overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 18 жовтня 1997 року, в Світлодолинській сільській раді Саратського району Одеської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Актовий запис № 8. Від спільного подружнього життя у них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]народження. З відповідачем спільне життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим в сім'ї часто виникали сварки та скандали. Сторони спільно не проживають вже більше року, подружні відносини не підтримують з 2006 року, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що родина фактично розпалася, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На примирення не погодилася, вважаючи його неможливим, тому просила суд прийняти рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, а також просила витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на неї. Позивачка в суді позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, у зв'язку з розірванням шлюбу. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, дітей ... З копії свідоцтва про одруження серії І-ЖД [NUMBER](а.с.5) видно, що 18 жовтня 1997 року в Світлодолинській сільській раді Саратського району Одеської області між [PERSON]та [PERSON]було укладено шлюб, актовий запис № 8. Однак, як встановлено в суді, родина фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивачка не підтримує з відповідачем подружні відносини, втратила почуття любові та поваги до нього, на примирення не погодилася, вважаючи його неможливим. У судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторін. Суд вважає, що в розпаді родини винні обидві сторони, але враховуючи клопотання позивачки, вважає за необхідне витрати пов'язані з розірванням шлюбу покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO]помер її чоловік, [PERSON], якому на праві власності належав грошовий внесок (особовий рахунок [NUMBER]). Заповіт на спадкоємне майно чоловік не залишив. Позивачка є спадкоємцем першої черги. Після смерті чоловіка позивачка не зверталася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про прийняття спадщини. Але вона постійно проживала разом із чоловіком, і також на момент відкриття спадщини. Тепер вона звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва на спадщину на грошовий внесок чоловіка, їй відмовили і порадили звернутися до суду. З дня відкриття спадщини, позивачка, фактично вступила у володіння і керування спадкоємним майном. З огляду на те, що вона не відмовлялась від прийняття спадщини, не прийняла спадщину у встановленому законом порядку з поважних причин, позивачка просила суд визнати за нею право власності на грошовий внесок чоловіка, у порядку спадкування. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсягу, просила його задовольнити. Представник Кулевчанської сільської Ради Саратського району, Статиров М.М., позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу і постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, із спадкоємного права, про набуття права власності у порядку спадкування, до набрання чинності ЦК України 2004 року, через що необхідно керуватися ЦК України в редакції 1963 року. Згідно п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в керування чи володіння спадкоємним майном. - 2 - Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД [NUMBER][PERSON] помер [INFO](а.с. 5). Позивачка є дружиною померлого, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії ЯК [NUMBER](а.с. 6). Вона постійно проживала разом із чоловіком і також на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка Кулевчанської сільської Ради № 237 від 05.02.2008 року (а.с. 11). Як видно з копії ощадної книжки, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON]. на праві власності належав грошовий внесок, який знаходиться у Саратському відділенні Ощадбанку України на 25.05.1992 року у сумі 5.922 рубля (а.с. 7-10). Суд вважає, що в судовому засіданні встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги, не відмовлялася від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка, постійно проживала разом із чоловіком на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

КП “ЖЕД-3” м.Южне звернулося до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою [PERSON]про стягнення заборгованості по квартирній платі в сумі 2222,49 грн. Представник КП “ЖЕД-3” м.Южне в судовому засіданні пояснив, що станом на 14.01.2008 року за час проживання в [ADDRESS]у відповідача виникла заборгованість перед КП “ЖЕД-3” м.Южне з квартирної плати в сумі 2222,49 грн., що підтверджується витягом із особистого рахунку № [NUMBER] 14.08.2006 року між КП “ЖЕД-3” м.Южне та відповідачем був укладений договір №126 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно п.6 зазначеного договору платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, а п.12.1 передбачає обов'язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Але відповідач умов зазначеного договору не виконує та суму боргу не погашає, що суперечить ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, ст.68 ЖК України. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухав представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14.01.2008 року за час проживання в [ADDRESS]у відповідача виникла заборгованість перед КП “ЖЕД-3” м.Южне з квартирної плати в сумі 2222,49 грн., що підтверджується витягом із особистого рахунку № [NUMBER] 14.08.2006 року між КП “ЖЕД-3” м.Южне та відповідачем був укладений договір №126 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно п.6 зазначеного договору платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, а п.12.1 передбачає обов'язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Але відповідач умов зазначеного договору не виконує та суму боргу не погашає, що суперечить ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, ст.68 ЖК України. При таких обставинах суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON]на користь КП “ЖЕД-3” м.Южне заборгованість по квартирній платі в сумі 2222,49 грн. Крім того, з [PERSON]необхідно стягнути на користь КП “ЖЕД-3” м.Южне 30 грн. понесених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Крім того, з [PERSON]необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 25.02.1998 року придбала у відповідачів, [ADDRESS]. В теперішній час має намір розпорядитися майном, але оскільки договір купівлі - продажу зазначеної квартири не відповідає вимогам закону, а саме не посвідчувався нотаріально, просить визнати його дійсним. Договір було посвідчено на Одеській спеціалізованій Біржі нерухомості (далі ОСБН) та зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН” 02.03.1998 року, робітники біржі завірили, що договори посвідчені на біржі подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Відповідачі в попередньому судовому засіданні вимоги позову визнали в повному обсязі пояснивши, що на момент укладання угоди виконали всі її вимоги. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення в задоволенні позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Матеріалами справи встановлено, що [ADDRESS], належала на праві власності відповідачам, на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.1997 року. 25 лютого 1998 року відповідачка [PERSON], яка діяла від себе та в інтересах, на той час неповнолітньої, [PERSON], продали, а позивачка придбала зазначену квартиру, між сторонами було укладено договір № 98.02-147, який було посвідчено на ОСБН, та зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН” 02.03.1998 року. Покупець і продавець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, встановлених цивільним законодавством. Яких-небудь суперечок між позивачем і відповідачем судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати її дійсною. У такому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За рішенням суду угода вважається дійсною з моменту її вчинення. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про власність” громадяни набувають право власності із правочинів. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON]., посилаючись на те, що знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1989 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Подружнього життя не склалося. Позивач має іншу жінку. З 2006 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Спору про визначення місця проживання дітей не має. Позивач в судовому засіданні на позові наполягав, судові витрати просила покласти на нього. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 18 лютого 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, а саме, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5-6). Подружнього життя не склалося. Сторони припинили шлюбні стосунки, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть. Сім'я розпалась, шлюб існує формально. Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення належності житлового будинку в [ADDRESS]померлій [INFO][PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона не може оформити спадщину після померлої, оскільки будинок не зареєстровано в встановленому законом порядку, як того вимагає нотаріус. Прохає визнати за померлою належність ій на час смерті домоволодіння по [ADDRESS] У судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала. Представники Бієвецької сільської ради, Першої Лубенської Державної нотаріальної контори, Лубенського МБТІ в судове засідання не з"явились, звернулися до суду з заявами в яких прохали розглядати справу без їх участі, відносно задоволення заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У судовому засіданні встановлено, що [INFO]в с.Єнківці Лубенського району Полтавської області померла мати заявниці [PERSON], яка мала у своїй власності домоволодіня по [ADDRESS] В домоволодіння став мешкати [PERSON], брат позивачки, який спадщину не переоформляв і помер 6.11.2006 року. Оформити спадщину позивачка не може через відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння, нотаріус рекомендував їй визначити належність будинку за матір”ю для вступу у спадщину. /а.с. 5-14/ Приймаючи до уваги, що будинок рахується по сільській раді як власність [PERSON], ніхто не претендує на нього, позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач ВАТ "Лубнигаз" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за користування природним газом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка мешкає за адресою [ADDRESS], її абонентський рахунок № [NUMBER]. На підставі договору від 31.01.2006 року відповідачка є споживачем послуг по газопостачанню , які надає ВАТ “Лубнигаз”. Станом на 01.01.2008 р. [PERSON] має заборгованість по оплаті за користування природним газом перед позивачем в розмірі 481 грн. 22 коп., яку в добровільному порядку не погашає . В судовому засіданні представник ВАТ “Лубнигаз” позовні вимоги підтримав , просить стягнути з відповідачки [PERSON], 481 грн. 22 коп. боргу за використання природного газу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи , заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін , чого не виконує відповідачка. У відповідності до ст. 20 ч.3 п. 5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9.12.1999 р. № 2246 (у редакції постанови КМУ від 14.04.2004 року № 476), Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 року (у редакції постанови КМУ від 24.01.2006р. № 45), ст. 68 Житлового Кодексу України встановлено зобов'язання споживача по щомісячній оплаті використаного природного газу , відповідно до встановлених норм споживання та цін на газ. Судом встановлено , що відповідачка [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS], і є споживачем послуг по газопостачанню , які надає ВАТ “Лубнигаз”. Відповідачка не виконує свої зобов'язання перед ВАТ „Лубнигаз” з лютого 2006 року і станом на 01.01.2008 р. має заборгованість по оплаті за користування природним газом перед позивачем в розмірі 481 грн. 22 коп., яку в добровільному порядку не погашає . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

В січні місяці 2008 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, в якому вказує, що вона 30 серпня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Мокиївській сільській раді Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO]народження. Із-за постійних суперечок і конфліктів, подружнє проживання надалі позивачка вважає недоцільним. Шлюбні відносини не підтримуються. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. свій позов підтримала. Відповідач [PERSON]. з позовом згідний. 6 лютого 2008 року була винесена ухвала для примирення строком на один місяць, але примирення не наступило. Суд дійшов до висновку, що подальше збереження сім'ї і примирення сторін не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 30.03.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 608900000478,згідно з яким відповідачеві було надано кредит у сумі 22 277 доларів США, що еквівалентно 112 498 ,85 грв. на споживчі цілі (придбання транспортного засобу) на строк до 30.03.2013 року включно. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Свої зобов.язання за кредитним договором відповідача не виконував, внаслідок чого його заборгованість за кредитним договором станом на 16.07.2007 року склала 21 645,41 доларів США, що еквівалентно 109 309,32 грв., які позивач просив стягнути разом із судовими витратами з відповідача. Представник позивача|позовниця,позивачка| в судовому засіданні наполягав|настоював| на позові, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка та її представник відповідачки у судове засідання не з,явилися , повідомлялися належним чином про день та час слухання справи ,тому суд визнав можливим розгляд справи без їхньої участі на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. В попередньому засіданні суду представник відповідачки стверджував, що автомобіль, якій придбала відповідачка за кредитні гроші був у неї вилучений робітниками банку позивача. Дослідивши докази, що є|наявний| в справі|речі| і вислухавши пояснення представника позивача, - суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено , що 30.03.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 608900000478,згідно з яким відповідачеві було надано кредит у сумі 22 277 доларів США, що еквівалентно 112 498 ,85 грв. на споживчі цілі (придбання транспортного засобу) на строк до 30.03.2013 року включно. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Згідно ст.526 ЦК України, зобов,язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Але свої зобов.язання за кредитним договором відповідачка не виконувала належним чином з липня 2006 року, у зв,язку із чим їй було нараховано штрафні санкції згідно умов договору згідно наданого представником позивача уточненого розрахунку ,який перевірений судом, представником відповідачки не спростований. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором становить більшу суму, ніж ціна позову, але представник позивача наполягав на стягненні первінної суми 100 309,32 грв. Крім того, представником позивача надано матеріали службової перевірки, згідно якого робітники банку автомобіль «Хюндай Санта Фе», який був придбаний на кредитні гроші та який знаходився у заставі, у [PERSON] не забирали, тому попередні доводи її представника в суді суд вважає неспроможними. Так як суд задовольняє вимоги, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати ,які підтверджуються квитанцією про оплату держмита на суму 1093,09 грв. (а.с.9) та витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи.(а.с.10),а всього 1123,09 грв. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

26.02.2008р. позивач звернувся в суд із позовом про визнання права власності на житловий будинок в [ADDRESS]за покійним батьком [PERSON], який за життя збудував будинок без оформлення права власності і державної реєстрації будинку, що після його смерті є перешкодою для спадкування цього будинку за законом. Відповідач відмовив у виготовленні технічної документації для подальшої реєстрації цього будинку мотивуючи відмову тим, що визнання права власності є компетенцією судових органів. На попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив визнати право власності за його покійним батьком [PERSON]. Представник Воловецького ДВПТІ - Мельник М.І. у судовому засіданні позов визнав повністю, оскільки на цей житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи на забудовника, проти визнання права власності не заперечив. Представник Н.Ворітської сільської ради - Гвоздак Г.В.на попередньому судовому засіданні пояснила, що на даний час спору на житловий будинок в [ADDRESS], немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути: визнання права. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У ч.3 ст.376 ЦК України закріплено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Разом з тим, в судому засіданні встановлено, що документи на право власності на спадкове майно батько позивача за життя належно не оформив. У ч.2 ст.331 ЦК України закріплено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Згідно рішення Н.Ворітської селищної Ради народних депутатів від 06.06.1990р. за № 52 вбачається, що [PERSON]було надано дозвіл на будівництво господарсько-побутової споруди на власній земельній ділянці в[ADDRESS] З довідки виданої Н.Ворітською сільською радою Воловецького району за №159 від 28.01.2008р. вбачається, що будинок в [ADDRESS], дійсно належав [PERSON]. Судом встановлено, що житловий будинок був збудований [PERSON] на його земельній ділянці. Спору з приводу зазначеної земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, на час розгляду справи немає. Таким чином право власності на даний житловий будинок в [ADDRESS]слід визнати за померлим [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

12.02.2008р. позивачка звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30 квітня 1998 року вона уклала з відповідачем у Нижньоворітській сільській раді Воловецького району Закарпатської області шлюб, який було зареєстровано за актовим записом №7. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON],[INFO]народження. Сімейне життя у сторін не склалося через зловживання спиртними напоями відповідача.Тому вважає, що шлюб існує лише формально і наполягає на його розірванні. В судове засіданні позивачка не з”явилася, але надала суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, а розгляд справи просить провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з”явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але на попередньому судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивачка в даний час проживає з іншим чоловіком. Суд ухвалив постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони сімейним життям не проживають, відповідач проживає від сім”ї окремо. За період, який сторони проживають окремо, примирення між ними не відбулося, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]народження залишити на вихованні у позивачки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved