Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

[PERSON] 04 лютого 2008 року звернулася до суду з позовом до П'ятихатської сільської ради про визнання договору з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований по[ADDRESS], укладений 29.06.1978 року між позивачем та [PERSON]., дійсним та визнання за нею права власності на зазначене домоволодіння. Вимоги мотивовані тим, що придбавши в [ADDRESS] домоволодіння у 1978 році вона вважала себе фактичним його власником після сплати продавцю повної суми його вартості. Не знала, що придбане нерухоме майно треба реєструвати в МБРТІ. При зверненні в 2007 році до сільської ради з метою отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння їй було відмовлено з порадою звернутися до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснивши, що проживає у будинку[ADDRESS], який придбала у 1978 році за договором з купівлі-продажу у [PERSON]. Договір було посвідчено секретарем П'ятихатської сільської ради. Фактично являючись власником зазначеного домоволодіння не зверталась за його реєстрацією у МБРТІ. На даний час виявилось, що документів про право власності на придбане домоволодіння у неї немає. Просила позов задовольнити, визнати договір з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями від 29.06.1978 року дійсним та визнати за нею право власності на домоволодіння. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений. Надано письмову заяву про визнання позовних вимог і проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 29 червня 1978 року між [PERSON]. та [PERSON]. було укладено договір з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] який посвідчено секретарем П'ятихатської сільської ради Хололєєнко В.П. Покупцем було повністю сплачено запропоновану продавцем суму вартості домоволодіння в розмірі 3500 руб., що підтверджується п.3 Договору (а.с.6). Прізвище [PERSON] позивач змінила, зареєструвавши шлюб з [PERSON] 14.04.1997 р. За даними будинкової книги та записом у паспорті громадянина України [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], де постійно проживає (а.с.5, 10-11). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч.1 ст.128 ЦК України в редакції 1963 року право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно зі ст.224 ЦК України в редакції 1963 року за договором з купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. З матеріалів справи вбачається, що продавець [PERSON]. передала, а покупець [PERSON] прийняла жилий будинок з надвірними будівлями, розташований по[ADDRESS], сплативши за нього певну суму його вартості. За даними господарської книги № 9 стор. 50 о\р 647 зазначене домоволодіння значиться за [PERSON]. і на балансі П'ятихатської сільської ради не перебуває, що підтверджується довідками П'ятихатської сільської ради № 32 і 33 від 14.01.08р. (а.с.7, 9). Відповідно до положень ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір з купівлі-продажу жилого будинку повинний бути нотаріально посвідчений. Згідно зі ст.334 ч.3 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст.334 ч.4 ЦК України). Отже, на підставі наданих та оцінених у сукупності доказів суд дійшов висновку, що оскільки позивачем були виконані усі істотні умови договору, прийнято нерухоме майно, сплачено за нього повну суму його вартості, договір з купівлі-продажу було посвідчено секретарем сільської ради, його можна визнати дійсним. Також суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на придбане нерухоме майно - домоволодіння, що розташоване по[ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved