Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

14.09.2007 р. [PERSON] подано заяву з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Вісла” про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування його державної реєстрації та вилучення земельної ділянки із чужого незаконного володіння. В ході розгляду справи позивач уточнив вимоги, заявивши що бажає розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі . Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. В позовній заяві позивач пояснив, що в 2005 р. між ним та відповідачем було укладено договір, відповідно якому позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку розміром 7,10 га, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 1,7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Договір було укладено на строк в 10 років. Посилаючись на те, що відповідачем не було виконано вимоги п. 43 договору, тобто не було вручено позивачу план або схему земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об'єкта оренди, проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом, а також посилаючись на те, що станом на 04.12.2007 р. позивачу не виплачено орендну плату в розмірі 115,64 грн., позивач в позовній заяві наполягає на розірванні договору оренди та стягненні заборгованості по орендній платі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення проти позову з клопотанням про розгляд справи в його відсутність. В своїх запереченнях проти позову відповідач пояснив, що в п. 43 договору оренди немає вказівки на те, що обов'язком орендаря є вручення вказаних документів позивачу. В цьому пункті лише сказано, що ці документи є невід'ємною частиною договору. Так, план земельної ділянки є в державному акті на право приватної власності на землю, який знаходиться у позивача, як власника земельної ділянки. Кадастрові плани земельних ділянок ведуться відповідними державними органами, на вимогу позивача ці органи можуть надати йому цей план . Якщо до договору треба було прикласти такий план, то це мав зробити саме позивач . Акти визначення меж земельної ділянки та прийому - передачі об'єкта оренди було підписано як позивачем, так і представником відповідача. Стосовно проекту відведення земельної ділянки, відповідач вважає, що в даному випадку необхідності в його виготовленні не було. Обов'язки ж орендаря передбачено іншими положеннями договору , в тому числі п. 31, і ці обов'язки орендар виконує добросовісно. Стосовно неповної виплати орендної плати, відповідач пояснив, що позивач помиляється, оскільки орендну плату виплачено в повному обсязі. Сума ж заборгованості, вказана позивачем, є лише сумою податку утриманою з позивача відповідно чинного законодавства. На підставі викладеного відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову. На підтвердження позову позивачем та його представником надано : 1. Копію договору оренди ; 2. Копії актів про передачу та прийом земельної ділянки, та визначення меж земельної ділянки ; 3. Копію державного акту на право приватної власності на землю ; Представником відповідача на підтвердження заперечень надано розрахунки орендної плати , нарахованої та виплаченої за 2006 , 2007 р. р. Дослідивши, надані учасниками розгляду докази, суд вважає встановленими факти укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, передачі об'єкту оренди орендарю, державної реєстрації договору оренди, та факт виконання сторонами договору протягом 2006, 2007 р.р. Тобто, суд вважає встановленою наявність між сторонами правовідносин, врегульованих Законом України “Про оренду землі” . Відповідно встановленим фактичним обставинам та правовідносинам суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню з наступних міркувань. Так, посилання позивача на невиконання відповідачем обов'язку щодо вручення позивачу документів вказаних в п. 43 договору, суд вважає безпідставним, оскільки п. 43 договору не встановлюється обов'язок відповідача щодо вручення документів. Ствердження позивача щодо неповної виплати орендної плати відповідачем суд вважає безпідставним , оскільки судом встановлено, що вказану позивачем суму - 115,64 грн., відповідачем утримано і перераховано в якості податку з доходів фізичних осіб. Так відповідач, як податковий агент позивача, відповідно п. п. 9.1.1. Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”, відповідно п. п. 8.1.1. вказаного Закону, зобов'язаний при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу, утримати податок від суми такого доходу за рахунок платника податку . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed