Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( у подальшому Банк) звернулось (06.09.07 р.) з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ВАЗ 2109, що є власністю [PERSON], в рахунок заборгованості за неповернені кошти по кредитному договору, від 06.10.06 р. У позовній заяві вказано, що між банком та [PERSON] укладено 06.10.06 р. кредитний договір, згідно з яким відповідачу передано 5000 доларів США, які вона зобов'язалась повернути, періодично у строки встановлені договором, а також відсотки за користування кредитом, до 06.10.09 р. Станом на 14.08.07 р. заборгованість по кредиту складає: основний борг 4560.45 доларів США; відсотки за користування кредитом 539.74 доларів США і пеня 116.85 доларів США (що в еквіваленті на національну валюту України складає 26346.05 грн., які кредитор не погашає належним чином. У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 06.10.06 р., між відповідачем та банком укладено договір застави автомобіля ВАЗ - 2109, номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, тобто на автомобіль, шляхом продажу його банком. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами погоджується частково. Відповідач погоджується з її кредитними зобов'язаннями, які обіцяє погасити до строку вказаного у кредитному договорі. Заперечує проти вилучення автомобіля ВАЗ - 2109, так як ні вона ні [PERSON] не укладали з банком договору застави на вказаний автомобіль. Відповідач [PERSON] заперечує проти позовних вимог на тій підставі що договір застави з банком він не укладав і не підписував. 15.11.07 р. [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою до закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та третьої особи [PERSON] про визнання договору застави недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Вимоги вмотивовані тим, що йому на право власності належить автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER]. Автомобіль, на підставі доручення на право управління, було передано у користування [PERSON]. Договір застави з банком ним не укладався і не підписувався. 17.05.07 р. він дізнався що автомобіль, належний йому, вилучено на підставі договору застави працівниками банка. Просить визнати договір застави, від 06.10.06 р. між ним та банком недійсним та витребувати вилучений автомобіль і зобов'язати банк повернути його. Заслухавши пояснення сторін, свідка, та вивчивши надані докази Суд вважає що позовні вимоги ЗАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню, а вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. 06.10.06 р. укладено кредитний договір між ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі керуючого Каховським відділенням Херсонської філії банку та [PERSON] про передачу кредитору 5000 доларів США, що сторонами не спростовується. Договір укладено відповідно до вимог ст. ст. 1054 - 1056 ЦК України, що сторони підтвердили, так само як і підтвердили первісні дії по виконанню договору. Щодо укладення кредитного договору та зобов'язань по ньому у сторін спору не виникає. У цей же день банком, в особі спеціаліста мікрокредитування [PERSON] та [PERSON] складено договір застави автотранспорту, у відповідності з яким заставодавець надає у заставу належний автомобіль ВАЗ - 2109, номерний знак [NUMBER]. За цим договором заставою забезпечується виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, від цієї ж дати. [PERSON] спростовує вказаний договір застави вказуючи що у приміщенні банку, в цей день, він не був, підпис на договорі виконано не ним, з умовами договору він не був ознайомлений і його згоди на укладення такого договору не було. Пояснення [PERSON] підтверджує відповідач [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила що [PERSON] у її присутності договору застави не підписував, у приміщенні банківської установи не був присутній, хто виконав підпис від його імені не знає, що не спростовано сторонами. Банком не надано доказів того що другий екземпляр договору застави вручено заставодавцю і тому відомо про умови цього договору. Зобовязання (ст. 509 ЦК України), у тому числі і застава (ст.ст 572 - 575 ЦК України), має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст. 203 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (ст. 207 ЦК України). ЗАТ КБ «Приватбанк» не доведено того що [PERSON] добровільно, за власним бажанням укладав та підписував договір застави щодо майна яке належить йому на праві власності, а саме спірний автомобіль, так само як і не доведено що договір застави підписано власником майна. Недотримання вимог встановлених ст. 203 ЦК України в момент вчинення правочину є підставою його недійсності (ст. 215 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків (ст. 216 ЦК України), тому вимоги банку щодо звернення стягнення на автомобіль, належний [PERSON] не підлягає задоволенню. При встановлених обставинах договір застави, від 06.10.06 р., не може бути визнано дійсним і таким що породжує правові наслідки, тому вимоги [PERSON], в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. [PERSON] вимагає витребувати автомобіль ВАЗ - 2109 з незаконного володіння банку та зобов'язати повернути вказаний автомобіль. Однак [PERSON] не надано доказів того де знаходиться на даний час автомобіль у чиєму незаконному володінні і кого можна і необхідно зобов'язати повернути його, так само як і не вказано кому саме повернути автомобіль, власнику чи особі що володіла транспортним засобом. Тому вимоги [PERSON] у цій частині не можуть бути задоволені і залишаються без розгляду, з наданням можливості захищати порушені права та обов'язки у передбаченому законодавством порядку.

Outcome: partial