Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Представник позивача ВАТ «Харківський тракторний завод» (далі ВАТ «ХТЗ») - Чернишова В.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач прописаний у гуртожитку за вказаною адресою з 01 липня 1981 р., але з 1985 р. без поважних причин він у кімнаті не мешкає, особистих речей відповідача в кімнаті не має, кімнатою він не інтересується, квартплату, комунальні послуги не сплачує, ніяких дій по збереженню за собою вказаної жилої площі тривалий час не вчиняє. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'являвся, про день розгляду справи сповіщався своєчасно, належним чином за останнім відомим місцем його проживання. У зв'язку із тим, що місце перебування відповідача на даний час невідоме, тому його виклик до суду здійснено через оголошення у пресі згідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. Спірною є кімната [ADDRESS] в гуртожитку, що належить ВАТ «ХТЗ». Кімната надавалася відповідачу як ліжко-місце на одну особу на підставі спеціального ордеру про надання службового приміщення. Згідно довідки з місця мешкання про склад сім'ї та прописаних від 20.09.2007 р. ЖКВ ВАТ «ХТЗ» у кімнаті [ADDRESS], зареєстрований один [PERSON], [INFO], на підставі його заяви. Розпорядженням ВАТ «Харківський тракторний завод» від 09.07.1981 р. відповідач прийнятий на роботу ст. майстром - керівником опорної бази. Як слідує з пояснень представника позивача відповідач отримав спірну кімнату в гуртожитку у 1981 р. для користування, як працівник, що знаходився у трудових відносинах з заводом «ХТЗ», і якому по роду служби приходилось приїздити до м.Харкова на завод для того, щоб здавати звіти, іншу робочу документацію, хоча працював [PERSON] на опорній базі в Буринському районі Сумської області, там же й мешкав. Представник позивача зазначає, що відповідач 01.09.1999 р. розірвав за власним бажанням трудові відносини з ВАТ «ХТЗ», що підтверджується розпорядженням ВАТ «ХТЗ» за № 0109, але кімнатою припинив користуватися значно раніше , з 1985 р., платежі по утриманню житла не здійснює, кореспонденцію за вказаною адресою не отримує, знятий з обліку по нарахуванню платежів, місце його знаходження в даний час не відомо. Факт не проживання відповідача тривалий час в спірній кімнаті підтверджується актом, складеним ЖКВ ВАТ «ХТЗ» від 20.09.2007 р., за участю начальника бюро [PERSON], інспектора ЖКВ ВАТ «ХТЗ» [PERSON], робітника гуртожитку [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що [PERSON] дійсно впродовж тривалого часу не проживає в кімнаті, не навідується, не опікується тим, щоб залишити за собою житлову площу. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що з 1985 р. відповідач в спірній кімнаті не проживає, нею не інтересується, витрати по оплаті і комунальним послугам не несе, ніяких дій, що свідчать про те, що [PERSON] бажає зберегти за собою житлове приміщення, він не робив. Підстав для продовження строку відсутності, при якій житлове приміщення зберігається на більш тривалий строк, суду не надано. Ніяких поважних причин своєї відсутності в спірній кімнаті [PERSON] не має. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved