Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач ВАТ «Донецьк-Авто» в особі генерального директора Несторова В.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненою дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що 17 серпня 2005 року близько 17 години 30 хвилин на перехресті вулиць Ломізова і Азовстальської в місті Маріуполі, з вини водія [PERSON], який керував автомобілем „ВАЗ 21099” державний [NUMBER], сталося зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого автомобіль „ВАЗ 21099” транзитний [NUMBER], яким керував [PERSON] отримав значні технічні пошкодження. Просив стягнути з відповідача вартість відновлюваного ремонту в сумі 32 621 гривні 26 копійок, суму штрафу 5161 гривня 80 копійок, не отриманий прибуток в сумі 1200 гривен, втрату товарної вартості в сумі 3950 гривен, витрати на перереєстрацію кузова та технічний огляд автомобіля в сумі 56 гривен 10 копійок, витрати на проведення експертиз в сумі 645 гривен 30 копійок, а всього 43 634 гривні 46 копійок. В судовому засіданні представника позивача Роговський А.В. та Хворостяний О.В. підтримали заявлені вимоги. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визнали. Вважають, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] позовні вимоги «Донецьк Авто» не визнали, звернулися із зустрічним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування своїх вимог вказували на те, що 17 серпня 2005 року [PERSON] на підставі довіреності керував автомобілем «ВАЗ 21099» державний [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER], належним ВАТ «Донецьк-Авто». [PERSON] рухався по вулиці Ломізова до перехрестя з вулицею Азовстальською, переконавшись у відсутності транспорту з ліва по вулиці Азовстальській, почав переїжджати смугу руху, а також трамвайні путі, що розташовані на цій вулиці, коли на великій швидкості в його автомобіль в'їхав автомобіль під керуванням [PERSON] після чого, автомобіль [PERSON] не гальмуючи проїхав ще 152,5 м, а лише потім зупинився. На автомобілі «ВАЗ 21099» державний [NUMBER] був встановлений комплект «Біксенон» Н4 «XENCTEC» вартістю 3790 гривен, диски та нові автопокришки загальною вартістю 3120 гривен. Загальна вартість автомобіля на час дорожньо-транспортної пригоди складала 35 720 гривен. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, належний [PERSON]. автомобіль отримав значні пошкодження і не був придатний до експлуатації. У зв'язку з цим [PERSON] 08 вересня 2005 року продав його [PERSON] за 7000 гривен. [PERSON] просив стягнути з відповідача «Донецьк-Авто» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість автомобіля за ви четом отриманої суми від продажу, витрати за користування евакуатором в сумі 60 гривен, надання правової допомоги в сумі 1000 гривен, а всього 29 780 гривен. Відповідач [PERSON] вказував на те, що йому була заподіяна моральна (немайнова) шкода, яка полягає в тому, що з вини працівника ВАТ «Донецьк-Авто» в дорожньо-транспортній пригоді йому були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості. У зв'язку з цим він знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні міської лікарні № 4 з 23 серпня по 06 вересня 2005 року із діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, ушиб посттравматична гематома лівого плечового суглобу. Наслідки цієї травми він відчуває на протязі тривалого часу. Крім того, автомобіль «ВАЗ 21099» державний [NUMBER] він використовував у роботі, проте залившись без автомобіля, був порушений звичайний для нього та його сім'ї уклад життя. Представники «Донецьк-Авто» неодноразово зверталися до нього вимогою викупити їх автомобіль, що також негативно впливає на його здоров'я. Моральну шкоду оцінює в 15000 гривен. Третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги «Донецьк-Авто» і пояснив, що він керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER], рухався по вулиці Азовстальській, на перехресті з вулицею Ломізова на його смугу руху виїхав автомобіль «ВАЗ 21099» під керуванням водія [PERSON] Він маючи перевагу, оскільки рухався по головні дорозі, почав подавати звукові та світові сигнали попередження, але останній на це не відреагував і продовжував рух. Він рухався зі швидкістю не більше 60 км/г, потім почав збавляти швидкість, намагався об'їхати автомобіль [PERSON], коли сталося зіткнення. Від удару, його нога застрягла між педалями і автомобіль набравши швидкість продовжив рух. Проїхавши певну відстань, зупинився, а коли вийшов з машини, вона загорілася. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов «Донецьк Авто» підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 17 серпня 2005 року близько 17 години 30 хвилин на перехресті вулиць Ломізова і Азовстальської в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, сталося зіткнення транспортних засобів автомобіля «ВАЗ 21099» державний [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Розслідуванням даної дорожньо-транспортної пригоди займалось слідство. За висновками спеціаліста авто техніка (висновок № 965 від 24 жовтня 2005 року) дії водія автомобіля «ВАЗ 21099» державний [NUMBER] [PERSON] не відповідали п.16.11 Правил дорожнього руху України і ця невідповідність з технічної точки зору знаходиться у причинному зв'язку з настанням ДТП. Тоді як, водій автомобіля «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] [PERSON], виконуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до смуги руху автомобіля «ВАЗ 21099» державний [NUMBER]. Постановою слідчого від 25 жовтня 2005 року у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 286 КК України відмовлено за відсутністю в його діях складу злочину. Притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності не уявляється можливим через сплив строку давності у зв'язку з проведенням авто технічного дослідження. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи сторонами не оскаржувалася. На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 грудня 2005 року по справі була проведена судова авто технічна експертиза (висновок № 921 від 28 грудня 2005 року). На підставі дослідження матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи експерт також дійшов висновку, що дії водія автомобіля «ВАЗ 21099» державний [NUMBER] [PERSON] не відповідали п.16.11 Правил дорожнього руху України і ця невідповідність з технічної точки зору знаходиться у причинному зв'язку з настанням ДТП. Тоді як, водій автомобіля «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] [PERSON], виконуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до смуги руху автомобіля «ВАЗ 21099» державний [NUMBER]. При цьому, як зазначено в дослідницькій частині висновку, покази водія автомобіля «ВАЗ 21099» державний [NUMBER] [PERSON] щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди в частині швидкості руху автомобіля «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] понад 100 км/г, з технічної точки зору не мають сенсу. В судовому засіданні водії [PERSON] та [PERSON] заперечували свою провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. За клопотанням відповідача [PERSON], який оспорював висновки судової авто технічної експертизи від 28 грудня 2005 року, по справі була проведена додаткова судова автотехнічна експертиза (висновок № 4781/18 від 15 жовтня 2007 року). За висновками даної експертизи за показами водія [PERSON] - дії водія автомобіля «ВАЗ 21099» [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 12.4,12.9 б), 12.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з настанням події. В даній дорожній обстановці водій [PERSON], виконуючи належним чином нормативні дії, мав технічну можливість відвернути подію. Водій [PERSON] мав технічну можливість відвернути зіткнення шляхом належного виконання вимог п.п. 12.4,12.9 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, За показами водія [PERSON] - дії водія автомобіля «ВАЗ 21099» [PERSON] не відповідали вимогам знаку 2.1 «Уступити дорогу» і п. 16.11 Правил дорожнього руху України, утворювали необхідні і достатні умови для настання події і знаходилися з ним у причинному зв'язку. Тоді як, в діях водія автомобіля «ВАЗ 21099» [PERSON] не відповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21099» [PERSON], виконуючи належним чином нормативні дії, мав технічну можливість відвернути подію. Водій автомобіля «ВАЗ 21099» [PERSON] не мав технічної можливості відвернути зіткнення шляхом належного виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Допитані в судовому засіданні за ініціативою відповідача [PERSON] свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що швидкість автомобіля «ВАЗ 21099» під керуванням [PERSON] складала 100-120 км/г, яку вони визначили спостерігаючи автомобіль лічені секунди і виходячи із шуму його руху. Проте, суд не може покласти покази цих свідків в основу рішення, оскільки вони не тільки між собою мають суперечності в частині механізму дорожньо-транспортної пригоди, а й суперечать показам самого [PERSON] та іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, суд приходить до висновку, що водій автомобіля «ВАЗ 21099» [PERSON], наближаючись по другорядній дорозі до перехрестя нерівнозначних доріг, не виконав вимоги знаку 2.1 «Уступити дорогу» і п. 16.11 Правил дорожнього руху, тому як не уступив дорогу автомобілю «ВАЗ 21099» під керуванням [PERSON], хоча об'єктивно мав можливість спостерігати автомобіль, який рухався до перехрестя по головній дорозі. Невиконання водієм [PERSON] вимог знаку 2.1 «уступи дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв'язку з настанням наслідків даної пригоди. За таких підстав доводи відповідача [PERSON] та [PERSON] про наявність вини в діях водія [PERSON] суд визнає необґрунтованими. Згідно із загальними підставами відповідальності за завдану матеріальну (майнову) шкоду, відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року “Про практику розгляду судами цивільних справ по відшкодуванню шкоди”, з послідуючими змінами та доповненнями, власником джерела підвищеної небезпеки є юридична або фізична особа, яка здійснює його експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на праві власності, повного господарського володіння, оперативного управляння тощо. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 21099» державний [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]., на підставі довіреності. Автомобіль «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] є товарним автомобілем, який водій [PERSON] переганяв відповідно до акту прийому-передачі № 21 від 17 серпня 2005 року з філії ВАТ «Донецьк Авто» «Азовський АВТО-ЦЕНТР» до філії ВАТ «Донецьк-Авто» «Маріупольський АВТО-ЦЕНТР». Відповідно до п.4.1.25 субдилерського договору № 167/12 від 06 липня 2005 року, укладеного між Акціонерним товариством Українська автомобільна корпорація» і Відкритим акціонерним товариством «Донецьк-Авто», останній несе відповідальність у разі пошкодження автомобіля і зобов'язаний його відновити. Згідно наданої суду видаткової накладної від 14 лютого 2008 року ВАТ «Донецьк авто» виплатив вартість автомобіля «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] в сумі 34 300 гривен. За таких підстав, [PERSON], як особа, яка здійснювала експлуатацію транспортного засобу на підставі оперативного управління і винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, має відшкодувати ВАТ «Донецьк-Авто» заподіяну шкоду. За висновками авто товарознавчої експертизи № 0011 від 04 січня 2006 року, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] на час дорожньо-транспортної пригоди складала 34 000 гривен. Вартість відновлюваних робіт складає 32 621 гривню 21 копійку. З урахуванням думки позивача, який наполягав на проведенні ремонтних робіт по відновлюванню автомобіля, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню вартість відновлюваних робіт в розмірі 32 621 гривні 21 копійки. Відповідно до п. 4.2.1 субдилерського договору дилер виплачує субдилеру субдилерську маржу після виконання субдилером доручення по реалізації автомобілів. Згідно реєстру розмір субдилерської маржі становить 1813 гривен. Натомість, позивачем заявлені вимоги про відшкодування не отриманого прибутку у вигляді субдилерської маржі в розмірі 1200 гривен, які і підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Разом з тим, позовні вимоги ТОВ «Донецьк-Авто» в частині відшкодування втрати товарної цінності автомобіля «ВАЗ 21099» в сумі 3950 гривен задоволенню не підлягають з таких підстав. Визначаючи суму втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 3950 гривен позивач виходив із вартості автомобіля «ВАЗ 21099» 2006 року випуску в сумі 37950 гривен, встановленої реєстром роздрібних № 7 для субділерської мережі станом на 01 січня 2006 року. Проте, автомобіль «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER] 2005 року випуску і його вартість згідно реєстру роздрібних цін № 1 від 07 липня 2005 року для субділерської мережі становила 36 600 гривен. Крім того, проведений позивачем розрахунок втрати товарної вартості не відповідає встановленій для його визначення формулі. Тоді, як вбачається з висновку авто товарознавчої експертизи № 0011 від 04 січня 2006 року при визначенні розміру матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER], розрахунок втрати товарної вартості транспортного засобу не проводився. Позивачем висновки авто товарознавчої експертизи не оспорювалися. Як пояснив допитаний в судовому засіданні експерт Серпік О.О. при проведенні авто товарознавчої експертизи розрахунок втрати товарної вартості транспортного засобу не проводився, тому як кузов автомобіля підлягає заміні. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги «Донецьк-Авто» в частині відшкодування понесених позивачем штрафних санкцій в розмірі 5161 гривні 80 копійок та витрат на перереєстрацію кузова і технічний огляд автомобіля, оскільки суду не надано письмових доказів на підтвердження понесених витрат, як це передбачено ст. 60 ЦПК України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21099» транзитний [NUMBER], зустрічний позов [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди і [PERSON] про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ВАТ «Донецьк-Авто» підлягає стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по оплаті судової експертизи в сумі 141 гривні 23 копійок. Що стосується оплати дослідження спеціаліста в сумі 411 гривен 07 копійок, то ці витрати відшкодуванню не підлягають,оскільки були понесені позивачем не в рамках розгляду цивільної справи, а витрати в сумі 93 гривні не мають документального підтвердження. На підставі викладеного,

Outcome: partial