Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

11 вересня 2003 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ДВАТ шахта «Суходільська-1» ДП ДХК «Краснодонвугілля», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області (далі по тексту ВВД Фонду СНВПЗ України в м. Краснодоні та Краснодонському районі) в якої оспорює правильність розміру нарахованих йому компенсаційних виплат по відшкодуванню шкоди у зв'язку з втратою професійної працездатності. Позивач вказує, що при розрахунку розміру середньомісячного заробітку, з якого нараховані компенсійні виплати, шахта «Суходільська -1 » не у повному розмірі, без урахування наказів та розпоряджень Міністерства Вугільної Промисловості та Міністерства Палива та Енергетики України, проводилося підвищення заробітної плати, що вплинуло на її середній розмір, з якого позивачу нараховувалася компенсація втраченого заробітку. Позивач просить суд стягнути на його користь недоплачену суму регресних виплат за період з 01.09.1998 р. по 01.08.2001 р. у розмірі 1098,15 грн., та за період з 01.08.2001 р. по 01.07.2003 р. у розмірі 1898,03 грн. Зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Краснодоні та Краснодонському районі провести перерахунок належних йому страхових виплат з 01.07.2003 р. виходячи з розмір 246,65 грн. з подальшим коригуванням, згідно діючого законодавства (т.1 а.с. 3). 09.06.2004 року [PERSON] уточнив позовні вимоги, та розрахунки, зазначивши додатково відповідачем ДК « Укрвуглереструктуризація » та ДВАТ шахта «Суходільська -1 », просив стягнути на його користь з ДВАТ шахта « Суходільська -1 » не сплачені йому регресні виплати у сумі 20112грн. У випадку передачі повноважень правонаступнику, стягнути з правонаступника (підприємства ) суму регресних виплат у розмірі 20112 грн. Зобов'язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань провести перерахунок та виплатити заборгованість за розрахунком(т.1 а. с. 19- 23). 19.08.2004 р. позивач надав додатковий позов з уточненнями позовних вимог, де просить стягнути з ДВАТ шахта « Суходільська -1 » суму у розмірі 20112 грн. Також зобов'язати Фонд зробити розрахунок з 01.09.2001 по теперішній час з суми 408=25%, щомісячно, складену заборгованість стягнути з відповідача. Надав розрахунки до позову (т. №1 а. с. 27-32). 04.10.2004 р. позивач надав доповнення до додаткової позовної заяви з уточненими позовними вимогами у порядку ст.. ст.. 105-106 УПК України про заміну неналежного відповідача, процесуальне правонаступництво. Просив суд залучити як відповідача у справі Державу Україна у особі : Прем'єр-міністра України, Януковича В.Ф., міністра Палива та енергетики України Тулуб С. Б., ДП «Укрвуглереструктуризація», Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійного захворювання у м. Краснодоні та Краснодонському районі. ( т. №1 а. с. 40 ). 14.03.2005 р. позивач надав до суду позов з доповненнями та змінами у порядку ст.. 105-106 ЦПК України про заміну неналежної сторони, процесуальне правонаступництво, доповнення до позову. Просить суд стягнути з Міністерства палива та енергетики України 5тисяч гривень моральної шкоди, з ВАТ « Краснодонвугілля » несплачену суму ком пенсійних виплат у сумі 64218 грн., з Фонду ССНВ моральну шкоду у сумі 5 тисяч гривень, зобов'язати Фонд ССНВ провести перерахунок, заборгованість виплатити, з екс Прем'єр-міністра України Януковича В. Ф., моральну шкоду у розмірі 10 тисяч гривень, з екс міністра палива та енергетики України Тулуба С. В. у розмірі 10 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди (т. №1 а. с. 64-65 ). 02.08.2005 р. позивач надав до суду доповнення до позову, просив суд стягнути моральну шкоду у сумі 5 тисяч гривен з ДП « Укрвуглереструктуризація » (т.1 а. с. 100-103). 29.11.2005 р. позивач надав до суду доповнення до позовної заяви у зв'язку зі змінами ціни позову, просив стягнути з ДВАТ шахта « Суходільська -1», ВАТ « Краснодонвугілля » суму компенсаційних виплат у розмірі 64218 гривень, з ДП « Укрвуглереструктуризація » відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 тисяч гривень, зобов'язати Фонд ССНВ провести перерахунок з розрахунку середньомісячної заробітної плати 2180,48 грн., стягнути вказані суми на його користь (т.1 а. с. 164-173). 13.07.2006 р. позивач[PERSON] уточнив та доповнив позовну заяву. Просив суд стягнути з ВАТ «Краснодонвугілля» суму компенсаційних виплат у розмірі 81018,83 гривні, з ДП « Луганськвуглереструктуризація » 5 тисяч гривень за нанесену йому моральну шкоду. Зобов'язати відділення Фонду ССНВ провести перерахунок з 01.09.2001 р. по теперішній час, сплатити заборгованість, надав відповідні розрахунки ( т. №1 а. с. 168-178 ). 13.03.2008р. позивач уточнив позовні вимоги. Просить суд стягнути з ВАТ «Краснодонвугілля» невиплачену суму у розмірі 80 936грн 07 коп. З відділення Фонду ССНВ м.Краснодон та Краснодонському районі стягнути суму компенсаційних виплат у розмірі 21 309грн 69коп., зобов'язати відділення Фонду ССНВ провести індексацію суми 7 555,88грн(від01.03.2006р) та 6 280 грн. (від 01.03.07-01.02.2008р.). З ДП « Укрвуглереструктуризація » відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 тисяч гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зроблені відповідні розрахунки. (т.1 а.с.29-32, 102,103,108,173-178,205-210). У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що на своїх останніх уточнених вимогах він наполягає, просить суд їх задовольнити, від позовних вимог до держави Україна, в особі екс Прем'єр-міністра України Януковича В. Ф., екс міністра палива та енергетики України Тулуба С. В. про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 тисяч гривень - відмовляється. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги позивача, просить суд позов задовольнити. Надала суду письмові пояснення (т.2 а.с.29-36,170-172,202). Представник відповідач Фонду ССВН Масюта Э. В. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову, надала суду письмові пояснення та заперечення проти доводів представника та позивача.(т.2 а.с.74-75,78-79,180). Представник відповідача ВАТ «Краснодонвугілля » Труфманов В.М. у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, пояснив, що згідно з діючим законодавством щомісячні компенсаційні виплати сплачувалися та нараховувалися згідно зі змінами та збільшенням тарифних ставок та окладів за професією. Пояснив, що ВАТ « Краснодонвугілля » було створено на підставі Наказу Міністерства Палива та Енергетики України № 289 від 08.06.2004 р. « Про створення ВАТ « Краснодонвугілля » шляхом перетворення державного підприємства « Краснодонвугілля ». Відповідно до вимог п. 4 Наказу № 289 від 08.06.2004 р. ВАТ « Краснодонвугілля » є правонаступником державного підприємства « Краснодонвугілля ».Відповідно до п. 7 Наказу Міністерства Палива та Енергетики України № 20 від 23 січня 2003 р. « Про реорганізацію ВАТ ДХК « Краснодонвугілля » та наказу № 353 від 8 липня 2003 р. правонаступником державних відкритих акціонерних товариств» : шахта «Молодогвардійська», шахта « Північна », шахта « Горіхівська », та інші є ДП « Краснодонвугілля ». Отже перелік державних відкритих товариств, правонаступником яких було ДП «Краснодонвугілля» є вичерпаним і не включає до себе ДВАТ « Суходільська -1 » ДХК «Краснодонвугілля» . Таким чином, ВАТ « Краснодонвугілля » є неналежним відповідачем у справі. Представник відповідача ДП «Луганськвуглереструктуризація» Скочихін у судовому засідання позов не визнав, просив суд у задоволення позовних вимог позивача відмовити за необґрунтованістю. 20 березня 2008р. позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились без поважних причин. Про день, час місце розгляду справи повідомлялись належним чином (т.2 а.с.272,275-277), з врахування думок представників відповідачів, які вважали за можливе продовжити розгляд справи, тривалого строку розгляду цивільної справи та велику кількість на це скарг позивача та його представника, також того, що представнику позивача вказувалось на добросовісне здійснюване своїх процесуальних прав (т.2 а.с.184), відповідно ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав і свобод людини» ратифікованою Україною 17.07.1997р., яка вимогає розумного строку розгляду судових справ, постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про строки розгляду судами України кримінальних і цивільних справ», того що всі докази були предметом дослідження у судових засіданнях у присутності позивача та його представника, з метою захисту прав позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі даних, які є в матеріалах справи, з урахуванням пояснень сторін, які мають достатні дані про свої права та обов'язки сторін по суті справи. Суд, вислухавши позивача, представника позивача [PERSON], представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог до ДВАТ шахта « Суходільська -1» у зв'язку з її ліквідацією, також відмовився від позову до екс Прем'єр-міністра України Януковича В. Ф., про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 тисяч гривень, з екс міністра палива та енергетики України Тулуба С. В. у розмірі 10 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди. Суд приймає відмову позивача від частини своїх позовних вимог - така відмова не протиричить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. У судовому засіданні сторонами визнані ті факти: позивач [PERSON] працював на ДВАТ „шахта Суходільська -1 ” ДП ХК ВАТ «Краснодонвугілля» на підземних роботах, пов'язаних із шкідливими і небезпечними умовами праці за професією проходчик. (т.1 а.с.11-15, т.2 а.с.113-114,268-269). Висновком МСЄК від 15.02.1996р. позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню пневмокониоз - безстроково. Оплата праці проводилась за тарифною системою оплати праці. Дані факти ніким із сторін не оспорюються та згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач працював на ДВАТ «шахта Суходільська -1», наказом № 8/24, відповідно до висновку МСЄК від 15.02.1996р., та заяви [PERSON] від 19.02.1996р., призначено проводити регресні виплати у розмірі 7 280 тис.крб. (з розрахунку 29 100 000*25%) (т.1 а.с. 11-15, платіжна справа позивача т.2 а.с.167,229,231,233). При цьому згідно з Указом Президента України «Про грошову реформу в України» від 25.08.1996р. №762/96 суд вважає за можливе проводити наступні розрахунки у гривнях України, відповідно до встановленого курсу обміну карбованців (100000 карбованців на 1 гривню). Наказом по шахті (т.2 а.с. 229) позивачу було встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% в сумі - 72.80 грн. в місяць, починаючи з 06.02.1996 р. безстроково, виходячи з середньої заробітної платні прохідника по шахті з січня 1996 року в сумі 291.00 грн. (291 грн. * 25% = 72.80 грн.) Таким чином, 25% втрати професійної працездатності в місяць складає 72.8 грн. і є базовим розміром щомісячних регресних виплат. Згідно п. 28 «Правил відшкодування шкоди» (постанова КМУ №472 від 23.06.1993 року) у разі підвищення на підприємстві тарифних ставок (окладів) працівників, розмір відшкодування збитку повинен бути перерахований з урахуванням коефіцієнтів фактичного підвищення тарифних ставок і посадових окладів за період з лютого 1996 року по березня 2001 року. Фактично підприємством за вище вказаний період було застосовано три коефіцієнти підвищення тарифних ставок: жовтень 1996 року - 2.38; вересень 1998 року - 1.1458; січень 2000 року - 1.29; Підвищення тарифних ставок, проведене підприємством, було підставою перерахунку позивачу розміру відшкодування збитку відповідно до пункту 28 «Правил», але вказаний перерахунок регресних виплат проведен не був, в порушення вищевказаного пункту.(т.2 а.с.156-158,161) Як наслідок в липні 2001р. була передана, станом на 01.04. 2001р. у виконавчу дирекцію Фондуї ССНС м. Краснодоні та Краснодонського району (далі Фонд ССНС) довідка про розмір щомісячних регресних виплат позивача у сумі 104.50 грн.(т.2 а.с.165,168) Вказана сума щомісячних регресних виплат в сумі 104.50 грн. нарахована невірно і не відповідає розміру встановленого регресу. ДВАТ «шахта Суходільська -1» було зобов'язане перевірити правильність нарахування базового розміру регресу і провести його перерахунок, починаючи з жовтня 1996 року, шляхом послідовного коректування на коефіцієнти підвищення тарифних ставок (окладів), які фактично застосовувалися на підприємстві. Застосовані послідовно, вказані коефіцієнти до базового розміру відшкодування збитку вказує на суму відшкодування втраченого заробітку, яка повинна була бути переданою Фонду ССНС станом на 01.04.2001 роки: 72.8 грн. * 2.38 (коефіцієнт підвищення тарифних ставок) = 173.26 грн. Застосування двох наступних коефіцієнтів в жовтні 1998 року - 1.1458 і в березні 2000 року 1.29 проводиться відповідно до постанови КМУ №1100 від 03.10.1997 року, згідно якого сума відшкодування збитку потерпілого в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може перевищувати розмір середньомісячного заробітку працівника відповідної професії. Коефіцієнт підвищення тарифних ставок (окладів) у вересні 1998 року - 1.1458 . Розмір середнього заробітку в жовтні 1998 року в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності складає - 693.04 грн, розмір середнього заробітку працівника по відповідній професії - прохідника по об'єднанню «Краснодонвугілля» на цей період складав 730 грн. В цьому випадку коефіцієнт 1.1458 підлягає частковому застосуванню. 173.26 грн. * 1.1458 (коэф. підвищ. тар. став) = 198.52 грн. Враховуючи, вимоги постанови КМУ №1100 від 03.10.1997 року розрахунок регресних виплат, виходячи з середньої заробітної плати по професії прохідника за жовтень 1998 року по об'єднанню «Краснодонвугілля», оскільки дані про середню заробітну платню прохідника по шахті за цей період відсутні: 730 грн. * 25% втрати професійної працездатності = 182.50 грн. Фактично розмір регресних виплат склав 198.52. грн. в місяць і є вищим за регресні виплати відповідного працівника по професії в сумі 182.50 грн. Отже, щомісячні регресні виплати повинні складати в місяць 182.5 грн. з жовтня 1998 року. Застосування наступного коефіцієнта підвищення тарифних ставок (окладів) в січні 2000 року - 1.29. Розмір середнього розробка позивача в січні 2000 року в перерахунку на 100% складає - 730 грн., розмір середнього заробітку працівника по відповідній професії по об'єднанню «Краснодонвугілля» на цей період складав 830 грн. В цьому випадку коефіцієнт 1.29 підлягає частковому застосуванню. 182.50 грн. * 1.29 (коэф. підвищ. тар. став) = 235.43 грн. Враховуючи, вимоги постанови КМУ №1100 від 03.10.1997 р. розрахунок регресних виплат, для порівняння, виходячи з середньої заробітної плати по професії прохідника за жовтень 1998 року по об'єднанню «Краснодонвугілля», оскільки дані про середню заробітну платню прохідника по шахті за цей період відсутні. 730 грн. * 25% втрати професійної працездатності = 207.50 грн. Фактично розмір регресних виплат позивача склав 235.43 грн. в місяць і є вищим за регресні виплати відповідного працівника по професії в сумі 207.50 грн. Щомісячні регресні виплати повинні складати в місяць 207.50 грн. з січня 2000 року. Таким чином, щомісячна сума регресних виплат у розмірі 207.50 грн. - є правильним щомісячним розміром відшкодування втраченого заробітку [PERSON], який повинен бути переданий в липні 2001 р. станом на 01.04.2001 р. до Фонду ССНС для подальших виплат. Наказом Міністерства палива та енергетики України № 292 від 17 травня 2002р шахту ДВАТ «Суходільска 1» ДХК «Краснодонвугілля» ліквідовано (т.1 а.с.41т.2а.с.43). Ухвалою господарського суду Луганської області № 11/115б від 27.04.2003р. ДВАТ «шахта Суходільська 1» ДХК «Краснодонвугілля» визнано банкрутом. Ухвалою господарського суду Луганської області № 11/115б від 27.05.2004р. підприємство було виключено з Єдиного державного реєстру(т.2 а.с. 97а,98-100). В силу ч. 14 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначено, що коли на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров'я не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Згідно роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6, вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. Також пунктом 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23 червня 1993 року, які діяли до 18 липня 2001 року, було передбачено, що перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. Ухвалюючи рішення про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування суми недорахованих і несплачених щомісячних страхових виплат, пов'язаних з втратою працездатності, за період з вересня 2001 р. до березня 2008 р., суд застосовує норми ст. 71 ЦК 1963 р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), звернувши при цьому увагу на роз'яснення, викладені в пунктах 1,1', 12,22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У тому випадку, коли вимоги потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів раніше визначених судом або роботодавцем (зокрема і в разі неправильного обчислення розміру щомісячних платежів), при задоволенні позову кошти стягуються за час, що не перевищує трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду. (Ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 липня 2007р.) Згідно зі ст..2 Закону України « Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991р. № 1282, індексації підлягають лише ті виплати, які не мають разового характеру. Індексація сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) проводяться відповідно до ст..2 вказаного Закону України та постанови КМУ № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Пунктом 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі: підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Вказані перерахування проводиться Відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тому суд вважає вимоги позивача, щодо застосування до невиплачених позивачу страхових сум індексу інфляції судом - необґрунтованими. Суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ДП «Укрвуглереструктуризація», оскільки не встановлено, що ДП «Укрвуглереструктуризація» своїми діями завдала таку шкоду позивачеві. Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимоги вказаної норми. На підставі викладеного,

Outcome: partial