Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

27.12.2007р. [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Одеська товарна біржа, про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсними і визнання права власності на квартиру. Так, позивач вимагає визнати дійсним біржовий договір № 17659 купівлі-продажу нерухомого майна від 19 листопада 1996 року, зареєстрований на Одеській товарній біржі, за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] продали, а він - позивач купив чотирьохкімнатну квартиру під [ADDRESS], загальною площею 69,40 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., та визнати за ним, позивачем, право власності на зазначену квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що при укладені вказаного біржового договору він, з одного боку, і продавці [PERSON], [PERSON], [PERSON], діючи від свого імені та від імені неповнолітньої на той час [PERSON], і [PERSON], діючи від свого імені та від імені недієздатного [PERSON], з іншого боку, домовилися щодо усіх істотних умов цього договору, а також своєчасно та в повному обсязі виконали договір, однак не посвідчили його нотаріально, що, в свою чергу, зумовлено тим, що на момент вчинення цього правочину працівники Одеської товарної біржі запевнили його і продавців в тому, що біржові договори подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. У попередньому судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов. Крім того, позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з даним позовом, визнавши причину пропуску ним цього строку поважною, посилаючись, що лише у грудні 2007 року він довідався, що біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна вимагає обов'язкового нотаріального посвідчення, коли, маючи намір відчужити квартиру [ADDRESS], звернувся до нотаріальної контори для укладення відповідного правочину. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], яка також є опікуном недієздатного [PERSON], визнали позов [PERSON] і просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали суду свої письмові заяви від 30.01.2008р., звірені головою Правління ЖКС „Іллічівський-17” м.Одеси. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданою Відділом РАГСу Жовтневого районного управління юстиції м.Одеси 23.12.2001р., у зв'язку з чим його виключено судом із складу осіб, які приймають участь у даній справі. Заступник директора Одеської товарної біржі також просив розглянути справу за відсутності представника ОТБ. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно припису ч.2 ст.12 Закону України „Про власність”, який діяв станом на 1996 рік, громадянин набуває право власності на майно, одержане в результаті вчинення правочинів, що не заборонені законом. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.) та ч.2 ст.220 ЦК України (2003р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом установлено, що померлий [INFO] [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] набули право власності на квартиру під [ADDRESS] на підставі Договору міни, посвідченого 06.01.1995 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою за р.№ 3-23, зареєстрованого в МБТІ м.Одеси 18.01.1995р. під № 5 на стор.92 в книзі 108 гр. Згодом [PERSON], [PERSON], [PERSON], діючи від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], на підставі рішення Ленінського РВК м.Одеси від 22.06.1994р. за № 155/5, і [PERSON], діючи від свого імені та від імені недієздатного [PERSON] як його опікун згідно рішення Ленінського РВК м.Одеси від 22.12.1994р. за № 293/1, відчужили квартиру [ADDRESS] на користь позивача [PERSON] за укладеним між ними біржовим договором № 17659 купівлі-продажу нерухомого майна від 19 листопада 1996 року, зареєстрованим на Одеській товарній біржі, отримавши від [PERSON] гроші за відчужену квартиру до підписання цього біржового договору, що відображено в пункті 5 договору. Після вчинення зазначеного біржового правочину купівлі-продажу нерухомого майна, колишні власники вказаної вище квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] виселилися з цієї квартири, передавши її у власність новому власнику [PERSON], який, в свою чергу, з грудня 1996 року володіє, користується та розпоряджається квартирою, утримуючи її за свій рахунок. Крім того, на підставі біржового договору № 17659 купівлі-продажу нерухомого майна від 19.11.1996р. за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] в Одеському МБТІ 20.11.1996р. під № 5 на стор.155 в книзі 137пр. Проте цей біржовий договір не був посвідчений нотаріально, і це зумовлено тим, що працівники Одеської товарної біржі запевнили сторони за договором в тому, що біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, що також відображено в тексті договору. Крім того, судом установлено, що в подальшому сторони за вказаним біржовим договором не оспорювали цей правочин. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що сторони за біржовим договором № 17659 від 19.11.1996р. домовилися щодо усіх істотних умов цього договору та повністю виконали договір, що підтверджується письмовими доказами, а також, що для укладення вказаного договору не було ніяких передбачених законом обмежень і договір не містить протизаконних умов, отже згідно приписів ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.) та ч.2 ст.220 ЦК України (2003р.) цей договір може бути визнаний судом дійсним. Таким чином, позивач [PERSON] правомірно набув право власності на придбану ним квартиру за біржовим договором № 17659 купівлі-продажу нерухомого майна від 19.11.1996 року. Враховуючи, що лише у грудня 2007 року позивач довідався, що зазначений біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню, а тому суд вважає за необхідне поновити йому строк звернення до суду з даним позовом, оскільки ним пропущено цей строк з поважних причин. На підставі викладеного і

Outcome: approved