Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 24 травня 2007 року між ним та відповідачкою було досягнута усна згода про купівлю ним її житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] При цьому він повинен був передати відповідачці гроші у сумі 22984 (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок, а вона повинна була передати йому у власність свій житловий будинок. Вони також узгодили, що після передачі ним грошей відповідачці, вони оформлять угоду купівлі-продажу житлового будинку - нотаріально. Передача грошей у сумі 22984 (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок, підтверджується розпискою відповідачки, від 24 травня 2007 року. Згідно укладеного між ними договору, за вказаний житловий будинок позивач сплатив 22984 (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок, що підтверджується отриманою від відповідачки розпискою. В свою чергу відповідачка повинна була оформити договір купівлі-продажу нотаріально. Відповідачка свої зобов'язання виконала частково (передала технічну документацію). Неодноразові вимоги позивача оформити угоду нотаріально, вона ігнорує, посилаючись на зайнятість. На теперішній час позивач користується вказаним будинок, обробляє присадибну ділянку, робить ремонт у будинку, однак він не може здійснювати цивільно-правові угоди, а також угоди пов'язані з комунальними службами та енергопостачальною компанією ВАТ «Одесаобленерго». Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] та визнати за ним право власності на нього. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, що випливають з договору купівлі - продажу житлового будинку, регульовані Цивільним Кодексом України. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону (ст.328 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі - продажу... укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до копії технічного паспорту на будинок (а.с.7-9), та згідно фотокопії договору купівлі-продажу, серії АВА № 995861, від 14 липня 1999 року (а.с.6), який зареєстрований в реєстрі під № 3035 в Саратській державній нотаріальній конторі Одеської області, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила у них житловий будинок не закінчений будівництвом, розташований в [ADDRESS] Готовність якого складає - 55 %. З копії довідки № 179, від 25 вересня 2007 року, виданої Саратським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості (а.с.22), видно, що готовність будинку[ADDRESS], складає - 55 %, а ціна складає - 22984 (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок Як видно з розписки (а.с.5), 24 травня 2007 року, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 22984 (двадцять дві тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок, в рахунок продажу житлового будинку [ADDRESS], який належав їй на праві приватної власності. [PERSON] зобов'язалася оформити укладену угоду нотаріально. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що після укладення угоди позивач розрахувався з відповідачкою, і вона передала йому придбаний будинок, але при цьому між сторонами була досягнута усна домовленість про те, що відповідачка оформить в нотаріальній конторі договір купівлі - продажу. Проте, відповідачка лише частково виконала свої зобов'язання, від виконання зазначеної домовленості ухилилася, а на вимоги позивача здійснити нотаріальне посвідчення договору відмовилася, посилаючись на зайнятість. Але, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 334 ЦК України). Оскільки відповідачка ставить під сумнів дійсність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу будинку, але він придбаний позивачем у встановленому законом порядку і при цьому сторони договору діяли в межах наданих їм повноважень, будинок вже прийнятий позивачем і він за це майно розрахувався, тому виходячи з вищевикладених положень діючого законодавства України, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем спірного майна і воно може бути витребувано у відповідачки тільки з підстав, зазначених у ст. 390 ЦК України. Позивач правомірно набув право власності на будинок і це право, в силу ст. 386 ЦК України, підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на будинок.

Outcome: approved