overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Кримське теріторіальне управління ЗАТ “Український мобільний зв'язок” звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу по грошовому зобов'язанню у розмірі 757грн. 29коп. та судових витрат із справи. Позов мотивований тим, що між відповідачем [PERSON] та ЗАТ “Укрмобзв'язок” був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку за № 2677156 від 19.01.2006р. Згідно п.1.1 Договора, позивач надає відповідачу послуги мобільного зв'язку належним чином, про що свідче відсутність скарг со сторони відповідача. Згідно п.п. 2.4.2, 3.2 договору відповідач повинен своєчасно сплачувати рахунки за наданні послуги. Але відповідач свої обов'язки виконував не належним чином, на підставі цього з 01.06.2006р. до 01.10.2006р. за ним утворилась заборгованість за послуги зв'язку в сумі 54гр.30коп., з урахуванням штрафних санкцій в сумі 702грн.99коп., загальна сума складає 757грн.29коп. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі і проти вимог не заперечував. Представник позивача в судове засідання не з'явився з поважних причин, надіславши до суду заяву у якій позовні вимоги підтримує і просить суд розглянути справу за їх відсутністю. Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем та позивачем були складені: договір про надання послуг мобільного зв'язку за № 2677156 від 19.01.2006р., з наданням номеру телефону [NUMBER] і на ім'я відповідача відкритий особовий рахунок [NUMBER], та додаткова угода. а.с.4-6. На підставі п.3.1. и 3.2. даного договору оплата послуг мобільного зв'язку повинна здійснюватися відповідачем згідно з тарифами позивача на підставі наданого рахунку в строк до 15 числа кожного місяця за наступним. Але відповідач своєчасно не виконував покладенні на його обов'язки, тому за ним утворилась заборгованість по оплаті за надані послуги мобільного зв'язку у сумі 54гр. 30коп. Враховуючи штрафну санкцію, згідно п.1.2 додаткових угод, що складає 702грн.99коп., по стану на 01.08.2007р. загальна сума складає 757грн.29коп., а.с.9-10. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив надану заборгованість, з ним 14.07.2007р. був розірваний договір про надання послуг мобільного зв'язку на підставі п. 5.2 Договору, а.с.11. У відповідності до ст.ст.525 і 526 ЦК| України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений|установлений| законом термін, а одностороння|однобічна| відмова від виконання зобов'язань не допускається. * Згідно з ст.88 ЦПК України - суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір у сумі 51гр., згідно квитанції № 147 від 26 листопада 2007р. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення процесу у сумі 30гр., згідно квитанції № 298 від 26 листопада 2007р., а.с.1-2. На підставі ст.ст. 525,526 ЦК України, Договору від 19.01.2006р. за № 2677156/[NUMBER], і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною заявою і вказала, що з відповідачем уклали шлюб 02.09.1995 року, який був зареєстрований Липовеньківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO] народження. Спільно однією сім”єю проживали по березень 2006 року. Причиною розлучення є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, спільне життя не можливе. Вважає, що шлюб існує формально, сім”я розпалась, через сварки вона із сином переїхала до матері, шлюб зберігати не доцільно. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Липовеньківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області. В судове засідання позивачка, не з”явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з”явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.09.1995 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Липовеньківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], який після припинення сумісного життя подружжя проживає з матір”ю і знаходиться на її утриманні. Питання майнового характеру ними вирішено в добровільному порядку. Сумісно не проживають з березня 2006 року, між ними не склались сімейні відносини, сім”я розпалась, шлюб існує формально, підстав для збереження сім”ї не має. Сторонам було надано термін для примирення, яке між ними не відбулося, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб, укладений 02.09.1995 року, розірвати. Викладене підтверджується, копією свідоцтва про шлюб, а/с - 4, довідкою про склад сім”ї а/с- 10, копією свідоцтва про народження дитини а/с-5, надані суду матеріали являються достовірними. Суд вважає, що витрати , пов”язані з розірванням шлюбу в органах РАЦСу , необхідно покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав, що 26.01.1961 року був прийнятий різноробочим в колгосп ім.Жданова Шепилівської сільської ради Голованівського району. 26.01.1967 року йому була виписана трудова книжка колгоспника на ім”я “ [PERSON]”. 22.12.1977 року заявник був нагороджений орденом “Трудової слави “ ІІІ-ступеня, 9 січня 1978 року заявник отримав посвідчення № [NUMBER], в якому записано невірно [PERSON] а не[PERSON]. 28.12.1999 року в зв”язку з ліквідацією СВК , заявник був звільнений з посади в СВК і прийнятий на роботу в АФ ТОВ “ Хлібороб”, йому була виписана нова трудова книжка [NUMBER] на ім”я “[PERSON]” Встановлення факту належності заявникові трудової книжки необхідне в зв”язку з оформленням документів для призначення пенсії., та оформлення пільг. Факт підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорта , довідкою сільської ради. Просить суд, встановити факт, що трудова книжка колгоспника виписана 26.01.1967 року та посвідчення про нагородження орденом “Трудової Слави” № [NUMBER] від 09.01.1978 року виписані на ім”я “ [PERSON]”, належить [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON]. вимоги викладені в заяві підтримав повністю, просить заяву задовільнити, встановити факт що трудова книжка колгоспника виписана 26.01.1967 року та посвідчення про нагородження орденом “Трудової Слави” № [NUMBER] від 09.01.1978 року виписані на ім”я “ [PERSON]” належить [PERSON]. Представник зацікавленої особи Копієвський В.А. в судовому засіданні заперечень проти заявлених вимог не має, просить заяву задовольнити. Суд, заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 26.01.1961 року був прийнятий на роботу в колгосп ім. Жданова с.Шепилово Голованівського району. 26.01.1967 року йому була виписана трудова книжка на ім”я “[PERSON]”. 22.12.1977 року заявник нагороджений орденом “Трудової Слави” третього ступеня отримавши посвідчення за №[NUMBER] в якому його ім”я помилково записано [PERSON], а не[PERSON]. Данинй факт в судовому засіданні повністю підтверджений, копією орденської книжки №[NUMBER] від 22.12.1977 року, (а/с-20), копією паспорта, (а/с-7-9), копією свідоцтва про народження (а/с-6), копією трудової книжки колгоспника [NUMBER], копією трудової книжки №[NUMBER] (а/с-10-11), не викликає сумніву, є достовірним. Суд, дійшов до висновку, що трудова книжка колгоспника №651 виписана 26.01.1967 року на ім”я ” [PERSON]” та посвідчення про нагородження орденом “Трудової Слави” № [NUMBER] виписане 09.01.1978 року на ім”я “ [PERSON]”, належать [PERSON], а тому його звернення до суду викликане необхідністю встановлення факту, який має юридичне значення, так як від нього залежить виникнення його майнових прав. Іншого порядку встановлення даного факту діюче законодавство не передбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання, мотивуючи свій позов тим, що відповідач мешкаючи по [ADDRESS] в м. Світловодськ Кіровоградської області забезпечувався тепловою енергією, але не здійснював розрахунок за надані послуги в наслідок чого виник борг за теплопостачання станом на 01.10.2007р. в сумі 3704,97грн., що підтверджується наданими документами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в межах строку позовної давності, мотивуючи тим, що він не мав змоги сплачувати за послуги теплопостачання, оскільки перебував в місцях позбавлення волі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони знаходяться в договірних відносинах за якими позивач надає, а відповідач зобов'язаний оплачувати послуги теплопостачання. Відповідач не здійснював оплату наданих послуг, внаслідок чого виник борг на вказану суму. Із довідки-розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] за послуги теплопостачання станом на 01.10.2007 року. складає 3074грн. 97 коп. (а.с.3). Із довідки про склад сім'ї виданої КП “Господарник” від 04.09.2007р. відповідач [PERSON]. дійсно проживає за адресою [ADDRESS] в м. Світловодськ Кіровоградської області (а.с.2) Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач звернувся до суду з відповідною заявою, то суд вважає, що стягнення заборгованості можливе лише в межах строку позовної давності, а саме з 01.11.2004 року. Із розрахунку щомісячних платежів (а.с.3) встановлено, що сума заборгованості за період з 01.11.2004 по 01.10.2007 року складає 1409,94 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в який просить суд визнати відповідача таким , що втратив право на користування житлом, мотивуючи тим, що він є власником будинку №[ADDRESS] в м. Світловодську Кіровоградської області. В зазначеному будинку прописаний відповідач, але у квітні 2006 року він виїхав з будинку на нове місце проживання і не виписався. На даний момент місце проживання відповідача йому не відоме і він змушений звернутися до суду з зазначеною позовною заяви, оскільки через те, що відповідач прописаний в його будинку він змушений платити комунальні послуги і за нього, і немає можливості оформити субсидію. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, і суду пояснив, що наявність реєстрації відповідача в його будинку перешкоджає реалізації його прав щодо зазначеного будинку як власника, вирішення спору в позасудовому порядку не можливе, тому просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки не повідомив про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується оголошенням в пресі (а.с.21,22). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач являється власником будинку №[ADDRESS] в м.Світловодську Кіровоградської області, що підтверджується довідкою (а.с.23-26). Із довідки про склад сім'ї та реєстрації вбачається, що в вище вказаному будинку зареєстрований [PERSON]. але за вказаною адресою не проживає (а.с.4). Таким чином суд вважає доведеним факт не проживання відповідача [PERSON], в будинку з квітня 2006 року тобто понад шість місяців. Відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що причину по якій відповідач не проживає за місцем реєстрації не можна визнати поважною. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за відповідачем [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON]. слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком №[ADDRESS], в місті Світловодську Кіровоградської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

13 листопада 2007 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, вимагаючи зобов'язати позивача публічно вибачитися в присутності мешканців вулиці Кірова м. Мала Виска та в подальшому не вчиняти протиправні дії та стягнути з відповідача 1500 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 15 січня 2007 року позивач придбала жилий [ADDRESS]; відповідач проживає по сусідству і теж мала намір придбати цей будинок, але у неї не вистачило коштів; на цьому грунті між сторонами склались неприязні відносини; відповідач принижує честь і гідність позивача: ображає непристойними словами, пише записки та розповсюджує неправдиві чутки, заявляє в міліцію та обвинувачує у скоєнні злочинних дій, які позивач не вчиняла; відповідач неправомірними діями завдає моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримала пред'явлений позов , посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно ч.1 ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач дійсно проявила неповагу до честі і гідності позивача, шляхом письмових звернень на адресу позивача, в яких відповідач застосувала непристойні та образливі слова і вирази щодо особи позивача ( а.с.10-20) Відповідно ст.275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, способом, встановленим главою 3 ЦК України, або іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Суд вважає, що спосіб захисту свого особистого немайнового права, який обрала позивач, відповідає способу порушення, вчиненого відповідачем. Тому, в цій частині позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено факт спричинення відповідачем моральної шкоди позивачеві по справі, у вигляді душевних страждань, яких зазнала позивач у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача та приниження честі і гідності позивача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, врахувавши вимоги розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача 500 гривень у відшкодування моральної шкоди, частково задовольнивши позов в цій частині. Відповідно ст.88 ЦПК України підлягають стягнення на користь позивача судові витрати у вигляді сплати сум судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Правова допомога у вигляді підготовки та подання позовної заяви до суду - не охоплюється додатком до постанови КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 “Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави”, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача і просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини 1\4 заробітку (доходу). Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею. На даний час відповідач ухиляється від утримання дитини. У зв'язку із цим просила суд задовільнити позов. Позивачка в судове засідання не з*явилась. Відповідач надав до суду заяву в якій позов визнав, просить справу розглянути в його відсутності. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвами: про шлюб 1 - [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 160; про народження дитини [NUMBER], актовий запис № 118 від 03.08.2002р виданого відділом рацс Докучаєвського міського управління юстиції. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З позовної заяви вбачається, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Він свого батьківства не оспорює. У зв'язку із наведеним, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO], посилаючись на те, що з липня 2007 року вони проживають окремо і з того часу відповідач не утримує дитину. Відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, не працює, в зв”язку з чим вона прохає стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 302 гривні на місяць, що становить Ѕ частину від встановленого прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, оскільки права батьків є рівними, і як вона, так і відповідач повинні забезпечувати дитину порівну хоча б на рівні прожиткового мінімуму. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягувати аліменти з відповідача в розмірі 200 гривень, оскільки він добровільно не утримує дитину, а вона на даний час не працює і їй складно утримувати дитину одній. Відповідач в судовому засіданні позов визначав повністю в сумі 200 гривень щомісячно. Пояснив, що він не працює і основним джерелом його існування є оренда за належну йому земельну ділянку - біля 1000 гривень на рік. Судом в межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлено наступне. Сторони з липня 2007 року припинили сімейно-шлюбні відносини і проживають окремо. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4), який згідно довідки сільської ради (а.с.2) знаходяться на утриманні позивачки. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення та стан здоров”я відповідача, який не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, можливість утримання дитини працездатною позивачкою, і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно до повноліття дитини, що визнано в судовому засіданні позивачкою. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Кримське Республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» звернулось до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення, мотивуючи тим, що воно регулярно та в повному обсязі надавало послуги з подачи води, відведенню стоків відповідачеві, що мешкає за адресою: м. [ADDRESS]. Відповідачка належним чином не проводила оплату поточного споживання послуг водопосточання і водовідведення, внаслідок чого станом на 01.06.2007 р. утворилася заборгованість в сумі 467 грн. 00 коп. На підставі викладенного просить стягнути з відповідачки по оплаті послуг водопостачання і водовідведення в розмірі 467 грн. 00 коп. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Судовим розглядом встановлено, що відповідачка зареєстрована за адресою: м. [ADDRESS] та отримує від позивача послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, заборгованість з січня 2004 р. по червень 2007 р. складає 467 грн. 00 коп. Проте, не підлягає стягненню в повному обсязі зазначена сума, в зв'язку з тим, що до неї позивачем включено заборгованість, яка вже існувала на серпень 2004 р. в розмірі 300 грн. 53 коп. Розрахунку цієї заборгованості та доказів її наявності суду не надано. Також не підлягають задоволенню вимоги про поновлення строку позовної давності, в зв'язку з тим, що поважність причин пропуску строку позовної давності в судовому засіданні не встановлено. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача належить стягнути 166,47 грн. (467,00-300,53). На підставі ст.526, 901,903 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з цим позовом і попросила стягнути з [PERSON]. на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO]року народження та доньки [PERSON], [INFO]року народження в розмірі 50 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що доньки знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставни, зазначені в позовній заяві, попросила їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. з позовними вимогами згідний, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, якому попросила позивачка, а саме по 50 грн. на кожну дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позов заявлено на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, в добровільному порядку домовитися про сплату аліментів сторонам не вдалося, визнання відповідачем позову не суперечить і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивач в позовній заяві вказала, що 20.01.1990 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO]р.н. та [PERSON], [INFO]р.н., які проживають біля неї. Однією сім»єю з відповідачем проживали до вересня 2007 року. Сім'я розпалась, так як відповідач створив нову сім»ю і переїхав проживати в м. Київ. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON].01.1990 року в Межирічківській сільській раді, Голованівського району, Кіровоградської області, актовий запис № 1. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просить його задовольнити так як з відповідачем вона не проживає тривалий час і не бажає миритися. Діти будуть проживати біля неї, майнові питання вирішать добровільно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню як законний та обґрунтований. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20.01.1990 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. На даний час не проживають однією сім»єю з вересня 2007 року, оскільки відповідач створив іншу сім»ю. Миритися не бажають, тому шлюб існує формально, його необхідно розірвати.

Outcome: approved