Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

У грудні 2007 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про покладення зобов'язання привести прибудинкову територію в належний санітарний стан, відшкодування майнової та моральної шкоди. Заявниця вказала, що відповідачам належить на праві приватної власності частина домоволодіння [ADDRESS]. У 2005 р. вони всупереч вимогам ст. 10 ЖК України збудували та користуються вигрібною ямою, розмістивши її на відстані 3,5 м від частини домоволодіння позивачки. Внаслідок конфлікту їй заподіяні матеріальні збитки у вигляді оплати транспортних послуг фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності у сумі 45 грн. та моральна шкода у зв'язку з образами з боку відповідачів, негативного впливу на стан здоров'я неприємного запаху з вигрібної ями та неможливістю постійно проживати у зазначеній частині домоволодіння. Посилаючись на ст. ст. 1166-1167, 1190 ЦК України, ст. 4 Закону України “Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення”, ст. 6 Закону України “Основи законодавства про охорону здоров'я”, просить суд зобов'язати відповідачів ліквідувати збудовану вигрібну яму, привести прибудинкову територію в належний санітарний стан та стягнути з відповідачів на її користь майнову шкоду у сумі 45 грн. і моральну шкоду у розмірі 1,650 тис. грн. За ухвалою суду від 24.03.2008 р. провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про покладення зобов'язання привести прибудинкову територію в належний санітарний стан провадженням закрите у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди та визнання її судом. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] не визнали позов повністю і пояснили, що насправді вони не є власниками згаданої частини домоволодіння і тому не можуть бути відповідачами у справі. Окрім цього, позивачка не довела наявність передбачених законом підстав для задоволення позову, а також не надала доказів завдання моральної шкоди. Навпаки, саме заявниця та її чоловік ініціюють конфлікти, сварки, ображають відповідачів. У 2006 р. у вже існуючу вигрібну яму помістили 3 залізобетонні кільця, накрили її двома листами заліза та засипали шаром піску не менше як 50 см. До того ж за довідкою головного державного санітарного лікаря Новомиргородського району вигрібна яма ніякої загрози для життя і здоров'я людей не становить. В той же час позивачка утримує власне підсобне господарство, яке є джерелом неприємних запахів, а також не проживає у зазначеній частині домоволодіння через непридатний технічний стан. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у позові із таких міркувань. Згідно зазначеним поясненням і наданим для дослідження документам позивачці [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] належить 7/20 часток на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2000 р. і 13/100 часток відповідно договору купівлі-продажу від 02.07.2003 р. Інша частина вказаного домоволодіння належала [PERSON], яка померла [INFO]. 26.03.1999 р. [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте до цього часу свідоцтво про право на вказану спадщину нікому не видавалося. Таким чином, твердження [PERSON] про належність частини згаданого домоволодіння на праві приватної власності відповідачам безпідставні. Сторони та свідки у справі підтвердили, що відповідач вже у 2006 р. у існуючу вигрібну яму помістив 3 залізобетонні кільця, накрив її двома листами заліза та засипав шаром піску не менше як 50 см. За довідкою головного державного санітарного лікаря Новомиргородського району від 17.03.2008 р. вигрібна яма ніякої загрози для життя і здоров'я людей не становить і навколишнє природне середовище не забруднюється. Із актів перевірки працівників компетентних органів від 23.11.2005 р., 18.01.2008 р. вбачається, що фактично позивачка у належній їй частині домоволодіння не проживає, бо вона непридатна для цього через технічний стан: вибиті вікна, порушена цегляна стіна. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2007 р. та постанови про накладення стягнення на [PERSON] від 15.01.2007 р. підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності слугувало невиконання припису санітарного лікаря. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] з приводу неналежної поведінки відповідачів, бо він доводиться чоловіком позивачці і зацікавлений у результатах розгляду справи. Тому суд вважає, що твердження заявниці про завдання моральної шкоди в результаті образ та нецензурної лайки з боку відповідачів не знайшли свого підтвердження у суді. Незважаючи на наявність у позивачки власного підсобного господарства, її зайняття кролівництвом, обслуговування компосховища, яке розташоване ближче від власного домоволодіння, ніж це передбачено санітарними нормами, систематичне завезення нею гною для удобрення присадибної земельної ділянки, [PERSON] не змогла розмежувати у суді негативний вплив неприємного запаху від вигрібної ями у дворі домоволодіння, де вона постійно ніколи не проживала, від такого ж впливу неприємного запаху на території власного домоволодіння, де вона постійно мешкає та господарює. Посилання заявниці на погіршення стану здоров'я внаслідок діяльності відповідачів не вмотивоване медичними висновками, оскільки надані документи лише підтверджують наявність хронічних захворювань, на які [PERSON] страждає тривалий час ще до виникнення досліджуваного конфлікту. Окрім цього, позивачка вважає, що їй заподіяні матеріальні збитки у вигляді оплати транспортних послуг фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності і на підставі ст. 1166 ЦК України вимагає стягнути майнову шкоду у сумі 45 грн. Проте ця норма права не передбачає можливості відшкодування майнової шкоди у даному випадку, бо оплата транспортних послуг фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності не відноситься до категорії заподіяння шкоди. У зазначених у позовній заяві ситуаціях [PERSON] мала змогу одержати відповіді з Новомиргородської райдержадміністрації, Новомиргородської райСЕС та Новомиргородської ЦРЛ на власні звернення, а також копії документів поштою, або скористатися послугами громадського транспорту. Ураховуючи наведене, у позові потрібно відмовити повністю.

Outcome: dismissed