Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач ВАТ “Акціонерно-комерційний банк „Капітал” звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.09.2004 р. між ВАТ “АКБ “Капітал” і відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту на суму 35.000 грн. на строк з 14.09.2004 р. по 13.09.2005 р. зі сплатою 25 % річних. Після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, який надав йому кредит, і відповідно до умов кредитного договору утворилась заборгованість станом на 23.11.2007 р. з непогашеного основного боргу по кредиту у сумі 29.431,02 грн., відсотків за користування кредитом - 16.731,64 грн. та пені по несплаченим відсоткам - 3.968,70 грн., а всього 50.131,36 грн. У судовому засіданні представник позивача, що діє за довіреністю, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору станом на 13.03.2008 р., яка складається з непогашеного основного боргу по кредиту у сумі 29.431,02 грн., відсотків за користування кредитом - 18.000,29 грн. та пені по несплаченим відсоткам - 1.296,54 грн., а всього 48.727,85 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з урахуванням суми проплати, здійсненої ним по квитанції № 405_48 від 13.03.2008 р. на суму 460 грн. і вважав, що нарахування відсотків повинно бути здійснено в межах дії кредитного договору з 14.09.2004 р. по 13.09.2005 р. і не більше. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Відповідно до копії кредитного договору № 31 від 14.09.2004 р. встановлено, що між ВАТ “АКБ “Капітал” і відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: кредитор надав позичальникові споживчий кредит на суму 35.000 грн. на період з 14.09.2004 р. по 13.09.2005 р., а останній був зобов'язаний повернути наданий кредит та сплатити відсотки по ньому /а.с. 11-13/. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, наданої представником позивача, заборгованість відповідача по кредитному договору складає: за основним боргом - 29.431,02 грн., по відсотках - 18.000,29 грн., по пені простроченої заборгованості за кредит - 7.318,61 грн., по пені по несплаченим відсоткам - 1.296,54 грн., а всього 48.727,85 грн. /а.с. 50-52/. Відповідно до копії квитанції № 405_48 від 13.03.2008 р. на рахунок ВАТ “Акціонерно-комерційний банк „Капітал” відповідачем було внесено 460,00 грн., які не були враховані позивачем при наданні суду довідки-розрахунку суми заборгованості станом на 13.03.2008 р., оскільки вона була сплачена відповідачем 13.03.2008 р. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача частково з урахуванням суми проплати частки боргу, здійсненної відповідачем у день розгляду справи, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору у сумі 48.267,85 грн. Суд не бере до уваги доводи відповідача в тій частині, що нараховані відсотки за користування кредитом станом на 13.09.2005 р., які подальшому нарахуванню не підлягали у зв'язку із закінченням терміну дії договору, оскільки така позиція відповідача не базується на законі і суперечить вимогам кредитного договору, який ним був підписаний. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи, до яких також належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 % від суми позову, але не менше трьох неоподаткованих податком мінімумів доходів громадян, що становить 482,68 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., сплачених позивачем при зверненні до суду із позовом, а всього 512,68 грн.

Outcome: partial