Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], який, згідно ч.2 ст.31 ЦПК України, було усно уточнено в судовому засіданні 03.04.08р. вимогами про визнання права постійного користування кімнатою [ADDRESS] та про спонуку не перешкоджати йому у користуванні цією кімнатою. Позов мотивований тим, що з 1995р. він підтримував з відповідачкою фактичні шлюбні відносини, у зв'язку з чим постійно проживав з нею в кімнаті [NUMBER] цього гуртожитку, яка була надана відповідачці як працівнику Сакського хімзаводу, якому цей гуртожиток належав. На той період він був зареєстрований по [ADDRESS], в якій &frac12; частка належала йому на праві власності. 12.09.01р. вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. 30.09.02р. він продав належну йому &frac12; частку квартири, а гроші витратив на потреби сім'ї. В 2003р. відповідачці, додатково, надали для проживання кімнату [NUMBER], після чого їх сім'я стала постійно користуватися цими двома кімнатами. 26.09.05р. вони з відповідачкою звернулися до паспортиста Сакської ЖЕК з питання його реєстрації по кімнаті [NUMBER] гуртожитку, на що паспортистка відповіла, що може зареєструвати його тільки тимчасово з причин відсутності бланків прописки тому, що згідно рішення виконкому Сакської міськради від 24.06.05р. статус зазначеного гуртожитку - «для проживання одиноких громадян» було змінено на гуртожиток для проживання сімей та передано на баланс Сакської ЖЕК. У зв'язку з цим його було зареєстровано по кімнаті [NUMBER] гуртожитку тимчасово строком на 2 роки, при цьому йому було обіцяно здійснити з часом постійну реєстрацію. В жовтні 2006р. між ним та відповідачкою погіршилися відносини і рішенням Сакського міськрайсуду від 04.12.06р. їх шлюб було розірвано. Після цього він зайняв кімнату [NUMBER], в якій постійно проживає до теперішнього часу як колишній член сім'ї наймача, а відповідачка займає кімнату [NUMBER]. В 2007р. він вирішив взяти кредит, але працівники банку відмовили йому в цьому з причин наявності у нього тимчасової реєстрації. У зв'язку з тим, що відповідачка відмовила йому у продовженні терміну тимчасової реєстрації, 01.03.07р. його було зареєстровану по кімнаті [NUMBER], наймачем якої є його знайомий [PERSON], з яким він уклав договір піднайму. Але, фактично, він залишився постійно проживати в кімнаті [NUMBER] гуртожитку. Після розірвання шлюбу відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні кімнатою [NUMBER] шляхом постійних вимог виселитися з цієї кімнати. У судовому засіданні позивач підтримав зазначені позовні вимоги, які просив задовольнити. Відповідачка проти позову заперечувала і разом з [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом, а.с.11, який у судовому засіданні 03.04.08р., згідно ч.2 ст.31 ЦПК України, було уточнено вимогами про усунення перешкод у користуванні кімнатою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача з цієї кімнати без надання іншого жилого приміщення відповідно до вимог ст.99 ЖК України, та про стягнення судових витрат по справі. Зустрічний позов мотивований тим, що в 1984р. їй, як робітнику Сакського хімзаводу, було надано кімнату [NUMBER] зазначеного гуртожитку, в якій вона постійно проживала разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] З часом вона стала підтримувати фактичні шлюбні відносини з відповідачем, який поселився в її кімнату, а 12.09.01р. вони з ним зареєстрували шлюб. В 2003р. їй було додатково надано у постійне користування кімнату [NUMBER], і з того часу вони разом зі своїм сином та відповідачем стали користуватися кімнатами [NUMBER] і [NUMBER]. Але зареєстрованим відповідач був по належній йому на праві власності [ADDRESS], яку він продав в 2002р., а гроші витрати на свої особисті потреби. У зв'язку зі зміною статусу цього гуртожитку, в червні 2005р. її з сином було перереєстровано по кімнатам [NUMBER] і [NUMBER], але позивача не було визнано членом її сім'ї. 26.09.05р., на прохання відповідача, вона звернулася до паспортиста Сакської ЖЕК із заявою про тимчасову реєстрацію його по кімнаті [NUMBER] тому, що не бажала прописувати його постійно, у зв'язку з чим відповідача було зареєстровано строком на 2 роки в якості тимчасового мешканця. В жовтні 2006р. між ними погіршилися відносини і рішенням Сакського міськрайсуду від 04.12.06р. їх шлюб було розірвано. Після цього відповідач зайняв кімнату [NUMBER], у зв'язку з чим вона змушена проживати з повнолітнім сином в кімнаті [NUMBER]. 01.03.07р. відповідач добровільно виписався з її кімнати [NUMBER] гуртожитку і перереєструвався по кімнаті [NUMBER] цього гуртожитку, наймачем якої є його знайомий [PERSON], з яким відповідач уклав договір піднайму. У зв'язку з цим відповідач протиправно проживає до теперішнього часту в її кімнаті [NUMBER] гуртожитку, чим порушує права її та її сина. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали зазначені вимоги по зустрічному позову, який просили задовольнити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що суду повідомила позивачка. Відповідач проти зустрічного позову заперечував з тих підстав, що після розірвання шлюбу він постійно проживає в кімнаті [NUMBER] гуртожитку як колишній член сім'ї її наймача, а виписався з цієї кімнати він з поважних причин. Представник КП «Сакське ЖЕО», яке є 3-ю особою у справі, просив суд ухвалити рішення по теперішній справі відповідно вимог чинного законодавства України. Представник Сакської міськради АРК., яка є 3-ю особою у справі, якій про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідачки, представника 3-ї особи, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.05р., за письмовою заявою відповідачки, яка є наймачем кімнат [NUMBER] і [NUMBER] сімейного гуртожитку [ADDRESS], паспортистка Сакської ЖЕК, зареєструвала позивача по кімнаті [NUMBER] цього гуртожитку тимчасово строком на 2 роки, а.с.15. Факт тимчасової реєстрації позивача по спірній кімнаті гуртожитку, на думку суду, не має правового значення для вирішення спору у теперішній справі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.47 Конституції України - кожному громадянину гарантується право на житло, а згідно ч.1 ст.29 ЦК України і ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.03р. - місцем проживання фізичної особи є квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85р. №2 - вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода не це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.96р. №9 «про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. З пояснень сторін і матеріалів справи судом встановлено, що з 1995р. сторони підтримували фактичні шлюбні відносини, у зв'язку з чим позивач поселився в кімнату [NUMBER] гуртожитку [ADDRESS] з дозволу відповідачки, яка є її наймачем, в якій постійно, а не тимчасово, проживав з відповідачкою та її неповнолітнім сином від першого шлюбу [PERSON] в цій кімнаті, яка була надана відповідачці як працівнику Сакського хімзаводу, якому цей гуртожиток належав. На той період позивач був зареєстрований по [ADDRESS], в якій &frac12; частка належала йому на праві власності. 12.09.01р. сторони зареєстрували шлюб, а.с.6. 30.09.02р. позивач продав належну йому &frac12; частку квартири, що підтверджено наданим суду договором купівлі-продажу, у зв'язку з чим кімната [NUMBER] гуртожитку стала його єдиним постійним місцем проживання. Цей факт підтвердив і свідок [PERSON] В 2003р. відповідачці, додатково, надали для проживання кімнату [NUMBER] в цьому гуртожитку, після чого їх сім'я стала постійно користуватися цими двома кімнатами, наймачем яких є відповідачка. 26.09.05р., за письмовою заявою відповідачки, позивача було зареєстровано по кімнаті [NUMBER] цього гуртожитку як чоловіка наймача цієї кімнати, а.с.5,15. Згідно рішення виконкому Сакської міськради від 24.06.05р. статус зазначеного гуртожитку - «для проживання одиноких громадян» було змінено на гуртожиток для проживання сімей та передано на баланс Сакської ЖЕК, а.с.13. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позивач проживав в спірній кімнаті гуртожитку як член сім'ї наймача тому, що згідно ч.2 ст.64 ЖК України - до членів сім'ї наймача відноситься подружжя наймача. У зв'язку з цим, на думку суду, позивача не можна вважати тимчасовим мешканцем спірної кімнати гуртожитку, як то передбачено ст.99 ЖК України. Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає за необхідне визнати, що позивач придбав право постійного проживання в цій кімнаті гуртожитку тому, що: -Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України - члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення; -Згідно ч.2 ст.65 цього Кодексу - особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Так з пояснень сторін і матеріалів справи судом встановлено, що при вселенні позивача в спірну кімнату гуртожитку, між ним та відповідачкою, як наймачем цієї кімнати, не укладалося ніяких угод про порядок користування цим жилим приміщенням. * З пояснень сторін і матеріалів справи судом встановлено, що в жовтні 2006р. між сторонами погіршилися відносини і рішенням Сакського міськрайсуду від 04.12.06р. їх шлюб було розірвано, а.с.7. В 2007р. позивач вирішив взяти кредит, але працівники банку відмовили йому в цьому з причин наявності у нього тимчасової реєстрації. У зв'язку з тим, що відповідачка відмовила позивачу у продовженні терміну тимчасової реєстрації, 01.03.07р. позивача було знято з реєстрації по спірній кімнаті гуртожитку за його письмовою заявою і перереєстровано по кімнаті [NUMBER], наймачем якої є його знайомий [PERSON], з яким позивач уклав договір піднайму, а.с.5,14,16,17. Але, цей факт, на думку суду, не має правового значення для вирішення спору у теперішній справі з наступних підстав. З пояснень сторін судом встановлено, що після розірвання шлюбу з відповідачкою, позивач зайняв кімнату [NUMBER], в якій постійно проживав, а відповідачка з сином [PERSON] займає кімнату [NUMBER]. Незважаючи на перереєстрацію з кімнати [NUMBER] до кімнати [NUMBER] гуртожитку, позивач фактично залишився проживати в спірній кімнаті, в якій проживає і до теперішнього часу. Цей факт підтвердив і свідок [PERSON], який є сусідом сторін по зазначеному гуртожитку. З пояснень сторін та свідків [PERSON] і [PERSON] судом встановлено, що позивач і наймач кімнати [NUMBER] гуртожитку [PERSON] є сторонніми особами, у зв'язку з чим між ними і було укладено договір піднайму цієї кімнати. Цей договір піднайму укладено на строк до 28.02.09р., а.с.14. Позивач пояснив, що не несе витрат по утриманню кімнати [NUMBER] гуртожитку тому, що тільки зареєстрований в ній і не проживає. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що зазначена кімната [NUMBER] гуртожитку не є постійним місцем проживання позивача, а його реєстрація по цій кімнаті була викликана поважними підставами. Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає за можливе визнати статус позивачка як колишнього члена сім'ї відповідачки, яка є наймачем спірної кімнати гуртожитку тому, що згідно ч.3 ст.64 ЖК України - якщо чоловік перестав бути членом сім'ї наймача, але продовжує проживати в займаному жилому приміщенні, він має такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право постійного користування спірною кімнатою [NUMBER] гуртожитку [ADDRESS]. * Відповідно до вимог ст.47 Конституції України та ч.3 ст.9 ЖК України - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача і в частині спонуки відповідачки не перешкоджати позивачу у користуванні спірної кімнатою [NUMBER] гуртожитку. * Враховуючи зазначене, а також той факт, що зустрічні позовні вимоги є похідними від висновку суду про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволені в повному обсязі. * На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 9,64,65,99 ЖК України, ст. 29 ЦК України і ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.03р., п. 9 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85р. №2, та

Outcome: approved