Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів. Свій позов обґрунтовував тим, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 04.09.2006 р., яке допущене до примусового виконання на території Російської Федерації згідно ухвали Красноярського крайового суду від 22.01.2007 р., він сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу). На даний час його матеріальний і сімейний стан змінився, зараз на його утриманні перебувають його батьки [PERSON], пенсіонер, інвалід другої групи загального захворювання, та [PERSON], пенсіонерка, які постійно хворіють і потребують його матеріальної допомоги. Крім того, на його утриманні перебуває і неповнолітній син [PERSON], [INFO], від першого шлюбу, аліменти на якого він сплачує добровільно. Також змінився його сімейний стан, так як 07.12.2007 р. він зареєстрував шлюб з громадянкою Росії [PERSON] Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього у користь відповідачки на утримання сина [PERSON] до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов визнала частково, погодившись на зменшення розміру аліментів до 1/5 частини, просила справу розглянути в її відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач добровільно надає утримання їхньому синові [PERSON], переводячи їй щомісячно у перерахунку з російської валюти по 500 грн. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивач згідно рішення Тисменицького районного суду від 04.09.2006 р., примусове виконання якого на території Російської Федерації дозволено відповідно до ухвали Красноярського крайового суду від 22.01.2007 р. (а.с.5-7), сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку (доходу). При визначенні вказаного розміру аліментів судом не було враховано всіх обставин, що відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України повинні враховуватись, зокрема, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Встановлено, що на утриманні позивача перебувають його батьки-пенсіонери: батько [PERSON], інвалід другої групи загального захворювання, та матір [PERSON], які постійно хворіють і потребують його матеріальної допомоги. На утриманні позивача перебуває також його син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], аліменти на утримання якого позивач сплачує в добровільному порядку. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, третьої особи та наявними в матеріалах справи письмовими доказами - довідкою про встановлення групи інвалідності, пенсійними посвідченнями, довідкою поліклініки, випискою ЛКК, довідками Івано-Франківського міського управління Пенсійного фонду України про розмір пенсій батьків, копією свідоцтва про народження сина [PERSON] (а.с.11-17). Встановлено, що сімейний стан позивача на даний час змінився. Згідно наданої представником позивача ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу, позивач 07.12.2007 р. зареєстрував шлюб з громадянкою Росії [PERSON], тому певну частину свого заробітку повинен витрачати на задоволення потреб своєї нової сім'ї. За таких обставин суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України слід зменшити визначений за рішенням суду розмір аліментів з &frac14; до 1/6 частини. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.182, 183, ч.1 ст.192 СК України,

Outcome: approved