Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

12 лютого 2008 року позивач в інтересах дитини звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON]з вимогами відшкодувати неповнолітній особі майнову та моральну шкоду завданих джерелом підвищеної небезпеки. Вимоги обґрунтовані каліцтвом дитини внаслідок ДТП, її тривалим лікуванням. Просить стягти на користь дитини на відшкодування майнової шкоди з власника джерела підвищеної небезпеки 1 161 грн. 27 коп., а з особи, що на відповідній правовій підставі ним керувала, - 10 000 грн. моральної шкоди та з них солідарно на її користь витрати понесені на правову допомогу і судові витрати. Під час судового розгляду справи позивач письмово збільшила і уточнила позовні вимоги та остаточно, посилаючись на те, що 11 липня 2006 року, приблизно 20 год. 30 хв. в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області по вул. Перемоги відбулося зіткнення автомобіля «КАМАЗ 55102» державний номерний знак [NUMBER], яким на достатній правовій підставі керував відповідач [PERSON] та використовував автомобіль у власних інтересах не перебуваючи у трудових відносинах з власником ([PERSON]), і велосипеда «Ардіс», (що належить [PERSON]), під керуванням [PERSON], внаслідок чого пасажир велосипеду, її син [PERSON], отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням , закритої черепно - мозкової травми зі струсом головного мозку, рваної рани верхньої губи, чисельних садн голови та тулубу, які згідно акту судово - медичного обстеження № 499 від 11.01.2007 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Окрім пошкодження велосипеду (на ремонт потрібно загалом 150 грн., яких родина не має), було витрачено документально підтверджено 891 грн. 27 коп., так як лікування позивача [PERSON]. було тривалим, супроводжувалося ускладненнями і неодноразовими хірургічними втручаннями, що завдавало дитині як фізичний біль так й моральні страждання: - тривала вимушена нерухомість без можливості звично вживати їжу, відправляти природні потреби, тощо під час лікування та реабілітації; відставання за навчальною програмою, втрата звичних зв'язків з оточуючими й у родині. Мати, - позивач по справі, за для належного догляду за ним звільнилася з роботи. Родина продала корову, брала кошти у борг аби його вилікувати. Для транспортування з місця проживання на лікування та медичні огляди обмеженої у рухах дитини позивач не менше 6 разів наймала транспорт односельця, за що кожен раз сплачувала йому не менше 20 грн. Не зважаючи на вжиті заходи внаслідок ДТП з 27. 07. 2007 року [PERSON]. отримав статус дитини - інваліда, вимушений використовувати ортопедичне устаткування, став дратівливим до близьких, соромиться оточуючих, має постійне відчуття ображеного, - просила стягти з [PERSON]на користь [PERSON]на відшкодування завданої йому моральної шкоди 10 000 грн., 1 188 грн. на відшкодування матеріальної шкоди й на свою користь відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні неповнолітній позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Він пояснив, що деякий час заощаджував кошти для придбання велосипеду. У 2005 році, на його день народження мати та інші особи додали грошей і в якості подарунку він отримав «гірський» велосипед марки «Ардіс» вартістю 400 грн. 11 липня 2006 року з дому поїхав до товаришів. Біля ставку його зупинив [PERSON], який доросліший за нього та вищий за ростом. Спочатку той просив підвезти його, а потім почав забирати велосипед. Побоюючись [PERSON]сів на раму а [PERSON]. повіз його. Коли доїхали в селі до «траси», [PERSON]сказав що доїде до мосту. Їхав він велосипедом по узбіччю. Їх обігнала вантажівка та загальмувавши зупинилася. [PERSON]на це відреагував звернувши вліво й продовжив рух. Потім він побачив зліва, на деякій відстані, передню частину кабіни іншого КАМАЗу. Подальші події не пам'ятає. Прийшов до тями у лікарні. Через ушкодження здоров'я відчував як фізичний біль так й душевні страждання, за шкільною програмою навчання відстає до цього часу. Його велосипед було понівечено, на придбання запчастин та його ремонт родина коштів не має і він не бажає їздити на велосипеді, що потрапив в аварію. Позивач [PERSON]. та її представник просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у заяві. На обґрунтування позову додали, що [PERSON]., перед об'їздом вантажівки, що зупинялася, подавав рукою передбачений ПДР України знак виконання цього маневру. Заявлені позовні вимоги не є вичерпними з огляду на те, що збереглися не усі фінансові документи, які підтверджують розмір понесених витрат на лікування [PERSON]та розмір заявленого відшкодування не охоплює дійсних страждань, які через ушкодження здоров'я понесла дитина, що довічно є інвалідом з вини володільця джерела підвищеної небезпеки. Позивачі та представник відмовилися від залучення [PERSON]до участі у справі як відповідача та не клопотали про призначення будь - яких експертних досліджень, хоча ці права їм були роз'яснені судом. Відповідач [PERSON]. пояснив, що на підставі тимчасового реєстраційного талону транспортного засобу 11 липня 2006 року користувався автомобілем КАМАЗ у власних потребах і керував ним в с. Вербичі на час ДТП. Не заперечуючи факт дорожньо - транспортної пригоди за обставин викладених у позові, її цивільно - правових наслідків та розміру понесених позивачем витрат позов письмово (а.с. 78 - 81) й у судовому засіданні заперечив відсутністю вини у ДТП, причинно - наслідковим зв'язком дій [PERSON]. з ДТП і ушкодженням через це здоров'я [PERSON], неправильним посиланням позивача на норми матеріального права, оскільки вказана шкода завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки (автомобіля і велосипеда). Зважаючи на викладене та те, що ДТП відбулася внаслідок дії непереборної сили просить у задоволенні позову відмовити. Як людина він співчуває підлітку й від себе згоден був би надати якусь матеріальну підтримку, але до нього ніхто не звертався. У судовому порядку він не згоден це робити. Зараз він живе в іншій області, тому не міг знати про те наскільки ушкоджене здоров'я [PERSON]. В Чернігівській обласній дитячій лікарні один раз зустрів позивача й пропонував допомогу, від чого та відмовилася. Позивач [PERSON]. останнє твердження відповідача заперечила тим, що відповідач при зустрічі казав, що йде до лікаря, який лікує [PERSON], аби оговорити питання внесення кошів на подальше лікування дитини, але ніяких коштів не надав й у подальшому уникав зустріч з нею. Представник позивача наголосив, що під час дій по перевірці обставин ДТП працівникам міліції відповідач не надав адресу свого місця реєстрації, а це, на його думку, викликає сумнів у порядності відповідача. Вказане твердження відповідач заперечив тим, що у 2006 році дійсно проживав в м. Чернігів й потреби вказувати адресу своєї реєстрації не було. У ході судових засідань відповідач не клопотав про призначення будь - яких експертних досліджень по справі, витребування інших доказів, хоча ці права йому були роз'яснені судом. Суд сприяв третій особі у здійсненні нею процесуальних прав (а.с. 49; 58 - 60; 91 - 92; 106 - 109), але жодного разу [PERSON]. не висловив свого ставлення до заявленого позову. Зі слів позивача, свого часу, на її прохання розповісти що відбулося, неповнолітній [PERSON]. тільки здвигнув плечима. Приблизно аналогічна реакція була і його мати, - [PERSON]. Неповнолітній позивач стверджує, що після дорожньо - транспортної пригоди одного разу зустрів [PERSON]. й той, не вдаючись у подробиці відносно обставин ДТП, сказав: «Вибач, що так сталося» та пішов. Вислухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 1176 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання..., що утворює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею моральна шкода, в тому числі ушкодженням здоров»я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно ст. ст. 22, 23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування у тому числі втрат, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктами 1. 10; 2. 3. б); 10. 1; 10. 3; 12. 1; 12. 3; 13. 1; 13. 3; 14. 2; 14. 6 Правил дорожнього руху визначено, що безпечним є інтервал, тобто відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху; безпечною є швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; автомобіль, що за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів є вантажним; транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна є механічним транспортним засобом; велосипед є транспортним засобом, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому; водієм є особа, яка керує транспортним засобом; перешкода для руху -… об'єкт, що рухається попутно в межах смуги транспортного засобу і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; припинення руху транспортного засобу через перешкоду на дорозі є вимушеною зупинкою; видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена транспортними засобами та іншими об'єктами є обмеженою; небезпека для руху це зміна дорожньої обстановки (у тому числі рухомого об'єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу або перетинає її)…, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися; особа, яка користується транспортним засобом і знаходиться в ньому, але не причетна до керування ним є пасажиром; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; перед перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу; під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху; перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі , не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; обгін заборонено транспортного засобу, який здійснює обгін або об'їзд. В судовому засіданні встановлено, що станом на 11 липня 2006 року відповідач на підставі тимчасового реєстраційного талону правомірно користувався й керував за власним розсудом приблизно о 20 год. 30 хв. в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області по вул. Перемоги самоскидом «КАМАЗ 55102» державний номерний знак [NUMBER], що є джерелом підвищеної небезпеки, в напрямку м. Чернігів (вказана ділянка вулиці одночасно є 182-м км. автодороги Київ - Нові Яриловичі). У той же час у попутному напрямку руху вказаного самоскиду по узбіччю вул. Перемоги [PERSON]. (третя особа по справі) керував велосипедом «Ардіс» (належить [PERSON] та який перед цим [PERSON]. отримав у розпорядження всупереч волі власника для використання у власних намірах), перевозячи всупереч вимогам ПДР на рамі велосипеду в якості пасажира [PERSON]., свій рух супроводив непристойним жестом в адресу водія вантажівки, що подав попереджувальний звуковий сигнал про здійснення маневру обгону. По завершенню маневру ця вантажівка зупинилася на узбіччі. Злякавшись відповідальності за показ непристойного жесту [PERSON]. змінив рух велосипеду у напрямку протилежного узбіччя вулиці з перетином смуги зустрічного руху транспортних засобів. У цей час відповідач по справі, водій самоскиду завантаженого приблизно 8 тонами піску, що рухався попутно за вказаними транспортними засобами, в порушення перелічених вище вимог ПДР України вчинив дії, які у сукупності з діями третьої особи призвели до ушкодження здоров'я [PERSON]., його тривалого лікування, яке супроводжувалося неодноразовим операційним втручанням, але не мали повного відновлення стану здоров'я потерпілого, через що [PERSON]. визнаний дитиною - інвалідом (а.с. 27). Викладене свідчить, що джерелом підвищеної небезпеки неповнолітньому позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду, а позивачу належить відшкодувати витрати понесені у зв'язку з викликом відповідача до суду та правову допомогу, які надані адвокатом, документально підтверджені і не перевищують законодавчо встановлених граничних розмірів та реально враховують участь адвоката як на стадії звернення до суду, так й під час судових засідань (а.с. 6 - 8, б. н.). Висновок суду підтверджується показами допитаних свідків [PERSON]. та [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON]. докладно розповіла про те, що дитина (позивач по справі) виховувалася у неповній сім'ї, раділа придбаному на день народження велосипеду. Влітку 2006 року за участю цього велосипеду онука потрапив у ДТП. Витрати на лікування дитини були нерозмірними з доходами родини, що, як й потреба постійних відвідувань дитини у лікарнях, призвело до продажу єдиної корови, боргів перед односельцями, звільнення дочки з роботи. Безпосередньо спостерігала та стверджує, що дитина страждала й страждає через ушкодження здоров'я, визнання її інвалідом, відставання від навчального процесу у школі. Через відсутність побутових зручностей дитина вимушена була тривалий час в приміщеннях житлового будинку відправляти природні потреби тільки за допомогою не менше як двох сторонніх осіб. Пошкоджений велосипед до цього часу не відремонтовано з - за відсутності коштів. [PERSON]. пояснив суду, що як односелець, після ДТП, на протязі 2006 -2007 років не менше 6 - 8 разів, на прохання [PERSON]., возив [PERSON]до лікарів та лікарень в смт. Ріпки й м. Чернігів. Права нога [PERSON]була у гіпсі, тому в лікарнях він носив дитину від машини по поверхах і назад. Це була допомога односельцям, але на паливо кожного разу [PERSON] сплачувала йому не менше 20 грн. З матеріалів про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом ДТП в с. Вербичі Ріпкинського району, яка мала місце 11 липня 2006 року, що досліджені судом, убачається, що [PERSON]. не досяг віку з якого можлива кримінальна відповідальність передбачена ст. 128 КК України, а відповідач [PERSON]., що на підставі тимчасового реєстраційного талону серії [NUMBER]керував транспортним засобом «КАМАЗ 55102» державний номерний знак [NUMBER], не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста, з зупинкою КАМАЗу до смуги руху велосипедиста. Внаслідок ДТП пасажир велосипеду [PERSON]. отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та було завдано механічних пошкоджень велосипеду, що йому належить. Медичні картки стаціонарного хворого Чернігівської обласної дитячої лікарні [PERSON]. (№№ 7366; 7377;8734; 11033; 11557; 12955, виписки на а.с. 17 - 19; 44 - 45), як й картка амбулаторного хворого № 25160114, заведена у поліклініці Ріпкинської ЦРЛ, на його ж ім'я (зокрема а.с. 16; 46 - 47), та консультаційні висновки (а.с. 11 - 15), що були предметом дослідження суду, свідчать, - за обставин, викладених у заяві, дитина отримала тілесні ушкодження від дії джерела підвищеної небезпеки під керуванням відповідача, внаслідок чого тривалий час лікувалася, на що за лікарськими призначеннями позивачем було витрачено не менш як 891 грн. 27 коп. У вказаному розмірі витрати визнаються відповідачем та підтверджені фіскальними чеками (а.с. 28 - 33). Лікування не призвело до відновлення стану здоров'я [PERSON]. у повному обсязі, навпаки, у встановленому законодавством порядку, з 27. 07. 2007 року йому надано статус дитини - інваліда (а.с. 27). Майну неповнолітнього позивача завдані пошкодження, на ремонт яких загалом належить витратити 150 грн. (а.с. 9, 26). Вказана сума відповідачем не спростовується, через що суд зробив висновок про доведеність вимог у цій частині. Родинні стосунки позивачів підтверджено паспортом [PERSON]. і свідоцтвом про народження [PERSON]. (а.с. 20 - 22). Відповідач визнає, що позивач понесла не менше 120 грн. для неодноразове транспортування дитини до медичних закладів району і області. Визнання відповідачем цих витрат є підставою висновку суду про доведеність позову у цій частині. В межах заявлених вимог та встановлених судом обставин посилання відповідача на відсутність вини у ДТП, причинно - наслідковий зв'язок дій [PERSON] з ДТП і ушкодження через це здоров'я [PERSON], неправильне посилання позивача на норми матеріального права (шкода завдана внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, - автомобіля і велосипеда) не мають правового значення, адже не ґрунтуються на визначеннях ПДР України і законодавстві, що регулює спірні правовідносини. Одночасно, приймаючи рішення, суд бере до уваги те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вищевикладених заперечень та у суді не довів що ДТП відбулася внаслідок дії непереборної сили, або умислу потерпілого. Ст. 1191 ЦК України визначена можливість захисту прав відповідача внаслідок порушення його цивільних прав іншими, ніж позивач, особами. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, які зазнав [PERSON]., характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалість та зусилля необхідні для відновлення стану його здоров'я, навчання і життя. Враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості стягненню з відповідача на користь неповнолітнього позивача на відшкодування моральної шкоди належить 2 500 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягти судові витрати, від сплати яких позивачі при зверненні до суду звільнені за ст. 81 ЦПК України та п. 4 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 7/ 93 від 21. 01. 1993 р. і в порядку ст. ст. 79, 84 ЦПК України понесені на виклик відповідача та правову допомогу.

Outcome: partial