Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-26 00:00:00

26.10.2007 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала його тим, що з 1999 року по жовтень 2006 року проживала з відповідачем [PERSON]однією сім"єю без реєстрації шлюбу. [INFO] вона народила дочку [PERSON]. Її батьком є [PERSON], який відмовляється визнати себе батьком дитини і надавати матеріальну допомогу на її утримання. Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частки його заробітку (доходу), але не менша 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримувала. Пояснила, що з відповідачем [PERSON]знайома з часів навчання в школі. З 2000 року по жовтень місяць 2006 року проживала з ним однією сім"єю, хоча шлюб не реєстрували. Власного житла не мали, тому проживали то в його , то в її батьків. В 2003 році орендували для торгівлі бар в с. Броварки Глобинського району, одну з кімнат якого використовували як житло. З 23.08.2004 року взяли в оренду бар в с. Бугаївка цього ж району, де також пристосували дві кімнати під житло. Жили як сім"я, були пов"язані спільним побутом. Її вагітність була для відповідача бажаною, він наполягав на збереженні дитини, оскільки страждає цукровим діабетом. [PERSON] піклувався про неї в період вагітності, відвозив її в м. Кременчук для постановки на облік в жіночій консультації. В серпні 2006 року, в період її вагітності, вона, відповідач, та її малолітня донька від першого шлюбу, разом їздили відпочивати на море в м. Алушту. Позивачка вказала, що впевнена в біологічному походженні дитини від [PERSON], оскільки інтимні стосунки підтримувала лише з ним. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з"явився. Був належним чином, під особисту розписку, попереджений про час і місце розгляду справи. Доказів поважності причини своєї неявки суду не надав. За згоди позивачки проводився заочний розгляд справи. В судовому засіданні 28.11.2007 року відповідач позов не визнав, заперечував пояснення [PERSON] Вказував, що батьком дитини бути не може, так як з березня 2006 року будь-яких стосунків з позивачкою не підтримував. З вересня 2006 року він проживає в м. Кременчук зі своєю дружиною [PERSON], з якою зареєстрував шлюб в квітні 2007 року. Інтимні стосунки з позивачкою мав, але припинив їх ще до 2005 року. Представник ІІІ особи - відділу РАЦС Глобинського РУЮ, в судове засідання не з"явився, в заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу у його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2005 році працювала в с. Бугаївка продавцем у магазині, яким фактично керував відповідач [PERSON], що на той час працював в міліції м. Кременчука. З вересня чи з жовтня 2005 року в цьому магазині в двох кімнатах разом з ним почала проживати позивачка. Вона стала займатися доставкою товару, допомагала робити його викладку, слідкувала за порядком у магазині. В тих двох кімнатах були всі речі необхідні для сімейного життя, обладнана кухня. Спільно сім"я газифікувала приміщення. Коли [PERSON] завагітніла, Олександр цьому радів. Вона чула особисто, як вони планували купити квартиру в с. Бугаївка. Разом сторони проживали до осені 2006 року. Коли відповідач закрив магазин, вона забрала [PERSON] до себе. Остання була на межі нервового зриву, хотіла покінчити із собою. Говорила, що [PERSON]має іншу жінку, а тому пропонує їй перервати вагітність штучними родами. Свідок [PERSON] повідомила суду, що в серпні 1997 року відповідач, який є однокласником її чоловіка та кумом, познайомив її та чоловіка із своєю подругою - позивачкою у справі. Про те, що вони зустрічаються, прохав нікому не говорити, так як у [PERSON] нещодавно загинув чоловік. Після того, років через два-три, вони часто збиралися сім"ями. Запам"яталося, як 7 січня 2005 року вона з чоловіком та дітьми возили вечерю до відповідача, який в той час проживав з [PERSON] в магазині с. Бугаївка. Влітку 2006 року [PERSON] похвалився їм, що [PERSON] вагітна і вони разом з нею збираються їхати відпочити на море. Допитані судом як свідки батьки відповідача - [PERSON] та [PERSON], його рідна сестра [PERSON], повідомили суду, що відповідач дружив з [PERSON] ще в юному віці. Разом однією сім"єю вони ніколи не проживали, ні в них вдома, ні в магазині с. Бугаївка. Магазин орендувала [PERSON]. Він не був придатним для проживання в ньому. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили в суді, що проживають однією сім"єю без реєстрації шлюбу. [PERSON]- колега [PERSON] по роботі в Автозаводському РВ УМВС м. Кременчука. В березні 2006 року вони запрошували відповідача до себе в гості разом з його дівчиною, але той відмовився, мотивуючи тим, що посварився з нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінивши їх та надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності , у взаємному зв"язку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2000 року по жовтень 2006 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. Проживали в одному житлі, були пов"язані побутом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка надала свідоцтво про народження та копію актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], з яких вбачається, що запис про батька в названих документах провадився на підставі ст. 135 СК України - за прізвищем матері, а ім"я та по-батькові за її вказівкою. Надала суду численні фото, які вказують на те, що вона в період зачаття дитини і до чотирьохмісячного строку вагітності, проживала з відповідачем однією родиною, що їх батьки також підтримували дружні сватівські відносини. Окремі фото виконані на цифровому фотоапараті містять дату зафіксованої на них події. Зокрема, сумісні фото відповідача, позивачки, її доньки від першого шлюбу під час відпочинку у м. Алушта, датовані 31.07.2006 року. Вказані фото підтверджують правдивість показань [PERSON] свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що сторони в можливий період зачаття дитини проживали однією сім"єю і відповідач радісно сприйняв вагітність позивачки. В індивідуальній карті № 68 вагітної і породіллі [PERSON], яка була взята на облік 17.08 2006 року як чоловік Вказаний [PERSON], [INFO]. Проведена за клопотанням позивачки судово - генетична експертиза від 31.01.2008 року шляхом молекулярно-генетичного аналізу з високою імовірністю 99,92 % підтвердила, що відповідач є біологічним батьком [PERSON]. Висновок вказаної експертизи сумнівів у суду не викликає, оскільки він виконаний експертом, який має високу кваліфікацію. Суд критично оцінив пояснення відповідача, свідків, які свідчили за його клопотанням, оскільки вони повністю спростовані дослідженими доказами і не заслуговують на увагу. Згідно ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Ч.2 ст. 128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процессуального кодексу України. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про біологічну спорідненість відповідача та [PERSON], як батька та доньки, а тому [PERSON]визнається батьком дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.191 СК України вказує, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред”явлення позову. З цих підстав, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в заявленому розмірі. [PERSON]має постійну роботу, працює старшим інспектором чергової частини Автозаводсього РВ УМВС України Кременчуцького МУ, інших дітей не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Його заробітна плата дозволяє сплачувати аліменти в розмірі &frac14; частки заробітку. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка документально підтвердила, що понесла витрати на проведення судово-генетичної експертизи в сумі 2700 грн., 838 грн. - на транспортні послуги за доставку її та дитини до місця проведення експертизи - Міжрегіонального науково-дослідного експертно-консультаційного центру "Експол", м. Полтава. Тому, підлягають стягненню з відповідача судові витрати в сумі 3538 грн. Ч. 3 ст. 81 передбачено, , що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вказаної норми підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп. (51.00 + 8.50) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30-00 грн.

Outcome: approved