Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом , вказавши , що їй на праві власності належить житловий будинок , розташований в [ADDRESS] . На території зазначеного домоволодіння були самовільно побудувані три сараї . Оскільки вказані сараї побудувані на земельній ділянці , виділеній для обслуговування будинку , належного їй , і дані будівлі не порушують прав інших осіб , то вона просила суд визнати її право власності на самочинно побудовані сараї . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила суд задовольнити його . Представник Любашівської селищної ради , що діяв за дорученням , в судовому засіданні позов визнав і пояснив , що заперечень по справі не має . В останнє судове засідання представник Любашівської селищної ради не з”явився , звернувшись до суду в попередньому судовому засіданні з заявою до суду про розгляд справи у його відсутність . Притягнутий до участі у справі в якості третьої особи , не заявляючої самостійних вимог , [PERSON] - сусід позивача , в судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив , що самочинні будови не порушують його прав В останнє судове засідання [PERSON] не з”явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність . Вислухавши позивача , третю особу , представника Любашівської селищної ради , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних , будівельних , санітарних , екологічних та інших норм і правил , а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням . Згідно зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою , яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці , що не була їй відведена для цієї 2. мети , за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як видно з договору купівлі- продажу будинку ( а.с.- 7 ) позивачка являється власником садиби , розташованої в [ADDRESS] З технічного паспорту на вказаний будинок , оригінал якого оглядався в судовому засіданні , копія приєднана до матеріалів справи , вбачається , що позивачка самовільно побудувала сараї на земельній ділянці , яка надана їй в користування для обслуговування зазначеного будинку . У висновку № 3 - 08 від 25.01.2008 р. судової будівельно - технічної експертизи ( а.с.- ) зазначено , що досліджувані будівлі сараїв літ "Ф,ф,З" розташовані на земельній ділянці , що призначена під індивідуальну житлову забудову . У висновку вказаної ексертизи також вказано , що вартість самовільно побудованих господарських будівель : сараїв літ «Ф,ф,З” , розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] на момент обстеження з урахуванням фізичного зносу складає 2174 грн. Площа забудови - сараю літ "З" - 2,8 кв. м., вартість - 214 грн. , площа забудови - сараю літ “ф” - 8,8 кв.м, вартість - 620 грн. , площа забудови - сараю літ “Ф” - 13,5 кв.м., вартість 1340 грн. Самовільно побудовані господарчі будівлі сараїв літ “Ф,ф,З” відповідають протипожежним , санітарно - гігієнічним та містобудівним нормам згідно вимог ДБН 79-92 " Житлові будинки для індивідуальних забудовників України " та ДБН 360-92 «Містобудування . Планування та забудова міських і сільських поселень “ Як було встановлено в судовому засіданні вказані самовільно побудовані будівлі не порушують прав інших осіб. Оскільки законом не передбачено визнання права власності на самочинні забудови , здійснені власником або користувачем земельної ділянки , на якій вони побудовані , то , на думку суду , існуючу проблему можна вирішувати шляхом застосування ч. 1 ст. 8 ЦК України ( аналогія закону) , посилаючись на ч. 3 ст. 376 ЦК України , яка являється підставою для визнання права власності на самочинне будівництво за особою , яка його здійснила , не являючись власником або користувачем земельної ділянки , на якій були збудовані самовільні будівлі . На підставі викладеного ,

Outcome: approved