Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Першотравенськ про перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю, просив суд стягнути з відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» на свою користь 24012,75 грн. в рахунок недорахованих щомісячних сум відшкодування шкоди за період з 25.06.1996 року по грудень 2000 року, а також 53249,20 грн. в рахунок не донарахованої одноразової допомоги та 28,00 грн. - витрати на додаткові витрати пов'язані з розглядом справи в суді. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» суму 12057,57 грн. в рахунок недоплачених щомісячних сум відшкодування шкоди здоров'ю за період з 01.07.1998 року по дату передачі справи до Фонду 01.04.2001 року та суму 53249,20 грн. в рахунок недоплаченої одноразової допомоги. В ході слухання справи в суді представник позивача [PERSON]. повністю підтримав уточнені позовні вимоги, просить позов задовольнити, оскільки саме такий порядок нарахування та виплат щомісячних платежів та одноразової допомоги був передбачений діючим законодавством України, а відповідач невірно застосував законодавство, тому і були зменшені виплати. Представник відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» позов [PERSON]. не визнала, пояснивши, що [PERSON]. було вірно нарахована одноразова допомога та щомісячні платежі сум відшкодування шкоди здоров'ю, тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Згідно ст..1 Указу Президента України № 41/96 від 09 січня 1996 року тарифні ставки збільшувалися у межах наявного фонду споживання. Таке підвищення тарифних ставок в межах наявного фонду споживання було проведено наказом МУП № 72 від 04 березня 1996 року шляхом збільшення тарифної частини заробітної плати за рахунок зменшення інших видів складової частини заробітної плати /премій, надбавок, доплат, ходових і таке інше/ без зміни загального розміру заробітної плати. Заробітна плата не змінювалася і відповідно до цього розмір втраченого заробітку не змінювався. Галузевою угодою п.12.27 передбачена можливість обрання середньої заробітної плати по відповідній професії на день МСЕК, чим і скористувався позивач. Одноразова допомога [PERSON]. була нарахована в розмірі 43049,80 грн.., остаточно виплачена в 2004 року, щомісячні виплати втраченого заробітку виплачувалися шахтою з 1996 року по квітень 2001 року включно до передачі справи в ВВД ФССНВУ, на день передачі сума відшкодування втраченого заробітку [PERSON]. з урахуванням 50 % втрати працездатності становила 600 грн. 50 коп. щомісячно. З врахуванням викладеного просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ВВД ФССНВУ у м. Першотравенськ просить вирішити позов згідно вимог закону, вважає вимоги позивача безпідставними, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши думку сторін і вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як було встановлено в ході слухання справи позивач [PERSON]. . перебував в трудових відносинах з шахтою «Степова» ВАТ «Павлоградвугілля», працюючи МГВМ 6 розряду з повним робочим днем в шахті. Під час роботи позивач отримав професійне захворювання. Вперше по даному профзахворюванню був оглянутий на МСЄК 07 серпня 1996 року, коли йому було встановлено втрату 70 відсотків професійної працездатності з 25 червня 1996 року за діагнозом хронічна дискогенна радикулопатія. В подальшому позивачу при переогляді на МСЕК 20.09.2001 року встановлено 50% втрати працездатності. Після огляду [PERSON].. на МСЄК 25.06.1996 року шахта «Степова» нарахувала позивачу щомісячні платежі та одноразову допомогу, виходячи із середнього заробітку відповідного працівника за попередній місяць згідно галузевої тарифної угоди. Починаючи з 25.06.1996 року відповідач шахта «Степова» правонаступником якої є ВАТ «Павлоградвугілля» проводила виплати щомісячного відшкодування шкоди в порушення ст.. 11 Закону України «Про охорону праці» а також п. п. 10; 22 «Правил відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров'я..» затверджених постановою КМ України № 472 від 23.06.93 року з наступними змінами та доповненнями . Відповідно до п.22 Правил відшкодування шкоди середньомісячний заробіток для нарахування розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку / його відповідній частині / визначається за бажанням потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні місяці роботи, передуючі каліцтву, а при профзахворюванні стійкою втраті працездатності. Заробіток у вказаний період підлягає коригуванню з урахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної платні, тарифних ставок, посадових окладів працівників підприємств або індексації доходів відповідно до чинного законодавства. Відповідно до абз. 3 п. 9 Правил визначений розмір втраченого заробітку або відповідна його частина залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності коригуванню в бік зменшення не підлягає. Згідно даних, наданих суду, які сторонами не оспорюються, заробітна плата позивача [PERSON]. за 12 останніх повних календарних місяців роботи, передуючих каліцтву, складала : Грудень 1993 - 29,31; грн.; квітень 1994 - 49,40 грн.; червень 1994 - 48,69 грн.; липень 1994 р. - 58,87 ; жовтень 1994 р. - 95,94 грн. листопад 1994 р. - 89,21 грн.; грудень 1994 р. - 109,33 грн.; січень 1995 р. - 156,30 грн.; лютий 1995 р. - 202,63 грн.; березень 1995 р. - 259,21 грн.; серпень 1995 р. - 312,59 грн.; жовтень 1995 р. - 419,99 грн.; При цьому суд вважає, що позивачем вірно взято для нарахування виплат відшкодування шкоди 12 останніх повних календарних місяців роботи, передуючих каліцтву, оскільки це відповідає змісту п.22 Правил відшкодування шкоди, які діяли на момент призначення відшкодування шкоди, оскільки для розрахунку середньомісячного заробітку згідно вказаних вимог п.22 Правил приймаються до уваги лише фактично відпрацьовані місяці, а частково відпрацьовані місяці виключаються з розрахунку і замінюються послідуючими повністю відпрацьованими. Період часу, в якому така заміна проводиться, не обмежується. П..23 Правил відшкодування шкоди не виключає можливості застосування п.22 Правил відшкодування шкоди при розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за 12 або 3 останніх повних календарних місяців роботи, оскільки він вказує лише на те, які види оплати праці повинні враховуватися при розрахунку середньомісячного заробітку, тобто ті види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, зокрема це основна и додаткова заробітна плата в тій частині на яку нараховуються страхові внески. .В основну заробітну плату включаються крім оплати по тарифним ставках також доплати та надбавки/зокрема доплати за суміщення професій, розширення зон обслуговування або збільшення об'єму робіт; роботу в важких та шкідливих умовах праці, інтенсивність праці; роботу в нічний час;високі досягнення в праці;виконання особливо важливої роботи та інше/, на які нараховуються страхові внески, а додаткова заробітна плата, яка залежить від результатів роботи підприємства а також працівників, включає різні види премій, винагород, других стимулюючих та компенсаційних виплат, доплати та надбавки, непередбачені діючим законодавством, але встановлені на підприємстві /зокрема премії за основні результати господарської діяльності, виконання особливо важливих робіт та інше/, на які також нараховуються страхові внески. З врахуванням викладених вище даних розрахунок середнього заробітку позивача [PERSON]. для нарахування страхових виплат згідно п. 22 «Правил відшкодування шкоди..» які діяли на момент встановлення позивачу стійкої втрати працездатності слыдуючий: Грудень 1993 року 29,31 * 2.01 * 2. * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 1332,52 Квітень 1994 року 49,40 * 2.01 *2. * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 2245,87 , Червень 1994 року 48,69 * 2.01 *2. * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 2213,59 Липень 1994 року 58,87 *2. * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 1331,54 Жовтень 1994 року 95,94 * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 1085,01 Листопад 1994 року 89,21 * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 1008,89 Грудень 1994 року 109,33 * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 1236,43 Січень 1995 року 156,30 * 3.167 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 1767,63 Лютий 1995 року 202,63 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 723,58 Березень 1995 року 259,21 * 1.1 * 1.364 * 2.38 = 925,63 Серпень 1995 року 312,59 * 1.364 *2.38 = 1014,77 Жовтень 1995 року 419,99 *2.38 = 999.58 . 15885 грн.04 коп. + в.року 623 грн.31коп. : 12міс.= 1375,70 грн. Відкоригована середньомісячна вислуга років за попередні роки, яка повинна враховуватися до середньомісячного заробітку становить: За 1992 рік 0,60 *1.5*1.231*2.898 *3 * 2.01 * 2.* 3.167 *1.1 * 1.364 * 2.38 =437,90:12 =36,49 За 1993 рік 9,58 * * 2.01 * 2 * 3.167 *1.1 * 1.364 * 2.38 =435,53:12*6 = 217,76 грн. За 1994 рік. 78,32 *3.167 * 1.1* 1.364 * 2.38 =885,74: 12 * 5 = 369,06 . 623 грн31 коп. Таким чином середній заробіток за 12 останніх повних місяців роботи передуючих каліцтву, складає : 1332,52 грн. + 2245,87 грн. +2213,59 грн. + 1331,54 грн. +1085,01 грн. + 1008,89 грн. + 1236,43 грн. + 1767,63 грн. + 723, 58 грн. + 925,63 грн. + 1014,77 грн. + 999, 58 грн. = 15885, 04 грн. + в.року 623,31 грн. : 12 міс. = 1375,70 грн.. Середній заробіток за 3 останні повні місяці роботи 925,63 грн. + 1014,77 грн. +999,58 грн. =2939,98 грн. + в. року 221, 43 : 3 міс. = 1050,80 грн.. Тобто середній заробіток з якого повинна була нарахована одноразова допомога та щомісячні платежі становив : по праву вибору найбільшого заробітку 1375 грн.70 коп. - за 12 останні повні місяці роботи. Одноразова допомога яка була повинна бути нарахована позивачу становить 1375,70 грн..* 70% = 96299,00 грн., у той час як фактично нараховано та виплачено одноразову допомогу в сумі 43050 грн., недоплата по одноразовій допомозі становить 96299,00 - 43049,80 = 53249 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щомісячні платежі позивачу [PERSON] на момент первинного огляду на МСЄК на 25 червня 1996 року повинні становити : 70% відсотків від 1375,70 грн. становить 962,99 грн. В періоди з 01.07.1998 року: з 01.09.1999 року та з 01.07.2000 року на підприємстві шахта «Степова» відбулося зростання тарифних ставок на коефіцієнти 1.1458; 1.286; та 1.368 відповідно. Перерахування щомісячного відшкодування шкоди на ці коефіцієнти відповідно до вимог абз. 6 п. 28 «Правил» доповненого постановою КМУ № 1100 від 03.10.1997 року, не повинно провадитися, оскільки в перерахунку на 100% відшкодування шкоди перевищує середньомісячну заробітну плату відповідного працівника. В той же час суд дійшов висновку, що оскільки позивач [PERSON]. звернувся до суду тільки у липні 2001 року, то і позовні вимоги слід задовольнити в межах трьохрічного строку , тобто слід стягнути з відповідача на користь позивача недоплачені суми щомісячного відшкодування шкоди за 3 роки до звернення до суду, тобто за період часу з 01 липня 1998 року по 31 березня 2001 року. Недоплата по щомісячним платежах позивачу [PERSON] за період часу з 01 липня 1998 року по 31 березня 2001 року склала : 962,99 грн.* 33 міс. = 31778,67 - 19721,10 грн. (фактично виплачено позивачу відповідачем за 33 місяці) = 12057,57 грн. - не доплата яку слід стягнути з відповідача на користь позивача Згідно до п.28 Правил відшкодування шкоди в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 03 жовтня 1997 року перерахунок розміру відшкодування шкоди /втраченого заробітку/ проводиться у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності і підвищені тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної платні відповідно до колдоговору. Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може бути більш від середньомісячного заробітку відповідного працівника /після підвищення тарифних ставок / за умови його роботи протягом повного календарного місяця або в перерахунку на повний календарний місяць роботи. Згідно п. 21-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами і доповненнями від 8 липня і 30 вересня 1994 року середній заробіток для відшкодування шкоди визначається відповідно до Правил, а якщо тарифною угодою або колективним договором встановлений більш пільговий порядок його визначення, застосовується цей порядок. Таким чином суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON]. 12057 грн. 57 коп. в рахунок недоплачених щомісячних сум, та 53249 грн. 20 коп. в рахунок недоплаченої одноразової допомоги. Іншого порядку на який посилається представник відповідача діючим законодавством на час відшкодування шкоди позивачу [PERSON]. завданої шкоди здоров'ю передбачено не було, тому ці доводи представника відповідача суд не бере до уваги. Позивач [PERSON]. заявив позовні вимоги тільки по 01.04.2001 року ( дата передачі справи до ВВД ФССНВУ в. м. Першотравенську) перерахувати йому щомісячні суми відшкодування шкоди здоров'ю, тому суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позивних вимог На підставі викладеного,

Outcome: approved