overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з вказаним позовом до відповідача. Заяву мотивують тим, що [INFO] помер їх батько - [PERSON]. Спору відносно спадкового майна немає. Просять суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «ВАЗ-21063» (1990 року виготовлення, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER]); прості іменні акції номіналом 0,25 грн. у кількості 17 (сімнадцять) штук загальною вартістю 4,25 грн. ВАТ «ЕНКО»; грошові кошти на рахунку [NUMBER] у Луцькому територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10002/07 Волинського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 5268 (п'ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 70 коп. Визнати за [PERSON] право власності на цегляний гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі «Авіатор», що знаходиться у м. Луцьку по вул. Авіаторів, 4. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала. Представник відповідача [PERSON] позов визнав. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 6) на праві власності належали автомобіль «ВАЗ-21063» (1990 року виготовлення, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER]); прості іменні акції номіналом 0,25 грн. у кількості 17 (сімнадцять) штук загальною вартістю 4,25 грн. ВАТ «ЕНКО»; грошові кошти на рахунку [NUMBER] у Луцькому територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10002/07 Волинського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 5268 (п'ять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 70 коп., цегляний гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі «Авіатор», що знаходиться у м. Луцьку по вул. Авіаторів, 4 (а.с. 7-Ю, 12-22). 2 Його сини - [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли шляхом спільного проживання з спадкодавцем, що стверджується відміткою у їх паспортах громадянина України. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] на спадкове майно не претендує. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачами, оскільки відповідач в даній справі будь-яких їх законних прав та інтересів не порушувала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню та пені. Заяву мотивує тим, що позивач надає послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], в якій проживає [PERSON] Станом на 1 жовтня 2007 року заборгованість відповідача за надані послуги по теплопостачанню становить 1720,60 грн., з них за опалення 1366,81 грн. та 353,79 грн. за підігрів води. В зв'язку з несвоєчасним внесенням платежів відповідачу нарахована пеня в сумі 26,77 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, пеню та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. В судовому засідання відповідач позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що 16 січня 2008 року уклала договір на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка склалася на 1 грудня 2007 року. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з довідки місцевого обчислювального центру від 16 січня 2008 року № 10087 [PERSON] уклала угоду на реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка склалася на 1 грудня 2007 року в сумі 2736,99 грн. терміном на 12 місяців. Враховуючи, що сторони вирішили питання про заборгованість шляхом укладення договору про реструктуризацію, в задоволенні позову про стягнення заборгованості та пені слід відмовити. Відповідно не підлягають стягненню з відповідача судові витрати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що підприємство надає послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS], в якій проживають відповідачі, які не сплачують за надані послуги, в результаті чого, станом на 01 жовтня 2007 року, у них перед ДКП "Луцьктепло" утворилась заборгованість в сумі 1301,19 грн. Просить стягнути з відповідачів борг, а також відшкодувати в користь позивача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов із зазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З розрахункової картки абонента вбачається, що у відповідачів перед позивачем станом на 10 жовтня 2007 року утворилась заборгованість за опалення 1301,19 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути заборгованість, а також судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

08.02.2008 року [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк" України в особі Філії Волинського обласного управління (надалі-ВАТ "Державший Ощадний банк"), [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, покликаючись на те, що [PERSON] при життя мав збереження в Ощадному банку СРСР. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті позивачі прийняли спадщину, оскільки, зберігали в себе ощадну книжку. Крім позивачів, спадкоємцями спадкового майна є: [PERSON], [PERSON], які на спадщину не претендують. Посилаючись на викладене, позивачі просять визнати за ними в рівних частинах право власності на вклади [NUMBER] та компенсаційний вклад [NUMBER] на суму 1547 грн. 70 коп., що розташовані в Ощадному банку України. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, пояснивши, що звертається в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], вказала, що позовні вимоги, з підстав, зазначених в позовній заяві, підтримує в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, відносно його задоволення не заперечували, вказали, що на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] не претендують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. 2 Судом встановлено, що [PERSON] належали грошові заощадження на рахунку [NUMBER] та компенсаційний вклад на рахунку [NUMBER] на суму 1547 грн. 70 коп. в Ощадному банку України, що стверджується копією ощадної книжки (а.с.9). Оскільки, [PERSON] помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть (а.с.8), то після його смерті відкрилась спадщина на грошові заощадження. В даному випадку, згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом, оскільки, заповіту спадкодавець [PERSON] за життя не залишив. Згідно ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], як його дружина, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), син-[PERSON] , згідно свідоцтва про народження (а.с.6) та відповідачі: [PERSON], [PERSON], як його батьки, які від спадщини відмовилась в користь позивача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], про що ствердили в судовому засіданні. [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України, шляхом збереження ощадної книжки. Судом встановлено, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], а, саме, на грошові заощадження на рахунку [NUMBER] та компенсаційний вклад на рахунку [NUMBER] в сумі 1547 грн. 70 коц. в Ощадному банку України. На підставі ст.ст.1216, 1217, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся з позов ною заявою до Виконавчого ко мітету Сніжнянскої міської Р ади про визнання права власн ості на самовільно зведені б удівлі, посилаючись на те, що в ін є власником житлового буд инку, розташованого за адрес ою [ADDRESS] на підставі до говору забудівлі від 31.05.1971 року . Вказаний будинок зареєстро ваний та включений в реєстр Б ТІ м. Сніжне під реєстровим но мером 1744, інвентарним номером 2467. На прилеглій до будинку зем ельній ділянці є самовільно зведені споруди: сарай Г-1, літ ня кухня Б-1, душ Е-1, уборна Уб. Вк азані споруди мають добротни й та доглянутий вид, необхідн і позивачеві в побуті, не пору шують інтер'єр вулиці взагал і. Позивач просить суд визнат и за ним право власності на да ні самовільно зведені споруд и. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. До поча тку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно я кої просив справу розглянути без його участі, позовні вимо ги підтримує в повному обсяз і. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , до початку судового засідан ня надав письмову заяву, згід но якої просив справу розгнл янути без його участі, позовн і вимоги визнає в повному обс язі. Судом фактично встановлен о, що на підставі договору заб удівлі від 31.05.1971 року позивач є власником житлового будинку , розташованого за адресою [ADDRESS]. На плані земельної ділянки зазначені самочинно зведені споруди: сарай Г-1, літ ня кухня Б-1, душ Е-1, уборна Уб , як і були побудовані без відпов ідного дозволу. Вказані спор уди необхідні позивачу в поб уті. За висновком відділу арх ітектури і містобудування ви конкому Сніжнянської місько ї ради, враховуючи узгодженн я розташування споруд із СЕС м. Сніжне, Сніжнянський MBДУ МН С України в Донецькій област і, а також те, що розташування споруд не порушує права інши х осіб та не заперечує суспіл ьним інтересам, відділ архіт ектури та містобудування вва жає можливим визнати право в ласності на самовільно зведе ні будівлі. Отже, самовільно зведені бу дівлі: сарай Г-1, літня кухня Б-1, душ Е-1, уборна Уб, розташовані на земельній ділянці, житлов ого [ADDRESS], які належать на праві власності позивачу , не суперечать суспільним ін тересам, не порушують прав ін ших осіб. Відповідно до ч.3 СТ. 376 ГК Укра їни, право власності на самов ільно зведене Переустаткова не \\ майно може бути за рішенн ям суду визнано за особою, що з дійснило самовільну будівлю переустаткування на земельн ій ділянці, що не був відведен ий для цієї мети, за умови нада ння земельної ділянки у вста новленому порядку особі під уже побудоване нерухоме майн о. Таким чином, суд вважає нео бхідним позов [PERSON] до В иконавчого комітету Сніжнян скої міської Ради про визнан ня права власності на самові льно зведені будівлі задовол ьнити у повному обсязі. Визна ти за [PERSON] право власно сті на самовільно зведені бу дівлі: сарай Г-1, літню кухню Б-1, душ Е-1, уборну Уб, розташовані на земельній ділянці, житлов ого [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

13 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб [INFO] року. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] року народження. Однією сім'єю проживали до жовтня 2007 року. З цього часу сім'я фактично розпалась. Причиною до розпаду сім'ї стало те, що відповідач проживає з іншою жінкою, що зробило неможливим подальшу побудову сімейних відносин. На примирення позивачка не згодна, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовну заяву підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. На примирення не згоден. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб [INFO] року у відділі ЗАГС Білопільського райвиконкому, актовий запис № 66, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. 5). Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6). Зі слів позивачки, однією сім'єю сторони проживали до жовтня 2007 року. З цього часу сім'я фактично розпалась. Причиною до розпаду сім'ї стало те, що відповідач проживає з іншою жінкою. У зв'язку з цим подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе. Питання про місце проживання неповнолітнього сина сторонами вирішено добровільно. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивачки і неповнолітнього сина, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

19.02.2008 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб [INFO] року. Від подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року народження, сина [PERSON], [INFO] року народження, доньку [PERSON], [INFO] року народження. Однією сім'єю проживали до липня 2007 року. З цього часу сім'я фактично розпалася. Основою розпаду сім»ї послугувало те, що вони не зійшлися характерами. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву визнав, на розірванні шлюбу наполягав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі з [INFO] року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року народження, сина [PERSON], [INFO] року народження, доньку [PERSON], [INFO] року народження.(а.с. 5-7) Однією сім'єю проживали до липня 2007 року. З цього часу сім»я розпалася. Основою розпаду сім»ї послугувало те, що сторони по справі не зійшлися характерами, що і привело до розпаду сім»ї. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідач шлюб розриває вдруге. Питання про місце проживання неповнолітніх дітей сторонами вирішено добровільно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 15.08.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них [INFO] року народився син [PERSON]. На протязі останнього часу вони з відповідачем разом не проживають і останній самоусунувся від виховання та утримання сина, не допомагає дитині матеріально. Їй самій важко утримувати сина, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO] року народження, уродженця та жителя [ADDRESS], в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі по 250,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить позов задоволити. Відповідач, будучи допитаний за місцем проживання, позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 15.08.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] року народився син [PERSON]. Разом з тим, судом встановлено, що на час звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача в її користь аліментів, неповнолітній [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з матір'ю, - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з неповнолітніми дітьми, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач погоджується їй таку допомогу надавати, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів у визначеній позивачкою сумі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258, - витрати на ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким кредитна спілка “Аккорд” надала позивачу кредит на суму 1986 гривень, який останній зобов'язався повернути до 28.05.2007 року та сплатити нараховані відсотки в терміни та розмірах, вказаних у рекомендованому графіку платежів, однак умов договору не виконав, кредит та нараховані проценти не сплачує, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на суму 1986,00 гривень, та заборгованість за процентами в сумі 1238,61 грн., а також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ у сумі 30 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися: представник позивача надав заяву про слухання справи в його відсутність, на позовних вимогах наполяж в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був сповіщений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом встановлено, що 23.05.2006 року сторони уклали кредитний договір № 1994луг01П згідно якого кредитна спілка “Аккорд” надала позивачу кредит на суму 1986 гривень, який відповідач зобов'язався повернути до 28.05.2007 року та сплатити нараховані відсотки в терміни та розмірах, вказаних у рекомендованому графіку платежів. Відповідно до п.2.2 кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти в терміни та розмірах, вказаних у рекомендованому графіку платежів а саме, сплачувати відсотки та частину кредиту з 23.05.2006 року по 28.05.2007 року сумами платежів, вказаними у графіку. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором за відповідачем станом на 20.11.2007 р. утворилася заборгованість на суму 3224.61 гривень, включаючи заборгованість по основному боргу та заборгованість за процентами. У відповідності зі ст.1054, 525, 526 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України...Однобічне відмовлення від зобов'язання не допускається... На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Стягненню з відповідача також підлягає сплачений позивачем судовий збір на суму 51 грн., витрати на ІТЗ у сумі 30 грн. На підставі ст.ст. 525,526, 1054 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

В обгрунтуванні своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 29 листопада 1986 року відділом РАЦС Тернівської міської ради Дніпропетровської області, згідно актового запису № 270. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір про розділ майна між сторонами відсутній. Причиною розірвання шлюбу є та обставина, що сімейні стосунки вони припинили з листопада 2006 року і з цього часу мешкають окремо один від одного та не спілкуються. Характер відносин, що склався між сторонами такий, що не уявляється можливим їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї. Шлюб розпався остаточно і примирення між ними не відбудеться. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував та просив розірвати шлюб. Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Як видно з пояснень сторін, подружні відносини між ними припинені, а тому характер сформованих у сім'ї взаємин такий, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, а тому їхній шлюб необхідно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved