Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно розписки від 23 лютого 2006 року позичив відповідачу 6000 грн., які він зобов'язався повернути до 09 травня 2006 року. У зазначений строк відповідач борг не сплатив. На неодноразові вимоги виконати зобов'язання не реагує. Своїми діями відповідач завдав моральної шкоди, що виразилася у порушенні нормального життя, обмеження у придбанні необхідних речей, внаслідок чого нервується, знаходиться у пригніченому стані, змушений вживати заспокійливі засоби. Свої моральні страждання оцінює у 1000 грн. Просить стягнути на його користь 6000 грн. боргу, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 77 грн. державного мита та 1000 грн. моральної шкоди. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через газету, причин неявки не повідомив. Суд вважає, що справу можливо розглянути у його відсутності при наявних матеріалах. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи у повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно розписки від 23 лютого 2006 року позивач позичив відповідачу 6000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 09 травня 2006 року. У зазначений строк відповідач борг не сплатив. На неодноразові вимоги позивача виконати зобов'язання не реагує. За договором позики одна сторона (позикодавець), відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням суті позовних вимог, тимчасової втрати позивачем нормальних життєвих зв'язків і необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, що завдало йому незручності та моральні страждання, суд вважає, що стягненню підлягає моральна шкода у сумі 600 грн.

Outcome: approved