону України “Про оплату праці” від 24.03.1995 року, ст. 97 КЗпП України, до складу заробітної плати входять надбавки, доплати гарантійні і компесаційні виплати, умови запровадження та розмір яких, встановлюються підприємствами самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодовством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 232,п.2,ст. 235 КЗпП України, суд дійшов висновку, що позов[PERSON] про виплату одноразової допомоги підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з Одеської залізниці Державної адміністрації залізничного транспорту України на користь держави судовий збір 51 грн. та інформаційно-технічне забезпечення за розгляд справи 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

В січні 2008 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно - житловий будинок з прилеглими до нього господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо, так як в спадкове майно відносятся самовільні будови, які необхідно оформили в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій вимоги позову підтримала та просила задовольнити і слухати справу за їй відсутністю. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]. в судовому засіданні вимоги позову визнали. Відповідач Миколаївська міська Рада в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову визнав та просив слухати справу за відсутністю представника. Треті особи в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій вимоги позову визнали та просили слухати справу за їх відсутністю. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю позивача, відповідача та третіх осіб під час попереднього розгляду за правилами ст.174 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та письмові докази, які маються в матеріалах справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору про надання в бестрокове користування земельної ділянкидля будівництва індівідуальног житлового будинку [PERSON]було виділення в бестрокове користування земельну ділянку по [ADDRESS] Спадкодавець для поліпшення своїх житлових умов самочинно побудував житловий будинок і господарські споруди, які оформити в позасудовому порядку неможливо. [PERSON]відповідно до свідоцтва про смерть [INFO]року помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з прилеглими до нього господарськими спорудами по [ADDRESS] Головне управління містобудування та архітектури 18.12.2007р. надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ст. 331,376,1216,1217,1223,1261,1268,1269,1270 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів по [ADDRESS], виділенній у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір оплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

У листопаді 2007 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивачка вказала, що із 15.11.2003 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого мають неповнолітню дитину, 2004 р. н. Вимагає розірвати вказаний шлюб, оскільки відповідач створив неможливі умови для спільного проживання. Тому з квітня 2007 р. сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Посилаючись на ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти видатки за реєстрацію розлучення на відповідача. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідач тричі у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надіслав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Тому 13.03.2008 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України). Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. В судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з квітня 2007 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 15.11.2003 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого 15.03.2004 р. народилася дитина. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути витрати в справі, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивачки залишається неповнолітня дитина. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Підставами для розірвання шлюбу згідно заяви, є те, що сімейне життя не склалося через різні характери, це призвело до втрати почуття взаємної поваги та любові, зробило спільне життя неможливим. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дітей не має. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що два роки не проживають з відповідачем однією сім'єю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, не надсилав клопотань щодо відкладення розгляду справи.(а.с.18). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами укладений 26 жовтня 1991 року та зареєстрований Оконською сільською радою Маневицького району Волинської області (актовий запис №9).(а.с.4) Як встановлено в судовому засіданні, причиною подачі позивачем заяви про розірвання шлюбу послужив той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, так як сімейне життя не склалося через різні характери, це призвело до втрати почуття поваги та любові, зробило спільне життя неможливим, два роки подружжя не проживає разом. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дітей не має. За таких обставин, суд вважає за неможливе збереження сім'ї, на підставі чого шлюб підлягає розірванню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 8,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у сумі 7,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ВАТ «Полтаваплемсервіс» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав і пояснив, що в 1983 році отримав травму в результаті ДТП і тратив 100% працездатності довічно. ВАТ «Полтаваплемсервіс» йому сплачує втрачений заробіток, а так як на даний час заробітна плата збільшилась просить стягувати з відповідача 1052 грн. 73 коп. втраченого заробітку і стягти 50000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує проти стягнення втраченого заробітку, але заперечує проти стягнення моральної шкоди, так як вони відповідно до рішення суду вчасно відшкодовують завдану шкоду. Самостійно збільшити відшкодування вони не можуть, для цього їм потрібне рішення суду. Представник третьої особи пояснив, що позивач отримав травму не на виробництві, тому Фонд страхування від нещасних випадків на виробництві не відшкодовує шкоду, а відшкодовує відповідач. З позовом згідний. Судом встановлено: Позивач працював водієм в Пирятинському РЕМ Лубенського ПЕМ (на даний час Пирятинська філія ВАТ «Полтаваобленерго») і 3.02.1983 року в результаті ДТП отримав травми (а.с.9) та став інвалідом 2 групи довічно і втратив 100% працездатності (а.с.5). Винним у скоєнні ДТП був водій [PERSON], який керував автомобілем, який належав Полтавському облплемоб'єднанню (на даний час ВАТ «Полтаваплемсервіс»). Відповідач по рішенням Пирятинського районного суду від 21.01.1986, 5.01.1998 та 30.01.2003 року сплачував позивачеві втрачений заробіток. Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану, їхнім працівником від час виконання своїх трудових обов'язків. На даний час заробітна плата водія 2 класу Пирятинської філії ВАТ «Полтаваобленерго», яким працював позивач, всередньому складає 1052 грн. 73 коп. (а.с.2), тому сума втраченого заробітку повинна бути збільшена. Позивач просить стягти з відповідача моральну шкоду в сумі 50000 грн., проте законом в даному випадку не передбачено відшкодування такої шкоди, тому в цій частині позову повинно бути відмовлено. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

В Ленінський районний суд м. Вінниці 18.02.2008 р. звернулось закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» в особі Вінницької філії з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідно до укладених договорів про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку [PERSON] були надані послуги мобільного зв'язку. Відповідач умови договору в частині оплати послуг не виконав, у зв'язку з чим виник основний борг в сумі 1088,62 грн., з них 79,32 грн. - борг по послугах зв'язку, 6,28 грн. - борг по збору на обов'язкове пенсійне страхування, 1003,02 грн. - договірна санкція. Відповідачу був відправлений лист-повідомлення про наявність заборгованості, у разі несплати якої номер телефону буде виключено та претензія, яка була залишена без відповіді та задоволення. В попередньому судовому засіданні представник позивача Покотило В.М. позов підтримав в повному об`ємі та просив стягнути з [PERSON] на користь закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» в особі Вінницької філії борг за надані послуги мобільного зв'язку в сумі 1088,62 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно ст. 130 п.4 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. Суд, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, оскільки він не суперечить інтересам осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 41. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO] року народження. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, зловживав алкогольними напоями. З вересня 2007 року шлюбні відносини фактично припинились, відповідач повернувся до місця свого попереднього проживання - колишньої дружини, дитина залишилась на її утриманні . Примирення з відповідачем вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву в якій вона підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити і погоджується на заочний розгляд справи, на примирення не згодна Відповідач, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.09.2004 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції, актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони тривалий час не знаходять порозуміння в спільному сімейному житті. В даний час подружжя разом не проживає, раніше між ними виникали безпідставні та постійні сварки, внаслідок чого спільне життя стало неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхньої дитини, сторони не проживають разом з вересня 2007 року, примирення між ними недоцільне, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 1999 року народження в розмірі 25% всіх видів заробітку щомісячно, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають роздільно, він матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність матеріальної спроможності виплачувати аліменти, в подальшому не заперечував сплачувати аліменти, але ставив під сумнів їх цільове використання в інтересах дитини. Судом встановлено наступне: Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.3/, яка знаходиться на утриманні матері, оскільки сторони знаходяться у розлученні та мешкають окремо /а.с.4-5/. Відповідач постійну матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, інших утриманців немає і в змозі надавати допомогу позивачці на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% всіх видів свого заробітку. Що стосується доводів відповідача про контроль за використанням аліментів, то ці доводи не впливають на вирішення даної справи по суті і можуть бути вирішені відповідачем в порядку, встановленому Сімейним Кодексом України. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується держмито, а також судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що відповідач, будучи абонентом позивача та користуючись послугами з газопостачання, не виконує своїх договірних обов'язків та систематично не здійснює оплату послуг з газопостачання, чим порушує абз.5 п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.99р.№ 2246, внаслідок чого допустив станом на 01.09.2007 року заборгованість в розмірі 1201 грн.98 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачки суму зазначеної заборгованості. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки, мотивуючи тим, що відповідачка, будучи абонентом позивача (споживачем природного газу), не виконує своїх договірних обов”язків та систематично не здійснює оплату послуг з газопостачання, чим порушує абз.5 п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.99р.№ 2246, у зв”язку з чим станом на 01.09.2007 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 710,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що відповідачка частково сплатила заборгованість у зв”язку з чим позивач змінює суму позовних вимог з 710 грн.60 коп. на 128 грн.83 коп.. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та зазаначила, що визнає позовні вимоги в розмірі 128 грн.83 коп.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що відповідач, будучи абонентом позивача та користуючись послугами з газопостачання, не виконує своїх договірних обов'язків та систематично не здійснює оплату послуг з газопостачання, чим порушує абз.5 п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.99р.№ 2246, внаслідок чого допустив станом на 01.09.2007 року заборгованість в розмірі 637 грн.41 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачки суму зазначеної заборгованості. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що відповідач, будучи абонентом позивача та користуючись послугами з газопостачання, не виконує своїх договірних обов'язків та систематично не здійснює оплату послуг з газопостачання, чим порушує абз.5 п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.99р.№ 2246, внаслідок чого допустив станом на 01.09.2007 року заборгованість в розмірі 132 грн.76 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачки суму зазначеної заборгованості. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved