Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів і просять визнати договір купівлі-продажу №8556 від 27.07.1995 року 36/100 частин квартири №[ADDRESS] у м. Одесі, укладений на Одеській Товарній Біржі між його жінкою [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], договір купівлі-продажу №8555 від 27.07.1995 року 64/100 частин квартири №[ADDRESS] у м. Одесі, укладений на Одеській Товарній Біржі між його жінкою [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], 1983 року народження, визнати за [PERSON] право власності на 5/100 частин вказаної квартири, а за неповнолітньою [PERSON] визнати право власності на 95/100 частин квартири № [ADDRESS] у м. Одесі, при цьому вони посилаються на те, що вищевказана квартира належала дружині [PERSON]. та матері [PERSON]. - [PERSON], яка померла [INFO], на підставі договорів купівлі-продажу №8556 від 27.07.1995 року та №8555 від 27.07.1995 року укладених на Одеській Товарній Біржі. Вони постійно проживали і проживають в зазначеній квартирі, і як спадкоємці першої черги вважають, що прийняли спадщину. При зверненні в державну нотаріальну контору у встановлений законом строк, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені через засіб масової інформації, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 36/100 частин квартири №[ADDRESS] у м. Одесі, були куплені дружиною позивача [PERSON]. та в той же час матір'ю неповнолітньої позивачки [PERSON]. - [PERSON], за договором купівлі-продажу №8556 від 27.07.1995 року у [PERSON], а 64/100 частин цієї квартири були придбані на підставі договору купівлі-продажу №8555 від 27.07.1995 року у [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], 1983 року народження. Вказані угоди були повністю виконані сторонами, договори були зареєстровані на ім'я [PERSON] в КП ОМБТІ і РОН 07.08.1995 року. В зазначеній квартирі позивачі разом з [PERSON] мешкали разом до смерті останньої [INFO]. У відповідності зі ст. ст. 219, 220, 655, 657 ЦК України, суд вважає договори купівлі-продажу №8556 від 27.07.1995 року та №8555 від 27.07.1995 року, укладені на Одеській Товарній Біржі дійсними. Як підтвердив у судовому засіданні позивач вони у встановлений Законом строк звернулася в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але в видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв'язку з тим, що договори купівлі-продажу №8556 від 27.07.1995 року та №8555 від 27.07.1995 року не були посвідчені нотаріально. Вони на момент смерті постійно проживали та проживають в спірній квартирі. Також позивач відмовився від більшої частини спадщини на користь своєї доньки, тому суд вважає за можливе відійти від рівності часток спадкоємців передбаченої ст. 1267 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що за [PERSON], та неповнолітньою [PERSON], як спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до ст. ст. 1261, 1258, 1268 ЦК України слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру№[ADDRESS] у м. Одесі, за [PERSON]. - 5/100 частин квартири, а за [PERSON]. - 95/100 частин квартири.

Outcome: approved