Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання синів [PERSON]та [PERSON] за період з липня 2003 року по червень 2006 року у розмірі 3420 гривень. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 10 жовтня 1987 року по 28 березня 2006 року перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO]та [PERSON], [INFO] , молодший син на даний час проживає разом з ним. У 1996 році відповідачка звернулася в Рожнятівський районний суд з заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дітей і постановою судді присуджено з нього стягувати аліменти у користь відповідачки на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У зв»язку з тим що вони з відповідачкою проживали однією сім»єю і вели спільне господарство до 28 березня 2006 року, діти повністю перебували на його утриманні, аліменти на утримання дітей з нього не стягувались. Рішенням Рожнятівського районного суду від 20 квітня 2007 року відповідачку позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], а рішенням Рожнятівського районного суду від 4 травня 2007 року з відповідачки стягнуто аліменти у його користь на утримання двох дітей. до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка до цього часу не сплатила аліменти ні за один місяць, внаслідок чого у неї також виникла заборгованість за аліментами. Маючи намір провести зарахування заборгованості за аліментами, вона вимагає , щоб він сплатив їй аліменти, присуджені у 1996 році. Відділом Державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції з липня 2003 року по червень 2006 року йому нарахована заборгованість за аліментами у розмірі 3420 гривень, які він начебто повинен сплатити відповідачці. Вищевказана заборгованість є формальною, тому що відповідачці не було потреби стягувати з нього аліменти на утримання дітей, так як вони проживали однією сім»єю, яку він матеріально забезпечував. Не заперечує, що йому було відомо, що на виконанні є виконавчий лист про стягнення з нього аліментів у користь відповідачки і що бувша дружина його не забирала. Він декілька місяців сплачував аліменти по даному виконавчому документу. Відповідачка позову не визнала, вважає що позивача не слід звільняти від заборгованості по аліментах, так як на даний час він вимагає стягнення аліментів з неї, а вона не має коштів на сплату аліментів на утримання дитини і хоче, щоб було проведено взаємне зарахування заборгованості. Позивач ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей, коли вони спільно проживали. Тому і розпалася їхня сім»я і шлюб розірвано. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Копією постанови судді Рожнятівського районного суду від 29.05.1996 року (а.с.7) та копією виконавчого листа від 29.05.1996 року (а.с.8-9) підтверджено, що з [PERSON]. стягнуто аліменти на користь відповідачки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно , але не менше &frac12; частини неоподатковуваного мінімуму доходу громадян в місяць на утримування дітей. У період з 1996 по 2001 рік з позивача стягувалися аліменти у користь відповідачки, так як він працював на підприємстві. Довідкою № 01-29/403 від 26.12.2007 року, виданою ВДВС Рожнятівського районного управління юстиції (а.с.10) підтверджено, що по вказаному виконавчому листу з липня 2003 року по червень 2006 року за позивачем рахується заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідачки у розмірі 3420 гривень. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13) підтверджено, що у 2006 році шлюб між сторонами розірвано і діти залишені проживати з матір”ю. Отже судом встановлено, що позивач систематично сплачував аліменти на утримування дітей до 2001 року, а пізніше, із слів відповідачки, що підтверджено довідкою про заборгованість, ухилявся від їх сплати. Відповідно до п.2 ст. 197 СК України, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач не представив суду доказів про те, що у період, коли він зобов»язаний був сплачувати аліменти він тяжко хворів. Доводи позивача, підтверджені довідкою № 41, виданою Сваричівською сільською радою 10 січня 2008 року (а.с.22) та Актом обстеження матеріально-побутових умов позивача від 18 грудня 2007 року (а.с.21) про те, що 1987 року по 2006 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім”єю та вели спільне господарство суд не вважає обставиною, що має істотне значення для прийняття рішення про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, оскільки до 2001 року це не перешкоджало позивачу сплачувати аліменти у користь відповідачки. Крім того шлюб між сторонами у подальшому був розірваний, що свідчить саме про негативний характер взаємовідносин сторін, а не про небажання відповідачки отримувати аліменти. Та обставина, що неповнолітній син сторін [PERSON], відносно якого відповідачка позбавлена батьківських прав, на даний час проживає з позивачем, не може прийматися до уваги судом як обставина, що має істотне значення для вирішення даного спору, оскільки, як підтверджено копією рішення Рожнятівського районного суду від 4.05.2007 року (а.с.16-17) та копією виконавчого листа (а.с.18-19), на утримання сина з відповідачки постановлено стягувати аліменти у користь позивача. На підставі ст. 197 СК України,

Outcome: dismissed