Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

13.06.07 р. позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача - [PERSON] про вселення у житловий будинок [ADDRESS] в м. Миколаєві та зобов'язання відповідача усунути перешкоди йому в користуванні даним будинком. В обґрунтування позову позивач вказав, що він є власником 1/4 частини спірного будинку, а відповідач є власником 3/4 частин цього ж будинку, проте через перешкоди з боку відповідача він з 2002 року і до цього часу позбавлений можливості користуватися належною йому частиною будинку. Через неможливість в позасудовому порядку вирішити виниклий спір, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю на вищевикладених підставах, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що вона не бажає, щоб позивач проживав в спірному будинку через те, що він має у власності інше житло, а також неодноразово погрожував їй вбивством та вчинював відносно неї різні злочини. Відповідач визнала, що вона перешкоджає позивачеві у проживанні та користуванні будинком, та не дає йому ключів від вхідних дверей. Заслухавши пояснення сторін, покази допитаних за клопотанням сторін свідків , та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачеві на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 01.08.2002 року, належить 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] в м. Миколаєві. Відповідачеві належить 3/4 частини цього ж будинку. Спірний будинок відповідно до технічного паспорту має 4 житлові кімнати та допоміжні приміщення: сіни, коридор, кухню, ванну та котельню. Між сторонами склалися неприязні відносини через користування спірним будинком. Дане підтверджується наявними у справі копіями постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.06.2007 р., 24.05.2007 р.,03.10.2007 р., та не оспорюється сторонами. Допитана за клопотанням позивача свідок - [PERSON] суду пояснила, що між позивачем та відповідачем раніше були нормальні відносини, проте з 2002 року, коли позивач отримав у дар частину будинку, їхні відносини погіршилися. Відповідач почала перешкоджати йому в користуванні будинком, не впускала його, не давала ключів, а при спробі позивача спілкуватися - скаржилася у міліцію. Ставити під сумнів покази свідка у суду немає підстав, так як її покази не суперечать іншим наявним у справі доказам. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України - усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи із цього, позивач та відповідач мають рівні права щодо належної кожному частини спірного житлового будинку. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та не бере до уваги доводів відповідача щодо наявності у позивача іншого нерухомого майна, оскільки діючим законодавством не обмежена кількість майна, яка може бути у власності фізичної особи, і це не впливає на обсяг повноважень особи як власника. Надані відповідачем письмові докази - копію рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.02.2007 р., яким позивачеві - [PERSON] було відмовлено у проведенні реального розподілу житлового будинку та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17.04.2007 року, якою дане рішення було залишене без змін, - суд вважає такими, що не мають значення для вирішення спору, так як вони не перешкоджають праву позивача на вселення в будинок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати - 8,50 грн. судового збору та 7,50 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved