Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі &frac14; частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою по справі він перебував в юридичному шлюбі з 22.09.1995 року, шлюбні відносини не склалися і 1 червня 2007 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утримання і вихованні. Відповідачка відмовляється від утримання дитини в добровільному порядку, тому вона просить стягнути з неї аліменти за рішенням суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі перебували в юридичному шлюбі з 22.09.1995 року по 12 червня 2007 року (а.с.8). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Неповнолітній син поживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка по справі є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], тому зобов'язана його утримувати до досягнення ним повноліття. Підстави для звільнення відповідачки від обов'язку утримувати дітей, передбачені ст.188 СК України, відсутні. Згідно ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти та утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачені ст.184 СК України, а саме, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі в даному випадку немає, тому відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки, повинний бути визначений у частці заробітку (доходу) матері. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх дітей, суд керується вимогами ст.182 СК України, при цьому суд враховує стан здоров'я дитини та відповідачки, який є нормальним, суд враховує також матеріальне становище відповідачки, яка працює та отримує стабільну заробітну плату, розмір доходів позивача, на утримання якого знаходиться дитина (а.с.9). Посилання відповідачки на те, що вона буде звертатися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з нею, не є підставою для звільнення її від сплати аліментів на час розгляду зазначеної справи. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на утримання неповнолітнього сина повинен складати &frac14; частину всіх видів його доходів. При цьому відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved