overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, розділ майна подружжя .В позові указала, що 24.12.1977 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Шлюбні відносини припинили в серпні 2007 року, на примирення не згодна по мотивах утрати взаєморозуміння, почуття любові і поваги одне до одного. В період шлюбу сторонами було придбане наступне майно: квартира [ADDRESS], вартістю 8830гр., земельну ділянку [ADDRESS], площею 0,0909 га ,вартістю 15 698гр., на загальну суму 24528гр. Просить в судовому порядку розірвати шлюб, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача, виділити майно в натурі їй. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить шлюб розірвати, розділити майно по запропонованому варіанту. Відповідач позов визнав, просить розглянути справу у попередньому засіданні з винесенням рішення. При таких обставинах суд вважає можливим розглянути справу по наявних матеріалах у попередньому засіданні з винесенням рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 24.12.1977 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася і відновленню не підлягає . Під час шлюбу на ім'я відповідача [PERSON] по угоді купівлі-продажу №1748.К від 14.07.1995 року через Запорізьку регіональну біржу нерухомості придбана квартира [ADDRESS], загальною площею 51кв. метр, вартістю 8830гр. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №707872 від 21.08.2007 року на підставі рішення 13 сесії 5 скликання Запорізької міської ради №49/159 від 27.06.2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,0909 га ,вартістю 15 698гр.ї Згідно ст.60,68,69,70,71 СК України зазначене майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності в рівних частках, при незгоді чоловіка і дружини про порядок поділу майна спір вирішується судом, неподільні речі просуджуються одному з подружжя, а іншому грошова компенсація в межах приналежної долі в майні. Оскільки відповідач не заперечує щодо розділу майна по запропонованому позивачем варіанту, і відмовляється від отримання грошової компенсації, суд вважає, що вимога щодо виділення сумісно нажитого майна подружжя в натурі позивачу не суперечать чинному законодавству

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 січня 2002 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 40, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені 12 травня 2007 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що в строк наданий судом для примирення їм не вдалося відновити подружні стосунки, проте він вважає, що шлюб можна зберегти, в задоволенні позову просив відмовити. Судом досліджено наступні докази: копія свідоцтва про народження; копії довідок про доходи позивачки та відповідача; довідка про реєстрацію шлюбу; квитанції про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2002 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 40 (а.с.7), від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами були припинені 12 травня 2007 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає, наданий судом шестимісячний термін для примирення позитивних результатів не дав. Суд вважає, що подальше збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивачки, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 26 березня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, за час подружнього життя вони не змогли знайти спільної мови. Відповідач систематично принижує гідність дитини позивачки та її самої, морально знущається та погрожує фізичним насильством. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу. З”ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 26 березня 2005 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені з лютого 2008 року, вважають, що сім”я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАСЦ слід покласти на позивачку, як вона цього і просить

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки 4350 грн., посилаючись на те, що у листопаді місяці 2007р. між ними була досягнена домовленість про купівлю-продаж належного відповідачці на праві особистої власності житлового будинку, розташованого в с. Надеждине Близнюківського району Харківської області. В рахунок авансового платежу [PERSON] отримала від нього вишевказану суму, про що написала відповідну розписку. Однак, пізніше відповідачка відмовилася продавати йому будинок за оговореною ціною, а повернути отримані кошти в добровільному порядку відмовляється. Відповідачка, будучи опитаною в порядку судового доручення, позов визнала, не заперечуючи того факту, що вони з позивачем мали домовленість про продаж належного їй будинку в с.Надеждине Близнюківського району і в рахунок авансового платежу вона дійсно отримала 4350 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: -як вбачається з удостовіреної секретарем сільської Ради розписки , [PERSON] отримала від [PERSON]. завдаток за будинок по [ADDRESS] в розмірі 4350 грн. (а.с.5); -дана обставина визнається сторонами по справі і ними не оспорюється. Відповідно до вимог ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, позов відповідає вимогам закону, є обгрунтованим і підтверджується належними доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в доход держави та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

22.02.2008 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому вказала, що [INFO]. померла її мати - [PERSON], яка проживала у с. Піски -Радьківські Борівського району Харківської області . Після її смерті , позивачка , як спадкоємиця першої черги на майно матері, прийняла у спадщину житловий будинок , розташований в с. П.Радьківські . Згодом , в кінці 2007р. позивачка дізналась про наявність внесків в відділенні с. Піски Радьківські № 492/068 Ізюмської філії ВАТ “Державний ощадний Банк України” ТВБВ № 492/066 , на особових рахунках [NUMBER], [NUMBER]. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не подала заяву до державної нотаріальної контори на прийняття спадщини , так як не знала про наявність цього вкладу. Інших спадкоємців на майно після смерті матері не має. В судовому засіданні представник позивачки по довіренності [PERSON]. підтримала позовні вимоги про визнання права власності на грошовий вклад у загальній сумі 1852,61грн.. в порядку спадкування по закону, пояснивши , що позивачка не знала про наявність зазначеного грошового вкладу. Представник відділення ВАТ “ Державний ощадний банк” не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, відповідно до ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 УПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав , ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 1262 ч. 1 ЦК України “ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ”. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць по заповіту або по закону має право прийняти спадщину чи відмовитись від неї” . Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту [PERSON]. ( а.с. 4-9), свідоцтвом про смерть [PERSON]. ( а.с.10), свідоцтвом про народження [PERSON]. ( а.с. 12), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON].( а.с.13), копією свідоцтва про смерть [PERSON]. ( а.с. 14), копіями особових рахунків ( а.с.15-16). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом в якому вказує те, що 01.08.2006 року вона дала в борг відповідачці 300 доларів США. Відповідачка в свою чергу зобов'язалась в термін один місяць - 01.09.2006 року повернути борг, про що нею була написана розписка. Але борг у зазначений термін не повернула. Тому позивачка просить стягнути з [PERSON] борг в розмірі 300 долларів США. Позивачка в судовому засіданні заявлені нею позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що відповідачка при отриманні нею грошей написала розписку та на підтвердження укладення даної угоди позики надала позивачці ксерокопію свого паспорту та індифікаційного коду. Просить стягнути з відповідачки 1515 грн. 00 коп., що згідно довідки „Державного Ощадного банку України” від 24.03.2008 року,. у відповідності до офіційного курсу гривні до 1 долару США - 5,05 грн., складає 300 доларів США. Відповідака в судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, про місце, час та дату розгляду справи була поідомлена судом в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає можливим постановити по справі заочне рішення відповідно до положень ст. 244 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові матеріали, вважає, що заявлені позивачкою позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлено, що позивачка 01.08.2006 року дійсно дала в борг 300 доларів США відповідачці по спаві, про що свідчить розписка останьої. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України, підтвердженням укладення договору позики, та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Також ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у встановлений строк. Оскільки позичальник своєчасно не повернула суму позики, вона зобов'язана сплатити грошову суму відповідно до ст. 652 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності виконання ним грошового зобов'язання, та зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, суду надано достатньо доказів того, що позивачка 01.08.2006 року дійсно дала в борг відповідачці 300 доларів США, яка ті не повернула у встановлений усним договором строк - один місяць 01.09.2006 року. Що і підлягають стягненню в офіційній валюті України - гривні, відповідно до офіційного курсу гривні станом на 24.03.2008 року, повідомленим довідкою Філії-Генічеського відділення № 3141 ВАТ „Державний Ощадний банк України”, 1 долар США - 5,05 грн. 00 коп., даний борг складає 1515 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі філії "Черкаське головне регіональне управління" ЗАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Свою заяву позивач пояснює тим, що відповідно до кредитного договору № CSXRF 110710710695 від 24.01.2007 р. відповідачу було надано кредит у розмірі 8991 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,42 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 24.01.2009 року. Відповідно до чинного законодавства зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений відповідно до умов договору строк. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач у разі порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач зобов'язувався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків, але він не своєчасно сплачував суму кредиту та відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Відповідачу неодноразово направлялися повідомлення з вимогою сплатити борг, але відповідних реагувань та відповідей не було. Відповідач станом на 29.01.2008 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 8634,80 грн. та 2325,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2472,58 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 395,67 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Загальна сума заборгованості становить 13828,67 грн. Крім того, позивач просив стягнути судові витрати у розмірі 168,29 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив до суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, зобов'язувався сплати заборгованість по кредиту у найближчий час. Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки дійсно відповідач не своєчасно сплачував суму кредиту та відсотків по кредиту, що відповідно до довідки про розрахунок заборгованості відповідача, призвело до утворення заборгованості по кредиту в сумі 13828,67 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути державне мито в сумі 138.29 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись, що на житловій площі будинку розташованого [ADDRESS], власниками якого є він та його дружина [PERSON], проживав та є зареєстрованим [PERSON]. З 11.06.2003 року [PERSON] не проживає в його будинку. Йому відомо, що він мав намір поїхати у пошуках роботи в Росію. Жодних відомостей про своє місце перебування він не надав, жодним способом не підтримував будь-які зв»язки з ним чи іншими родичами та знайомими. Батьків [PERSON] не має. [PERSON] є найближчою родичкою [PERSON] Його намагання розшукати [PERSON] не дали результатів. Просив визнати безвісно відсутнім [PERSON]. В судовому засіданні заявник повністю підтримав заяву за викладених в ній обставин та підстав та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала і також просила її задовольнити. Суд, вислухавши заявника, заінтересовану особу [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні було установлено, що дійсно на жилій площі заявника проживав [PERSON], [INFO], який з 11.06.2003 року пішов з дому і про якого до цього часу немає жодних відомостей та невідоме його місце перебування. Таким чином, вбачається, що відомостей про місце перебування [PERSON] по його останньому відомому місцю проживання [ADDRESS], немає більше року. Це підтвержується: · поясненнями заявника, · копією свідоцтва про право власності на житло від 13.06.2005 року; · адресною довідкою; · довідкою Шарківської сільської ради Рокитнянського району Київської області № 61 від 05.02.2008 року. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для скасування його реєстрації за місцем проживання заявника. За викладеного, оцінюючи у сукупності всі зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами посилаючись на те, що [INFO] помер його брат [PERSON], якому належав житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON]. інших спадкоємців немає. На підставі чого [PERSON] просив визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою [ADDRESS] в зв'язку з спадкуванням за законом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив визнати право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою [ADDRESS] в зв'язку з спадкуванням за законом за [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви просив розглянути позов за його відсутності.. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01 червня 2007р. [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно номер витягу № 12051436 від 04.10.2006р. [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 28.10.1982р. [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.11.1967р. [PERSON] [INFO]. є сином [PERSON] та [PERSON]. Беручи до уваги вищевказане, суд вважає за можливе визнати право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою [ADDRESS], за [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.09.1988 перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку, яка є інвалідом та навчається в Полтавському інституті бізнесу і перебуває на її утриманні. В зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснивши, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, проте ухиляється від цього; дочка продовжує навчання, вартість якого складає 4500 грн. за один навчальний рік(10 місяців), крім того, дочка є інвалідом 2 групи і потребує додаткових витрат на лікування. Третя особа [PERSON] пояснила, що проживає з матір'ю, навчається в інституті, батько матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяви, в яких позов не визнав повністю з тих підстав, що дочка отримує пенсію, особистий автомобіль, проїзд в державному транспорті та лікування в неї безкоштовні. Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.2). [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання Полтавського інституту бізнесу (а.с.4). Вартість навчання складає 4500 грн. за один навчальний рік(10 місяців)(а.с.11). Згідно довідки Новоселівської сільської ради від 27.02.08, [PERSON] має дочку, [PERSON], яка постійно проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні(а.с.10). [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства і в зв'язку з цим перебуває на «Д» нагляді, потребує лікування у невролога, санаторно-курортного лікування та забезпечення ортопедичним взуттям (а.с.12-14). Розмір державної допомоги [PERSON] становить 376 грн.(а.с.24) Відповідачем не надано доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу; його заперечення проти позову не заслуговують на увагу, оскільки обставини, на які він посилається, не передбачені чинним законодавством як підстава для звільнення від обов'язку по утриманню повнолітньої дочки, яка є непрацездатною і продовжує навчання. З врахуванням стану здоров'я та матеріального становища [PERSON] та платника аліментів, розміру державної допомоги, відсутності даних щодо характеру та періодичності доходів відповідача, а також можливості дочки отримувати утримання від матері, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з визначенням розміру аліментів у твердій грошовій сумі - 400 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved