overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з зазначеними позовними вимогами до відповідача, в позовній заяві зазначила, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 22.10. 1993 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ними. Поскільки відповідач в добровільному порядку коштів на утримання неповнолітніх дітей та її утримання до досягнення меншою дитиною трирічного віку не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, та на своє утримання до досягнення меншою дитиною трирічного віку по 300 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов частково, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, від позовних вимог в частині стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відмовилась і просила суд прийняти відмову в цій частині позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей є обгрунтованими, підстав для неприйняття судом відмови позивачки від позову в частині стягнення аліментів з відповідача на її утримання не має. Суд приймає відмову позивачки від позову в цій частині позовних вимог. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з зазначеними позовними вимогами до відповідача, в позовній заяві вказала, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 21.11. 2001 року в Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 34, від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO]. Сімейні та подружні стосунки між сторонами не склались через те, що вони мають різні погляди на життя, в зв'язку з цим позивачка просила розірвати їх шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі &frac14; частини всих видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини його віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь 46 гривень в порядку відшкодування судових витрат. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, просила суд задоволити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив суд прийняти визнання ним позову і винести рішення у попередньому судовому засіданні, яким задоволити позовні вимоги позивачки. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110,112, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.1996 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. У зв'язку з тим, що вони з дружиною у 2005 році припинили подружні стосунки і з того часу проживають окремо, він втратив почуття любові та поваги до дружини і бажання зберегти сім'ю немає, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. В суді позивач позов підтримав, пославшись на обставини викладені вище, пояснив, що з 2005 року вони з дружиною не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, він перейшов проживати у будинок який успадкував, а дружина відмовилась іти разом з ним. На даний час у нього є інша жінка і миритися з дружиною він не бажає, тому просить розірвати їх шлюб. Відповідачка позов визнала і суду пояснила, що дійсно вони з чоловіком з 2005 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, у них різні бюджети, чоловік підтримує стосунки з іншою жінкою, вважає, що їх примирення неможливе, сім'я носить формальний характер, тому просить їх шлюб розірвати. На думку суду позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 2005 року разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, вони спільного домашнього господарства не ведуть, на примирення не згідні і обоє згідні на розлучення, що підтверджується поясненнями сторін. Крім того, відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітніх дітей. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітніх дітей необхідно залишити на вихованні матері, проти чого сторони не заперечують, а державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути лише з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.08.1997 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. У зв'язку з тим, що вони з дружиною у 2002 році припинили подружні стосунки і з того часу проживають окремо, він втратив почуття любові та поваги до дружини і бажання зберегти сім'ю немає, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. В суді позивач позов підтримав, пославшись на обставини викладені вище, пояснив, що у 2002 році дружина залишила його і перейшла проживати до своїх батьків, з того часу вони не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, спільного домашнього господарства не ведуть. Миритися і зберегти сім'ю вони не бажають, тому просить розірвати їх шлюб. Відповідачка позов визнала і суду пояснила, що дійсно вони з чоловіком з 2002 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, у них різні бюджети. Розрив в сім'ї стався через несумісність характерів, вони не знаходили спільної мови. Це на її думку зв'язано з тим, що вона виходила заміж дуже молодою і не розуміла всієї серйозності укладення шлюбу. Через п'ять років спільного життя зрозуміла, що жити з чоловіком не бажає. Вони обоє спілкуються, у них нормальні стосунки, чоловік постійно спілкується з сином, надає допомогу на його утримання, але жити однією сім'єю не бажають, тому примирення між ними не можливе, а отже їх шлюб необхідно розірвати. В зв'язку з визнанням позову відповідачкою і взаємною згодою сторін розірвати шлюб, суд вважає за можливе справу розглянути і ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. На думку суду позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 2002 року разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, вони спільного домашнього господарства не ведуть, на примирення не згідні і обоє згідні на розлучення, що підтверджується поясненнями сторін. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити на вихованні матері, проти чого сторони не заперечують, а державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути лише з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

У зв'язку з тим, що вони з чоловіком перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, на утримання якої чоловік добровільно не надає матеріальної допомоги, так як з 14 січня 2008 року вони припинили подружні стосунки, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по &frac14; частині його заробітку щомісячно і допустити негайне виконання рішення суду. В суді позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені вище. Пояснила суду, що в даний час вони з чоловіком разом не проживають, в суді знаходиться позов про розірвання їх шлюбу, він перейшов проживати до своїх родичів, купує для дитини речі, памперси, фрукти, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Чоловік працює, має постійний заробіток, є здоровим, інших утриманців немає, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав і суду пояснив, що він дійсно останніх два місяці проживає окремо від дружини, але хоче жити разом з нею і дитиною. Грошей дружині не дає, але купує все необхідне для дитини. Сам він працездатний, здоровий, інших утриманців немає і не перечить, щоб аліменти були стягнуті за рішенням суду. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач купує дитині речі, продукти харчування, памперси, але грошей дружині не дає. Відповідач здоровий, працює, має постійний заробіток, інших утриманців немає, що підтверджується поясненнями сторін. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає, що частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працює, має постійний заробіток, інших утриманців немає, є здоровим і працездатним, тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти, а отже позов підлягає до задоволення. На думку суду, виходячи з вищевказаних обставин, стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі &frac14; частини заробітку відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 і ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і державне мито, як це передбачено ст.88 ч.3 ЦПК України та збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до ст.81 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Представник позивача підтримала позов, згідно заяви, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач не з'явився в судове засідання, згідно заяви, просить справу слухати у його відсутність. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були надані послуги з теплопостачання, проте відповідач не оплатив за надані послуги в повному об'ємі. Відповідач має заборгованість, яка підлягає до стягнення на користь позивача. Тому суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає до задоволення. Також з відповідача підлягають до стягнення судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Відповідач позов визнав, згідно заяви, просить справу розглядати у його відсутність. Позивачка підтримала позов, згідно заяви, просить справу розглядати у її відсутність. За положеннями ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову в стадії попереднього розгляду, не розглядаючи справу в судовому засіданні. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Документально підтвердженими витратами є квитанції про сплату судових витрат на суму 16 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Представник позивача підтримала позов. Згідно заяви, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були надані послуги з теплопостачання, проте відповідачка не оплатила за надані послуги в повному об'ємі. Відповідачка має заборгованість, яка підлягає до стягнення на користь позивача, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, споживач зобов'язаний: 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Тому суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає до задоволення. Також з відповідачки підлягають до стягнення судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Представник позивача підтримала позов. Згідно заяви, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були надані послуги з теплопостачання, проте відповідач не оплатив за надані послуги в повному об'ємі. Відповідач має заборгованість, яка підлягає до стягнення на користь позивача, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, споживач зобов'язаний: 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Тому суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає до задоволення. Також з відповідача підлягають до стягнення судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Відповідачка позов визнала, згідно заяви, просить справу розглядати у її відсутність. Позивач підтримав позов, згідно заяви, просить справу розглядати у його відсутність. За положеннями ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову в стадії попереднього розгляду, не розглядаючи справу в судовому засіданні. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Документально підтвердженими витратами є квитанції про сплату судових витрат на суму 16 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 22 листопада 2005 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб у Новоселівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис за №08. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження. Шлюб між сторонами не розірваний, але відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, і тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі &frac12; частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили його задовольнити, поклавши всі судові витрати на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що він згоден сплачувати на утримання неповнолітньої дитини щомісячно &frac14; частину усіх видів його заробітку (доходу). Суд заслухавши показання сторін, представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що 22 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Новоселівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №08 (а.с.6). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]народження, яка проживає з матір'ю (а.с.7,8). Шлюб між сторонами не розірваний, але встановлено, і це підтвердили сторони, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені два з половиною місяця тому. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За весь час проживання окремо від дитини, відповідачем щомісяця кошти на її утримання не надавались, а тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений згідно чинного законодавства, беручи до уваги, що обов'язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON]. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом розміру. При ухваленні рішення на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнуті витрати, сплачені позивачем на правову допомогу у сумі 240 грн. (а.с.10). Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто судовий збір в розмірі 51 грн. на користь держави, так як позивача звільнено від сплати державного мита при подачі позову до суду та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

20.02.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах недієздатного сина [PERSON]до відповідача про визначення ідеальних часток у спільному майні. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, прохала позов задовольнити. Від відповідача Щербанівської сільської ради надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутності їхнього представника, позов визнають. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 14.07.1997 року, на ім'я [PERSON]та [PERSON]видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної власності [PERSON]та [PERSON](а.с. 4). Рішенням Полтавського районного суду від 19.09.2007 року [PERSON]визнаний недієздатним (а.с. 5-6). Позивачка має намір подарувати свою частку у власності своєму синові, однак у зв'язку з тим, що у вищезгаданому свідоцтві про право власності на житло не визначено частки співвласників, позивачка не має можливості належним чином скористатися своїми правами. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Обставин, що давали б суду підстави вважати, що існує відступ від рівності часток у праві спільної сумісно власності [PERSON]та [PERSON]у майні, судом не встановлено. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе визначити частку позивачки та її недієздатного сина у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] як &frac12; за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

30.01.2008 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з[PERSON] посилаючись на те, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 25.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції, актовий запис № 1598. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, разом не проживають, збереження шлюбу суперечило б її інтересам . Від шлюбу мають неповноілтнього сина [PERSON], 2004 року народження.. Позивач в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, згідно заяви позов визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. Суд дослідивши надані докази прийшов до наступного. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.10.2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції, актовий запис № 1598. Сімейне життя не склалося, вони проживають окремо, тому збереження сім'ї стало неможливим. Спору про розподіл майна у сторін не має. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року народження. Дитина проживає з позивачкою. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, та відповідача що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню і шлюб між позивачем і відповідачем необхідно розірвати. На підставі викладеного і

Outcome: approved