Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON], що померла у [ADDRESS]. З позову виходить, що [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. У встановлений законом строк позивач не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як після смерті спадкодавця не вважав себе обмеженим у часі для прийняття спадщини так як є спадкоємцем за заповітом і на день смерті спадкодавця проживав з нею у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, від позову не відмовився, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці. Пояснив, що причиною пропуску строку став той факт, що після смерті [PERSON] не вважав себе обмеженим у часі для прийняття спадщини так як є спадкоємцем за заповітом і до смерті та на день смерті спадкодавця проживав з нею у [ADDRESS] так як вона дуже тяжко хворіла і потребувала постійного догляду. Представник відповідача по справі - Бутівський сільський голова Ємельяненко О.П. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував і пояснив, що дійсно позивач постійно доглядав за померлою [PERSON] Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі. Судом встановлено, що [PERSON] згідно довідки №416 від 18.12.07 р. виконавчого комітету Бутівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області постійно проживала до дня смерті в будинку[ADDRESS]/а.с.7/ За життя [PERSON] 23.07.1984 р. склала посвідчений виконавчим комітетом заповіт згідно якого на випадок своєї смерті, вона заповідає усе свої майно [PERSON]. /а.с.6/ З свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років в [ADDRESS] з причиною смерті атеросклеротичний кардіосклероз. /а.с.4/ Таким чином, позивач відповідно до приписів ст.1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, допущений з поважної причини, з причини юридичної необізнаності позивача у вимогах цивільного законодавства України, оскільки він повинен був постійно проживати разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини і тоді буде вважатись таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved