Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в Ковельський міськрайонний суд з пзовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2310,52 грн., моральної шкоди в сумі 1000 грн., та судових витрат по справі в сумі 437,74 грн. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обгрунтував тим, що 12 червня 2007 р. відповідач [PERSON] 0 9 год 45 хв. в м.Ковелі по вул.Сагайдачного, на автомобільній стоянці, керуючи автомобілем марки «БМВ», р/н [NUMBER], виїжджаючи з місця стоянки, не пересвідчився у відсутності перешкод, не надав переваги в русі автомобілю, що рухався по проїздній частині між рядами автостоянки, в результаті чого скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем «Ауді-100», спричинивши пошкодження автомобіля. Позивач [PERSON] вважає, що вина відповідача [PERSON] в скоєнні дорожньо-ранспортної пригоди, порушення ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена постановою судді Ковельського міськрайонного суду від 3 липня 2007 р. у справі № 3-96232/07. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок вчинення з вини відповідача [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, належний йому автомобіль «Ауді-100» отримав механічні пошкодження , для усунення яких потрібний відновлювальний ремонт. Відповідно до висновку про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ауді-100», р/н [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, складеного 15 червня 2007 р. спеціалістом Волинської філії Українського центру післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Ауді-100», р/н [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 2310,52 грн.. Позивач [PERSON] також зазначив, що неправомірними діями відповідача, які полягають в порушенні Правил дороднього руху України, в результаті чого було пошкоджено його майно - автомобіль «Ауді-100», р/н [NUMBER], заподіяно йому моральну шкоду, що полягає в постійних переживаннях в зв'язку із пошкодженням майна та стресовому стані, який він отримав за обставин зіткнення двох автомобілів. Позивач [PERSON] оцінив спричинену діями відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Він же, в позовній заяві просить стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати, що становлять 356,40 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що дійсно 12 червня 2007 р. в м.Ковелі по вул.Сагайдачного, на автомобільній стоянці, він, керуючи автомобілем марки «БМВ», р/н [NUMBER] та виїжджаючи з місця стоянки, зіткнувся з автомобілем «Ауді-100» під керуванням [PERSON], який рухався по проїздній частині між рядами автостоянки. При цьому зазначив, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася як з його вини, так і з вини [PERSON], що стверджується висновком № 0401 дослідження спеціаліста-автотехніка Волинського відділення Львівського НДІСЕ. З його сторони допущено порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки він перед початком руху не побачив, що з лівої сторони наближається автомобіль «Ауді-100» під керуванням позивача [PERSON]. В той же час, позивач [PERSON] допустив порушення п.12.9 Правил дорожнього руху України, так як рухався не виконуючи вимог дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху 5 км/год», а також допустив порушення п.10.11 Правил дорожнього руху України не давши дорогу автомобілю «БМВ», р/н [NUMBER], який рухався справа, так як, він мав перевагу перед автомобілем «Ауді-100», що рухався зліва від нього, оскільки вже виїхав з місця стоянки і перебував в русі. Відповідач [PERSON] просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], та дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 12 червня 2007 р. відповідач [PERSON] о 9 год.45 хв. в м.Ковелі по вул.Сагайдачного, на автомобільній стоянці, керуючи автомобілем марки «БМВ», р/н [NUMBER], виїжджаючи з місця стоянки, не пересвідчився у відсутності перешкод, не надав переваги в русі автомобілю, що рухався по проїздній частині між рядами автостоянки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді-100», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. З матеріалів адміністративної справи № 3-9623/07 вбачається, що по факту даної дорожньо-транспортної пригоди 18.06.2007р. складено протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ознаками ст. 124 КУпАП ( порушення водіями правил доржнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), і постановою судді Ковельського міськрайонного суду від 3 липня 2007 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди та за ст. 124 КУпАП піддано штрафу в розмірі 17,00 грн.. З цієї ж постанови вбачається, що під час розгляду справи [PERSON] пояснив, що він перед ДТП розпочинав рух з місця стоянки його автомобіля і не бачив автомобіля «Ауді-100», що наближався зліва до нього. Під час судового розгляду цивільної справи [PERSON] також визнав, що, розпочинаючи рух, він не бачив автомобіля «Ауді-100», що наближався до нього. Отже, [PERSON] підтвердив той факт, що перед початком руху він не переконався в безпечності свого маневру. Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Щодо посилання [PERSON] в судовому засіданні на те, що його автомобіль був в русі і, відповідно до вимог п.10.11 Правил дорожнього руху України, в разі, коли траєкторія руху транспортних засобів перетинається, а черговість проїзду не обумовлена Правилами дорожнього руху, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку, то судом вона відхиляється, оскільки встановлено, що в русі перебував лише автомобіль «Ауді-100», а автомобіль «БМВ» під керуванням [PERSON] розпочинав рух, знаходячись на стояночному місці, а тому останній мав керуватися вимогами Правил дорожнього руху, які обумовлюють початок руху та зміну його напрямку, а саме - пунктом 10.1 ПДР України. Дана обставина, встановлена судовим рішенням у адміністративній справі та показами свідка [PERSON], який в судовому засіданні показав, що автомобіль «БМВ 728» розпочав рух зі стояночного місця. Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом також відхиляються доводи відповідача [PERSON], шо перевищення швидкості руху водієм автомобіля «Ауді-100» [PERSON] стала причиною ДТП, оскільки дана обставина не перебуває в прямому причинному зв'язку з ДТП, так як при безперешкодному слідованню автомобіля «Ауді-100» при будь-якій швидкості, ДТП вдалося б уникнути. Суд не погоджується з висновком № 0401 дослідження спеціаліста-автомеханіка Волинського відділення Львівського НДІСЕ від 15 жовтня 2007 р. щодо відповідності дій водіїв [PERSON] та [PERSON] під час ДТП 12.06.1007 р. в м.Ковелі на автостоянці по вул.Сагайдачного, оскільки даний висновок був зроблений на підставі заяви [PERSON], який вказав неправильні вихідні дані, зазначивши, що перед виїздом з місця стоянки він подивився в ліву сторону та переконався у відсутності транспорту справа, розпочав рух та, виїхавши з місця стоянки, рухаючись автомобілем «БМВ», р/н [NUMBER] в напрямку виїзду з автостоянки, відчув удар у передню ліву частину свого автомобіля, оскільки дане твердження спростувується матеріалами адміністративної справи та зафіксованими механічними пошкодженнями автомобілів під час ДТП. Враховуючи, що автомобіль «Шевроле-Авео», р/н [NUMBER], який перебував на стояночному місці поряд з автомобілем «БМВ 728», р/н [NUMBER], отримав пошкодження від автомобіля «БМВ 728», р/н [NUMBER] правої частини заднього бампера, що свідчить про те, що автомобіль «БМВ-728» не виїхав зі стояночного місця, та враховуючи характер пошкоджень автомобілів «БМВ 728», р/н [NUMBER] та «Ауді-100», р/н [NUMBER], суд приходить до висновку, що автомобіль «БМВ 728», р/н [NUMBER] не перебував в русі в напрямку виїзду з автостоянки, а лише розпочинав рух із стояночного місця. В зв'язку з цим, суд відхиляє висновок № 0401 дослідження спеціаліста-автотехніка Волинського відділення Львівського НДІСЕ від 15 жовтня 2007 р., зроблений на замовлення [PERSON], оскільки даний висновок не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим під час розгляду адміністративної і цивільної справи. Згідно висновку спеціаліста № 46 про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ауді-100», р/н [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, складеного 15 червня 2007 р. спеціалістом Волинської філії Українського Центру післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс» матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Ауді-100», р/н [NUMBER] становить 2310,52 грн.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з даним висновком погодився, встановлений розмір спричиненої шкоди не оспорює, призначати судово-товарознавчу експертизу не бажає. Згідно ст. 1166 ч.1 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про відшкодування йому майнової шкоди, спричиненої ДТП, в розмірі 2310,52 грн. підлягає до задоволення. Позивачем [PERSON] також заявлена вимога про відшкодування йому відповідачем [PERSON] моральної шкоди, спричиненої йому в результаті ДТП, яку він оцінив у сумі 1000 грн.. Позивач обгрунтував моральну шкоду стресовим станом, який він отримав в результаті зіткнення двох автомобілів, постійними переживаннями та стражданнями, які спричинені пошкодженням його майна. Згідно ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON], позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, що полягає в отриманні ним стресу в результаті зіткнення двох автомобілів, постійних переживаннях та стражданнях в зв'язку з пошкодженням майна. В той же час, суд, враховуючи характер і тривалість заподіяної позивачу [PERSON] моральної шкоди, вважає, що дану вимогу слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 500 грн.. Судові витрати по справі позивача [PERSON] становлять 437,40 грн., з яких сума сплаченого судового збору становить 51,00 грн., сума оплати за інформаційно-технічне забезпечення - 30 грн., сума оплати автотоварознавчого дослідження - 356,40 грн.. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені сдові витрати. Отже, судові витрати, понесені позивачем [PERSON] в сумі 437,40 грн., підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. Крім цього, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. по вимозі про стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial