Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-21 00:00:00

15 жовтня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй та її матері, [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. У жовтні 2006 року [PERSON]. померла. Після її смерті відкрилася спадщина на частку вказаної квартири. Інших спадкоємців першої черги не має. Позивач звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено через те, що частка померлої на момент смерті не була виділена. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду з позовом про визначення частки померлої у спільній власності (а.с.а.с. 3, 4). Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 368859. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмові пояснення, якими не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 13). Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [INFO] р. у[PERSON] народилася дочка, [PERSON] (позивач у справі), про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.03.1951 р. бюро ЗАГС Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 440) (а.с. 8). 16 вересня 1972 року позивач уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 16.09.1972 р. відділом ЗАГС Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 1116). Під час укладення шлюбу позивач змінила прізвище на прізвище чоловіка. (а.с. 9). 23 лютого 1999 року на підставі розпорядження № 6052 Дніпропетровського державного підприємства по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці було видано свідоцтво про право власності на житло, за яким позивач та [PERSON]. набули право спільної власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.а.с. 5, 6). [INFO] року [PERSON]. померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26.10.2006 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 1170) (а.с. 7). Позивач фактично прийняла спадщину, постійно мешкаючи на час смерті матері і згодом у спірній квартирі, що підтверджується письмовими поясненнями третьої особи (а.с. 13). Після смерті матері позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте третя особа у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовила, оскільки на момент смерті [PERSON]. не була визначена її частка у спільній квартирі. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність співвласників на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по &frac12;). Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved