overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що з 12.04.2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Стахановського управління юстиції, актовий запис № 134. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Через різні точки зору на взаємини у сім'ї, нормальні сімейні стосунки не склалися. Фактичні шлюбні відносини припинено більше 2-х років тому. Живуть окремо в одній квартирі, ведуть окремо господарство. Спору про майно немає. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У попередньому судовому засіданні позивач на задоволені позовних вимог наполягала. Надала пояснення, які повність співпадають з доводами позовної заяви. Також додала, що строк на примирення їй не потрібен. У попереднє судове засідання відповідач не з'явилася. Надав телеграму в якій зазначив, що згоден на розірвання шлюбу (ар.с. 12). У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання відповідача щодо розгляду справи за його відсутності задоволено. Згідно з ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводяться в порядку, встановленому ст. 174, 175 ЦПК України. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Ніким не заперечується, що шлюбні стосунки сторони у справі припинили у 2005 році і не поновлювали їх. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та спору про майно немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя. Причиною розірвання шлюбу є втрата взаємоповаги між сторонами у справі. Позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаною позовною заявою до суду 03.12.2007 року. В своєму позові позивачка вказала, що вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2001р. від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку: [PERSON][INFO] року народження. В даний час позивачка та відповідач припинили фактичні шлюбні стосунки і не мають наміру їх відновлювати. Позивачка просила їх шлюб розірвати та стягнути із відповідача понесені нею судові витрати у сумі 16 грн. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матір'ю. Судові витрати позивачка оплатила. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що відповідач у справі не заперечує проти задоволення позову суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні, що не протирічить ст. 130 ЦПК України. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: відповідно копії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Краснопавлівською селищною радою Лозівського району Харківської області сторони є подружжям з 15.12.2001 року; відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Дар'ївською сільською радою Білозерського району Херсонської області подружжя має неповнолітню доньку [PERSON][INFO] року народження; за показами сторін вони припинили шлюбні стосунки, проживають в одному будинку, але не ведуть спільного господарства, донька проживає та буде проживати з матір'ю. Позивач та відповідачка в суді заявили згоду про розірвання їх шлюбу. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Позивач звернувся з вказаною позовною заявою до суду 29.11.2007 року. В своєму позові позивач вказав, що вони з відповідачкою знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.01.1988р. від даного шлюбу подружжя має двох доньок: повнолітню [PERSON] [INFO]року народження та неповнолітню [PERSON] [INFO] року народження. З початку спільного життя стосунки у подружжя були нормальні, проте пізніше подружжя почали часто сваритися, поступово втратили почуття поваги один до одного. Із червня 2007 року позивач та відповідачка припинили фактичні шлюбні стосунки і не мають наміру їх відновлювати. Позивач просив їх шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із матір'ю. Судові витрати позивач оплатив. Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи, що відповідачка у справі не заперечує проти задоволення позову суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні, що не протирічить ст. 130 ЦПК України. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: · відповідно до довідки № 197/05-72 від 29.11.2007р., виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області сторони є подружжям з 02.01.1988 року; · відповідно до довідки № 198/05-72 від 29.11.2007р, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області подружжя має повнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження; · відповідно до довідки № 199/05-72 від 29.11.2007р, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] року народження; · за показами сторін вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, діти проживають та будуть проживати з матір'ю, спору майнового характеру не мають. Позивач та відповідачка в суді заявили згоду про розірвання їх шлюбу. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи, з вимогою визнати за ним право власності на дачний будинкок, що розташований в садівничому товаристві «Світанок» на земельній ділянці[ADDRESS]. В своїй заяві та в судовому засіданні позивач зазначив, що йому, на праві власності належить земельна ділянка [ADDRESS], яка розташована за вказаною вище адресою, на якій він у 1990 році побудував садовий будинок загальною площею 67, 5 кв. м із вбудованим гаражем площею 19, 2 кв. м, а також, паркан та водопровід. Посилаючись на те, що відповідач не приймає відповідного рішення, щодо оформлення права власності на вказаний будинок, а він бажає розпорядитись земельною ділянкою, позивач просив суд визнати за ним право власності на садовий будинок та надвірні будівлі, які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS] садівничого товариства «Світанок» по [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та пояснив, що право власності на вказаний вище садовий будинок не було оформлено відповідачем, оскільки, КП «Інвентаризатор» не підготовило проект рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, разом з тим, від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника садівничого товариства «Світанок», в якій зазначено, що правління останнього не заперечує проти позовних вимог [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.01.2005 року №191091, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка [ADDRESS] у садівничому товаристві «Світанок» по [ADDRESS], членом якого, являється позивач. Як вбачається із оголошеного в судовому засіданні технічного висновку №865-07, технічний стан дачного будинку [ADDRESS] задовільний та дозволяє його використання за призначенням. Відповідно до технічного паспорту, на земельній ділянці [ADDRESS] у садівничому товаристві «Світанок» по [ADDRESS], розташований будинок «А-2» загальною площею 67, 5 кв.м, який складається із кухні-1 площею 25, 4 кв.м, вітальні-2 площею 17, 2 кв.м, кімнати-3 площею 20, 8 кв.м, лоджії площею 4, 1 кв.м, а також, гараж площею19, 2 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Згідно ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що технічний стан садового будинку дозволяє його використання за призначенням, і це не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на садівничий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 11.04.2007 року відповідач [PERSON]подарував належну йому 1/3 частку квартири своєму синові -[PERSON], проте продовжує проживати у спірній квартирі зі своєю співмешканкою, на прохання знятися з реєстрації та звільнити приміщення не реагує, його реєстрація за вказаною адресою чинить позивачам перешкоди у користуванні будинком, зокрема вони змушені сплачувати житлово-комунальні послуги у більшому розмірі, тому просять зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у здійсненні права власності на житло та знятися з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав з зазначених підстав. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 226 ЦПК України. Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.04.2000 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування від 11.04.2007 року [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 1/3 частку вказаної квартири. Проте, як вбачається з адресної довідки КП ДЕЗ, у зазначеному приміщенні до теперішнього часу зареєстрований відповідач і на прохання власників житла добровільно знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача за вказаною адресою є перешкодою у здійсненні власниками житла свого права власності у повній мірі, зокрема позивачі позбавлені права розпорядитися квартирою на власний розсуд. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням. На підставі ст. ст. 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем [INFO] року, від якого сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] року народження, посилаючись на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. З таких підстав позивачка просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила шлюб розірвати та витрати, пов'язані із розірванням шлюбу покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на примирення не погодився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року. В теперішній час сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, бажають розірвати шлюб, на примирення не згодні. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що у вересні 2006 року усно домовилась з відповідачем по справі про купівлю &frac12; частини будинку по [ADDRESS]. В цей же день, тобто 15.09.2006 року відповідач отримала завдаток в сумі 500 доларів США, що підтверджується її розпискою. При передачі завдатку строки укладення договору купівлі-продажу не визначались, оскільки відповідачці потрібно було привести в порядок документи на будинок. Через деякий час стосунки між сторонами погіршились і домовленість про продаж будинку була скасована. Однак, до теперішнього часу відповідачка не повертає завдаток. На підставі ст.ст.570, 571 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачки на її користь подвійну суму завдатку у розмірі 5020 грн., згідно з діючим курсом валют. Відповідач позовні вимоги не визнала, зазначивши, що угода не була укладена з вини позивачки. Отримані від позивачки кошти вона дійсно не повертає, так як понесла певні збитки, внаслідок не укладення угоди. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчинюється у письмовій формі. Суд не погоджується з позивачем, стосовно того, що отримана нею від відповідачки розписка про отримання 500 доларів США, датована 15.09.2006 року, є договором завдатку, оскільки у вказаній розписці не зазначені умови договору купівлі-продажу в забезпечення якого були передані грошові кошти. Зокрема, в розписці не конкретизовано, яке саме житло продає відповідач та не зазначено строк укладення договору купівлі-продажу, тобто не зрозуміло з якого моменту можливо вимагати виконання зобов'язання. Також в розписці не оговорено відповідальність сторін у разі порушення умов договору. За таких обставин, суд не вважає цей письмовий документ договором завдатку і тому, відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, кошти, передані 15.09.2006 року відповідачці визнає авансом, який підлягає поверненню у разі не укладення основного договору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернувся з даним позовом в суд посилаючись на те, що вона не має можливості оформити спадковий будинок в [ADDRESS] , так як їй було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій просить розглядати справу в їх відсутності, не заперечують проти позову. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву до суду в якій просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти позову. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали по справі вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, домоволодіння в [ADDRESS] . Позивачка являється спадкоємцем по закону п`ятої черги і відповідно до ст.1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але їй було відмовлено, в зв`язку з чим вона подала позов до суду. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненням позивачки, письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах справи . Аналізуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що їх спільна дочка [PERSON][INFO]народження навчається в Іжевському кооперативному технікуму на стаціонарі та потребує коштів на проживання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно . В якості співпозивачки до справи притягнуто [PERSON] Позивач [PERSON] позов підтримує. Позивач [PERSON] в телеграмі позов підтримує, прохає справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнає частково в межах 1/8 частини заробітку з метою дотримання вимог закону про 50% відрахування заробітної плати. З'ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково . Згідно ст. 199, 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей , які навчаються і потребують матеріальної допомоги, до 23 років, розмір аліментів встановлюється у частці до доходів платника аліментів. Згідно ст.. 128 КЗпП України розмір стягнення аліментів на дітей не повинен перевищувати 70% заробітку. Встановлено, що відповідач є рідним батьком [PERSON], яка навчається в НОУ СПО „Іжевський кооперативний технікум Удмуртпотребсоюз” Росія на денному відділенні, стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, сплачує аліменти на 2-х неповнолітніх дітей в розмірі 3/8 частини заробітку . позов визнає частково з метою дотримання вимог закону щодо розміру відрахувань з заробітної плати, інших підстав зменшення розміру аліментів не навів. За таких обставин, коли сукупний розмір стягуваних аліментів не буде перевищувати 70% його заробітку, враховуючи необхідність відповідачем підтримувати своє життя, суд вважає можливим стягнення аліментів провести в розмірі 1/7 частини його заробітку, що на незначну суму перевищує суму, яку згоден виплачувати відповідач. Стягнення аліментів слід провадити на дитину, яка є повнолітньою і сама повинна розпоряджатись аліментами. Керуючи ст.ст. 199-200 Сімейного Кодексу України, ст.ст.5-12, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,що [INFO]померла його баба [PERSON],яка проживала в [ADDRESS]і яка все своє майно, що знаходиться в с. Козичанка Макарівського району, заповіла йому, а її долю в приватизованій квартирі в м. Києві- [PERSON]. Він своєчасно прийняв спадщину і на земельну ділянку в с. Козичанка Макарівського району, вул. Слобода отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий жилий будинок, так як відсутній правоустановчий документ на цей спадковий жилий будинок на ім»я померлої. Тому він звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача-Козичанської сільської ради - в судове засідання не прибув, просив справу слухати без нього, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд до Чутівської селищної ради із зазначеним позовом, в якому вказала, що 17.01.1994р. [PERSON] продала, а вона купила половину житлового будинку з господарськими побудовами по [ADDRESS]. Про отримання грошей [PERSON]. надала їй відповідну розписку. Оскільки [INFO] остання померла, договір купівлі - продажу в нотаріальному порядку не був оформлений. Інша половина будинку належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1983 р. Враховуючи викладене, просила визнати договір купівлі-продажу частини вказаного жилого будинку від 17.01.1994 р. дійсним, а також визнати за нею право власності на цей будинок. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 17.01.1994 р між [PERSON]. та [PERSON]. був фактично укладений договір купівлі - продажу &frac12; частини жилого будинку, який розташований в [ADDRESS]. Згідно розписки, наданої [PERSON]. вона 17.01.1994 р. отримала від позивачки кошти в сумі 3 000 грн. (а.с.13). В зв'язку з тим, що [INFO][PERSON]. померла, договір купівлі-продажу будинку в нотаріальному порядку не був оформлений. Інша половина будинку належить позивачці згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1983 р.(а.с.10-12). Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися що до усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved