Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Голопристанської міської ради народних депутатів, [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав та пояснив, що вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 19.07.1988 року його було засуджено до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. 24.10.1988 року судовим виконавцем Голопристанського районного суду було описано особисте майно, а саме Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS], що належала [PERSON] згідно рішення Голопристанського районного суду від 29.03.1984 року. Постановою Президіуму Херсонського обласного суду від 23.08.1991 року вирок Суворовського районного суду було відмінено, провадження по справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу злочину та звільнено його з місць відбування покарання. Після цього позивач повернувся додому та проживав [ADDRESS] до 2006 року. В кінці цього ж року вирішив продати належну йому частину будинку, але при підготуванні документів з'ясував, що це майно конфісковано згідно вироку Суворовського районного суду м. Херсон від 19.07.1988 року та продано [PERSON], що підтверджується квитанцією № 8 від 05.06.1989 року, відповідно до якої вона внесла в касу міської ради 3204 рублів за конфісковану частину будинку. Даний договір купівлі-продажу не був оформлений належним чином, з порушенням вимог Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, тому просить визнати вказаний договір недійсним. Представник відповідача - Голопристанської міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що станом на 1988-1989 роки вирок Суворовського районного суду м. Херсона набрав чинності, тому на його виконання все особисте майно позивача, а саме Ѕ частину будинку [ADDRESS] було конфісковано. До міської ради звернулась [PERSON], пояснивши, що [PERSON] був її чоловіком, з яким розлучилися та в судовому порядку розділили вказаний будинок. Оскільки частина будинку, що належала [PERSON], конфіскована просила надати дозвіл на її купівлю. Рішенням виконкому Голопристанської міської ради від 16.05.1989 року за № 142 [PERSON] було надано дозвіл на купівлю конфіскованої частини будинку. Згідно даного рішення вона внесла на рахунок Голопристанської міської ради 3204 рублі. Але договір купівлі-продажу не укладався. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно були одружені з [PERSON] Після розлучення в 1984 році розділили належний їм будинок, розташований [ADDRESS] в судовому порядку. Оскільки позивача реабілітовано, не заперечує, щоб визнали договір купівлі-продажу конфіскованої частини будинку недійсним. Заслухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку укладений між Голопристанською міською радою та [PERSON] 05.06.1989 року, що підтверджується квитанцією № 8 від 05.06.1989 року, відповідно до якої вона внесла в касу міської ради 3204 рублів за конфісковану частину будинку, що належала позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦК Української РСР 1963 р. угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і громадянами повинні укладатись в письмовій формі. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР 1963 р. договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] слід визнати недійсним, оскільки був укладений з порушенням форми, що була передбачена чинним законодавством на момент укладення вказаної угоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved