Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 10363, 87 грн., яка завдана в результаті залиття квартири. Під час розгляду судової справи за ухвалою суду залучено у якості співвідповідачів по справі [PERSON] та Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва. (а.с.42) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, мотивуючи тим, що вночі з 27 на 28 квітня 2006 року її квартира [ADDRESS] була залита з вище розташованої квартири [ADDRESS] затоплення відбулось внаслідок того, що в квартирі відповідача був зірваний кран холодного водопостачання, підведений до пральної машини, при обстежені квартири комісією ЖРЕО №421 було встановлено, що водою залито три жилі кімнати, кухня, ванна кімната та коридор, даний факт підтверджується відповідним актом від 07 червня 2006 року. Для визначення матеріальної шкоди складений кошторис, яким передбачено, що сума ремонту складає 8425,00 грн., на даний час відновлюваний ремонт квартири не проведений, за даними, які їй стали відомі, відповідач [PERSON] в добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду, завдану іншим мешканцям цього будинку, які постраждали внаслідок того ж залиття, вона особисто за сімейними обставинами не змогла раніше звернутись до суду з позовом про відшкодування матеріального збитку, однак вважає, що діями відповідача завдано їй матеріальну шкоду в сумі 8425,00 грн., що підтверджується наданим кошторисом, однак вважає, що дана сума грошових коштів має бути відшкодована з урахуванням індексу інфляції за період з липня 2006 року по листопад 2007 року, що за її розрахунками складає 10363,87 грн. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні надав суду письмові заперечення на позов, які залучено до матеріалів справи (а.с.21-22). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що дійсно вночі 28 квітня 2006 року сталась аварійна ситуація в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності його брату [PERSON], однак в цей час він особисто доглядав за квартирою, періодично проживав в квартирі, на підставі договору оренди від 30 червня 2005 року, оскільки його брат знаходиться за кордоном, не вбачає підстав для відповідальності за завдане залиття, оскільки аварійна ситуація в квартирі сталась внаслідок руйнування кульового крану, який встановлений в приміщені кухні, даний факт підтверджується висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.01.2007 року щодо проведення металевого дослідження сантехнічної арматури, також зазначив, що дійсно після аварії з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду звертались інші мешканці будинку, які потерпіли від залиття, з якими його брат розрахувався в повному обсязі за завдану шкоду. Уповноважений представник Комунального підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду” [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, пояснив, що дійсно в квітні 2006 року мало місце залиття квартири позивача з вище розташованої квартири [ADDRESS]причиною залиття стало те, що в квартирі відповідачів було зірвано кран холодного водопостачання, підведений до пральної машини, дана причина була встановлена працівниками аварійної служби, які виїздили на місце події, вважає, що винними у даній ситуації є власники квартири [ADDRESS], тобто відповідачі по справі, оскільки вони недбало ставились до сантехобладнання, даний обов'язок відповідно до вимог чинного законодавства покладається саме на власників квартири, також зазначив, що підключення пральних машин не входить до компетенції слюсарів - сантехніків відповідного ЖРЕО, ці питання вирішуються особисто власником придбаного товару, однак відповідачі не надали ні документів щодо купівлі-продажу пральної машини, ні документів, які б мали підтвердити факт підключення пральної машини працівниками ЖРЕО, тому не вбачає підстав для пред'явлення вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, у зв'язку з чим просить в цій частині в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], представника відповідача [PERSON], оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно акту від 07 червня 2006 року, який складено працівниками Житлової ремонтно-експлуатаційної організації №421-майстрами техдільниці [PERSON], [PERSON], слюсарем сантехніком [PERSON], встановлено, що в ніч з 27 на 28 квітня 2006 року мало місце залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS] причина залиття - зірваний шаровий кран ХВС підводки до пральної машини, а також визначено обсяг ремонтних робіт, а саме: заміни плінтусів на кухні - 10,1 кв. м, заміна коробки дверей в жилу кімнату - 1 шт., зіскоблення набіла стелі - 7,4 кв. м (на кухні), заміна шпалер - 165 кв.м (без коефіцієнта), розчистка підвісної стелі - 5 кв.м, безпісчана накривка стелі - 20,7 кв.м, поліпшення масляного окрасу стелі - 20,7 кв.м. (а.с.14) Згідно зведеного кошторису на виконання ремонтно-відновлюваних робіт квартири [ADDRESS], який затверджено директором Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва 21 червня 2006 року, визначено перелік робіт та затрат необхідних для виконання відновлюваного ремонту на загальну суму 8425,00 грн. (а.с.12-13) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з матеріалів справи, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до ст.179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди квартири [ADDRESS], відповідно до умов якого визначений строк оренди квартири з 01 вересня 2005 року по 30 червня 2006 року. Згідно п.3.1 зазначеного Договору Орендатор зобов'язаний утримувати орендовану квартиру у порядку передбаченому санітарними, протипожежними та іншими нормами встановленими діючим законодавством України. Підстави настання відповідальності за шкоду, що завдана у зв'язку з користуванням річчю, переданою у найм, визначені у ст.780 Цивільного кодексу України. Так, за нормою частини першої ст.780 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана третім особам у зв'язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. З огляду на викладене, суд вважає, що в розрізі даного спору відповідальність за спричинену позивачу матеріальну шкоду, яка сталась внаслідок залиття її квартири, має нести відповідач [PERSON], якому на підставі договору оренди передано в тимчасове користування квартиру [ADDRESS], тобто даний відповідач на відповідній правовій підставі користувався переданим йому майном та у відповідності до норм чинного законодавства України зобов'язаний нести відповідальність за спричинену шкоду. В той же час, суд критично відноситься до наданого відповідачами [PERSON] та [PERSON] висновку спеціаліста №300 від 31 січня 2007 року, виданого експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], з приводу проведеного металознавчого дослідження кульового крану, який покладено в основу заперечень відповідачів в частині спростування їх вини з приводу залиття квартири позивача, оскільки із заявою про надання такого висновку відповідач [PERSON] звернувся лише в січні 2007 року, в той час як залиття квартири позивача мало місце в квітні 2006 року. Також, із наданих суду доказів не вбачається, що під час складення акту по факту залиття квартири позивача чи проведенні інших дій щодо огляду квартири відповідача та усунення наслідків аварії в його квартирі уповноваженими особами ЖРЕО №421 та/або в інший спосіб вилучався (оглядався) несправний кульовий кран, дана інформація відсутня в акті ЖРЕО від 07.06.2006 року. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України) За змістом цієї статті обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України. Разом з тим, щодо визначення ступеня вини юридичної особи слід вважати, що в їх діях ознака вини є тоді, коли ознаки вини є в діях їх працівників (при виконанні трудових обов'язків). Юридична особа повинна нести цивільно-правову відповідальність за дії всіх своїх працівників з тієї причини, що дії працівників знаходяться у сфері її контролю. З огляду на викладене, суд не вбачає наявності причинного зв'язку між діями відповідача - [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду” про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, пов'язаних із затоплення квартири позивача, та спричиненою позивачу матеріальною шкодою, тому в цій частині заявлених позовних вимог позов задоволенню не підлягає. При визначені розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, суд бере за основу зведений кошторис на виконання ремонтно-відновлюваних робіт квартири[ADDRESS], який затверджено директором Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва 21 червня 2006 року, відповідно до якого визначено затрати на виконання відновлюваного ремонту на загальну суму 8425,00 грн., оскільки проведені розрахунки відповідають нормам та стандартам, які затверджені Держбудом України, здійснені уповноваженою на те юридичною особою та в межах її статутних повноважень. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині розрахунку суми завданого збитку з урахуванням індексу інфляції, що за розрахунками позивача складає 10363,87 грн., оскільки між сторонами у справі не виникали будь-які цивільно-правові відноси з приводу виконання грошового зобов'язання. Так, предметом виконання грошового зобовязання є певна грошова сума, що має бути сплачена: за будь-яким оплатним договором; за договором, предметом якого виступають безпосередньої гроші; за зобов'язаннями по відшкодуванню не договірної шкоди, у випадках передбачених гл.82 ЦК України Загальні положення про відшкодування шкоди. Підстави збільшення суми, що виплачуються фізичній особі за грошовими зобов'язаннями визначений в частині першій ст. 535 Цивільного кодексу України, а саме, у разі збільшення встановленого зароном неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сума, що виплачується за грошовими зобов'язаннями фізичній особі ( на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоровя або смертю, за договором довічного утримання ( догляду) та в інших випадках, встановлених договором або законом) пропорційно збільшується. Таким чином, в розрізі даних правовідносин, відсутні правові підстави застосовувати норми Цивільного кодексу України, які стосуються предмету виконання грошових зобов'язань, що виходить за межі предмету спору. Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги з приводу відшкодування їй шкоди, завданої внаслідок залиття квартири з вини відповідача [PERSON], тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 8425,00 грн. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду” про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, підлягає частковому задоволенню, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 8425,00 грн., в іншій частині заявлених позовних вимог позов задоволенню не підлягає. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в сумі 84,25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., що підтверджується залученими до справи квитанціями про їх оплату. Враховуючи наведене та

Outcome: partial