Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши в ньому, що 8 квітня 2006 року вона придбала згідно договору купівлі - продажу між нею та [PERSON] земельну ділянку площею 0,0695 га, розташовану [ADDRESS]. Згідно схеми прив”язки придбана нею земельна ділянка межує з земельною ділянкою [ADDRESS]. В квітні 2006 року була проведена передача їй межових знаків зовнішніх меж земельної ділянки за вказаною адресою, про що був складений акт. Межі її земельної ділянки проходили по наявних межових знаках (існуючій огорожі) і при цьому ніяких претензій до меж землекористування з боку відповідача не було. До акту прийому передачі межових знаків був складений план, на якому вказані розміри і місцезнаходження землекористування. З складеного плану вбачається, що придбана нею земельна ділянка зі сторони вул. Вербової має ширину 18 метрів, а довжина становить 31,77 м. зі сторони земельної ділянки суміжного землекористувача [PERSON], який проживає в будинку [ADDRESS] і користується земельною ділянкою площею 0, 0603 га на підставі Державного акта на право постійного користування землею. Наприкінці квітня 2006 року відповідач [PERSON], демонтувавши частково огорожу на межі земельної ділянки, самовільно здійснив захват частини придбаної нею земельної ділянки зі сторони вулиці Вербової площею 0, 0020 га. 3 липня 2006 року Чернівецьким міським управлінням земельних ресурсів їй виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0695 га [ADDRESS]. Отримавши Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0695 га, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням відновити межі земельної ділянки станом на початок квітня 2006 року. На її неодноразові звернення [PERSON] не реагує, що порушує її право приватної власності на цю земельну ділянку Вважає, що [PERSON], захопивши самовільно частину її земельної ділянки зі сторони вул. Вербової в м. Чернівці площею 0, 0020 га, не бажаючи повернути її в добровільному порядку, порушив її право власності , в зв”язку з чим просить усунути порушення її права приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0695 га [ADDRESS] з боку [PERSON] шляхом повернення в її користування частини захопленої ним її земельної ділянки площею 0, 0020 га та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві. Представники відповідача позовні вимоги не визнали і пояснили, що [PERSON] ніякого захвату земельної ділянки позивачки ніколи не здійснював. В нього є державний акт на право постійного користування земельною ділянкою [ADDRESS] виданий 3 травня 2000 року на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради. Попередній власник земельної ділянки [ADDRESS], [PERSON], 01.07.2005 року погоджував межі своєї земельної ділянки із суміжними землекористувачами в присутності районного землевпорядника та інженера ПП „Зембудсервіс” і було визначено, що межі земельної ділянки [ADDRESS] проходять саме по встановлених межах. Відповідач [PERSON] ні наприкінці квітня 2006 року, ні в будь-який інший час не переносив огорожу. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Судом встановлено, що дійсно позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0695 га [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на землю від 3 липня 2006 року. Відповідач [PERSON] має в постійному користуванні земельну ділянку [ADDRESS] на підставі Державного акту на постійне користування земельною ділянкою від 3 травня 2000 року. Ці дві земельні ділянки мають спільну межу, на якій відповідачем [PERSON] встановлена огорожа з часу отримання ним земельної ділянки у користування, яка ним починаючи з 2000 року по даний час не переносилась. Даний факт підтвердили в судовому засіданні попередній власник земельної ділянки [PERSON], його матір [PERSON], яка довгий час проживала разом із сином [ADDRESS], а також свідки - [PERSON], [PERSON]. Допитаний в якості спеціаліста в судовому засіданні представник Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель України управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області пояснив, що інспекція проводила перевірку та контрольні обміри суміжних земельних ділянок [ADDRESS], прийшла до висновку про відповідність земельної ділянки [ADDRESS] розмірам визначеним Державним актом направо постійного користування землею, а розміри земельної ділянки [ADDRESS] не відповідають розмірам, зазначеним у Державному акту на право власності на земельну ділянку, на якій відсутні межові знаки в натурі. Пояснив, що земельний спір виник із-за неякісного складання КОБТІ [PERSON]. Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0680 від 12 квітня 1994 року та [PERSON]. Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0603 га від 21.11.2000 року. При переоформленні Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0695 га [PERSON]. на Державний акт на право власності на земельну ділянку не було проведено геодезичні роботи на місцевості ( в натурі) та не враховано наявність Державного акту на право постійного користування землею, виданий [PERSON]. З висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що межа між земельними ділянками, якими фактично користуються домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] зміщена на 1 метр 30 см. по червоній лінії вул. Вербової, що зменшило площу земельної ділянки [ADDRESS] на 0, 0020 га. Допитаний в судовому засіданні в якості експерта Лещишин В.В. пояснив, що [PERSON] дав дозвіл тільки на обмір довжини межі між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS]. На час проведення експертного дослідження у експерта була відсутня інформація щодо процесу переоформлення Державних актів на землю попереднім власником [PERSON] без проведення геодезичних робіт на місцевості Аналізуючи наведені по справі докази, суд вважає, що дійсно розмір земельної ділянки позивачки [PERSON] не відповідає розмірам зазначеним в Державному акті на право власності на землю. Суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що саме відповідачем здійснено захоплення земельної ділянки, так як у попереднього власника земельної ділянки [ADDRESS] - [PERSON] в користування знаходилось 0, 0680 га землі, а при оформлення Державного акту на право власності вже було зазначено 0, 0695 га, хоча межові знаки залишились на тому самому місці, де знаходились до цього, про що свідчить протокол погодження меж земельної ділянки від 1.07.2005 року та акт прийому передачі межових знаків меж землекористування в натурі від 25 квітня 2006 року по існуючий огорожі. За таких обставин, суд вважає, що вимога [PERSON] щодо зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed