Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

У листопаді 2007 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради, третя особа: виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання права користування житловим приміщенням. Заявник вказав, що у зв'язку зі зносом приватного будинку йому та його батькові [PERSON] було надано у користування квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, не встигнувши приватизувати спірне житло. Оскільки він та його сім'я на протязі останніх трьох років проживали у згаданій квартирі, вважає, що має право на користування зазначеним житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача К. не визнав позов, стверджуючи, що викладені заявником факти не відповідають дійсності. Насправді, спірна квартира була надана лише [PERSON], а позивач проживав в іншій квартирі разом з матір'ю. У подальшому вони цю квартиру продали. На момент смерті батька заявник фактично проживав та був зареєстрований [ADDRESS]. Власником зазначеної квартири є міська рада, яка ніколи не укладала з позивачем договору найму житла. До того ж за рішенням Новомиргородського районного суду від 14.09.2007 р. було задоволено позов прокурора Новомиргородського району в інтересах виконавчого комітету Новомиргородської міської ради та виселено [PERSON] і [PERSON] зі спірної квартири без надання їм іншого жилого приміщення. Прокурор ЛЮБЧЕНКО В.В. та представник третьої особи [PERSON] також проти позову заперечували, оскільки у заявника не виникло право користування спірним житлом. Окрім цього, вказані ним обставини не підтверджуються зібраними у справі доказами, бо відсутні письмові докази про надання і належність житла позивачеві, а свідок [PERSON] підтвердила у суді, що не перебувала і не перебуває у офіційному шлюбі з позивачем. Тому він не записаний батьком її дитини, народженої [INFO]. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у позові із таких міркувань. За правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-186/2007 р., за рішенням Новомиргородського районного суду від 14.09.2007 р. було задоволено позов прокурора Новомиргородського району в інтересах виконавчого комітету Новомиргородської міської ради та виселено [PERSON] і [PERSON] зі спірної квартири без надання їм іншого жилого приміщення. У вище згаданому рішенні суд дійшов висновку, що у зв'язку зі зносом приватного будинку батькові позивача [PERSON] за рішенням міськвиконкому від 21.05.1982 р. було надано у користування квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON], що проживав самотньо, помер, не встигнувши приватизувати спірне житло. Оскільки [PERSON] та його сім'я стали проживати у згаданій квартирі після смерті батька, вони не набули права власності на вказану квартиру. В той же час власником цього житлового приміщення є Новомиргородська міська рада, яка передала його на баланс ВУЖКГ (а. с. 73-75). Оскільки зазначене рішення суду набрало законної сили і вже фактично виконане відповідачами у добровільному порядку, вище викладені обставини не потрібно доказувати при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких вони встановлені. Інші твердження позивача спростовуються зібраними у справі доказами. Так, згідно ордеру № 761 від 12.10.1982 р. мати заявника [PERSON] одержала квартиру [ADDRESS], а до складу її сім'ї було включено і [PERSON] За договором купівлі-продажу вказаної квартири від 17.01.2003 р. позивач, який до речі мешкав у цьому житлі, разом з іншими членами сім'ї продали її. Згідно довідки К. сільської ради у подальшому [PERSON] до смерті батька був зареєстрований та проживав [ADDRESS]. Відповідно договорам про надання послуг з централізованого опалення, постачання води і водовідведення від 03.01.2006 р. [PERSON] одноосібно користувався зазначеним житловим приміщенням. Посилання позивача на оплату комунальних послуг за спірне житло після смерті батька не має правого значення, бо відповідний договір найму житлового приміщення власником або його представником з ним не укладався, а за життя [PERSON] не надав синові письмового дозволу на вселення у квартиру (ст. ст. 63-65 ЖК України). Із заяви позивача на адресу голови міськвиконкому від 23.11.2006 р. витікає, що він звернувся за дозволом зареєструвати власне місце проживання у спірній квартирі вже після смерті І. За таких обставин суд критично оцінює показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], бо письмових доказів, як цього вимагає житлове законодавство, у справі немає. До того ж свідок [PERSON] підтвердила у суді, що не перебувала і не перебуває у офіційному шлюбі з позивачем. Тому батьком дитини, народженої нею [INFO]., записана інша особа за її вказівкою. Таким чином, у судовому засіданні безспірно з'ясовано, що передбачені законом підстави для задоволення позову відсутні. Ураховуючи наведене,

Outcome: dismissed