Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

08 червня 2007 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в 05 грудня 1995 року ЗАТ „Прогрес”, що є юридичною особою, придбало у виробничо - торгівельної фірми „Синтез М” незавершене будівництво комплексу споруд загальною площею 1725 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до умов договору вищевказаний комплекс був переданий по акту прийому передачі від 05.12.1995 року, підписаний двома сторонами угоди. Відповідно до законодавства, а саме ст.128 ЦК УРСР, що діяло на той момент, нотаріальне посвідчення таких договорів не передбачалося, і ЗАТ „Прогрес” стало власником вказаного майна. Загальними зборами ЗАТ „Прогрес” від 30.11.2006 року було прийнято рішення про передачу позивачу відповідного майна, а саме: стоянки автомобілів з асфальтованим покриттям вартістю 33 153,26 грн., заїзду на стоянку з вул.Леніна вартістю 10 919,50 грн., прохідної вартістю 643,60 грн., приміщення кафе вартістю 36 488,34 грн., внутрішніх електроліній 380/220 В вартістю 11 999,40 грн., металевої огорожі вартістю 1510,26 грн., туалету - душевої з резервуаром технічної води вартістю 5 851,60 грн., басейну для питної води (підземних) вартістю 1148,40 грн., а всього майна на загальну суму 101 714,36 грн. Директору ЗАТ „Прогрес” в строк до 01.01.2007 року необхідно було оформити всі правоустановчі документи, але до цього часу це не робиться, і він постійно ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Позивач в судовому засіданні просить суд позов задовольнити, визнати дійсним договір купівлі - продажу стоянки автомобілів, заїзду на стоянку, прохідної, кафе, внутрішніх електроліній, огорожі, туалету - душевої від 30.11.2006 року між нею та ЗАТ „Прогрес” та визнати за нею право власності на вказане майно, пояснивши, що відповідач порушив вимоги ст.657 ЦК України, яка зобов'язує договір купівлі-продажу нерухомого майна укладати у письмовій формі і посвідчувати нотаріально. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав суду телеграму про те, що позов визнають повністю та просять розглядати справу в їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійсно уклали договір купівлі-продажу, за яким позивач купив у відповідача стоянку автомобілів, заїзд на стоянку, прохідну, кафе, внутрішні електролінії, огорожу, туалет - душеву, що розташовані по [ADDRESS], вартістю 101714,36 грн., що належав відповідачу на праві власності. Оформили вказану угоду розпискою актом прийому - передачі від 30.11.2006 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач з листопада 2006 року фактично займається вказаним майном, підтримує його в належному стані, проводить ремонти, сплачує необхідні платежі. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, передбачається визнання судом угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, дійсною, якщо сторони повністю або навіть частково виконали угоду, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, на підставі ч.2 ст.220, ст.655 ЦК України,

Outcome: approved