overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди , покликаючись на те, що 9.04.2007 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] наносив йому удари руками та ногами в голову та обличчя, заподіявши легкі тілесні ушкодження. Своїми неправомірними діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що терпів біль і душевні страждання, переживав за свою співжительку [PERSON], яка через його лікування опинилась у скрутному становищі, так як він не міг її доглядати, бо сама вона не могла пересуватись через побиття її [PERSON] Заподіяну йому моральну шкоду оцінює в 2000 грн. Відповідач позову не визнав і пояснив, що він [PERSON] не бив, тілесних ушкоджень йому не наносив, а тому і не згідний відшкодовувати йому моральну шкоду. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 9.04.2007 року дійсно між сторонами по справі у квартирі [ADDRESS] відбувся конфлікт. Вина [PERSON] в умисному заподіянні [PERSON]. під час цього конфлікту легких тілесних ушкоджень підтверджується постановою Золочівського районного суду Львівської області від 5.11.2007 року про закриття проти нього кримінальної справи за це злочинне діяння по ст.7 КПК України. Заподіяну йому моральну шкоду [PERSON] визначив у розмірі 2000 грн. Суд вважає, що протиправними діями відповідача позивачу дійсно заподіно моральну шкоду, яка полягала у тому, що він терпів фізичний біль і душевні страждання через заподіяння йому [PERSON] тілесних ушкоджень, однак її розмір, визначений позивачем , є надто високим , враховуючи те, що одержав він незначні тілесні ушкодження, які віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень, лікувався нетривалий час. Тому суд вважає, що справедливим буде визначити розмір моральної шкоди, заподіяної [PERSON] , у сумі 300 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON]. просить стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди , покликаючись на те, що 9.04.2007 року [PERSON]. в [ADDRESS]наносив йому удари руками та ногами в голову та обличчя, заподіявши легкі тілесні ушкодження. Своїми неправомірними діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що терпів біль і душевні страждання, переживав за свою співжительку [PERSON]., яка через його лікування опинилась у скрутному становищі, так як він не міг її доглядати, бо сама вона не могла пересуватись через побиття її [PERSON]. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює в 2000 грн. Відповідач позову не визнав і пояснив, що він Барановського не бив, тілесних ушкоджень йому не наносив, а тому і не згідний відшкодовувати йому моральну шкоду. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 9.04.2007 року дійсно між сторонами по справі у [ADDRESS]відбувся конфлікт. Вина [PERSON]. в умисному заподіянні [PERSON]. під час цього конфлікту легких тілесних ушкоджень підтверджується постановою Золочівського районного суду Львівської області від 5.11.2007 року про закриття проти нього кримінальної справи за це злочинне діяння по ст.7 КПК України. Заподіяну йому моральну шкоду [PERSON]. визначив у розмірі 2000 грн. Суд вважає, що протиправними діями відповідача позивачу дійсно заподіно моральну шкоду, яка полягала у тому, що він терпів фізичний біль і душевні страждання через заподіяння йому [PERSON]. тілесних ушкоджень, однак її розмір, визначений позивачем , є надто високим , враховуючи те, що одержав він незначні тілесні ушкодження, які віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень, лікувався нетривалий час. Тому суд вважає, що справедливим буде визначити розмір моральної шкоди, заподіяної [PERSON], у сумі 300 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 17 червня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. Дітей, народжених в даному шлюбі, немає. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду . Спільне майно вони поділять добровільно. Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем протягом одного місяця не підтримують шлюбних відносин. До цього привело те, що протягом останнього періоду часу відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовував в сім»ї сварки, бешкети, під час яких ображав її. Змінити свою поведінку він не бажає. Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе . При таких обставинах збереження даного шлюбу для них обох є недоцільним . Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в заяві. Пояснила, що вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили почуття. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав, вважає за неможливе зберегти шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін, за наданий судом шестимісячний термін сторони не примирилися, а тому позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені у сумі 94,62 грн. на користь позивача, посилаючись на те, що при звільненні розрахунок з ним був проведений не своєчасно. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.130 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК за наявності підстав задовольняє позов у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працював на державному підприємстві „Лисичанська Теплоелектроцентраль” машиністом котлів. Наказом №32-к від 28.02.2006 року він був звільнений з роботи за власним бажанням. В порушення ст.116 КЗпП України розрахунок з [PERSON] в день його звільнення зроблений не був, в результаті чого у відповідача перед ним на день розрахунку 06 березня 2006 року виникла заборгованість у сумі 94,62 грн. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені у сумі 480,22 грн. на користь позивачки, посилаючись на те, що при звільненні розрахунок з нею був проведений не своєчасно. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.130 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК за наявності підстав задовольняє позов у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працювала на державному підприємстві „Лисичанська Теплоелектроцентраль” бухгалтером. Наказом №39-к від 13.03.2006 року вона була звільнена з роботи за власним бажанням. В порушення ст.116 КЗпП України розрахунок з [PERSON] в день її звільнення зроблений не був, в результаті чого у відповідача перед нею на день розрахунку 14 квітня 2006 року виникла заборгованість у сумі 480,22 грн. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не порушує охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

15.02.2008 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому вказала, що [INFO]. поме рідний брат [PERSON] , який проживав у с. Борова Харківської області . Після його смерті на його ім”я залишився грошовий вклад на рахунку [NUMBER] в Ізюмському відділенні ВАТ “Державний ощадний Банк України” № 492/066 у сумі 325,50грн. У встановлений законом шестимісячний срок позивачка не подала заяву до державної нотаріальної контори на прийняття спадщини , так як не знала про наявність цього вкладу. Інших спадкоємців на майно після смерті брата не має. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги про визнання права власності на грошовий вклад у сумі 325,50 грн. в порядку спадкування по закону, пояснивши , що не знала про наявність зазначеного грошового вкладу. Представник Ізюмського відділення ВАТ “ Державний ощадний банк” Люба Тетяна Олексіївна не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, відповідно до ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 УПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав , ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 1262 ч. 1 ЦК України “ у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця ...”. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць по заповіту або по закону має право прийняти спадщину чи відмовитись від неї” . Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією особового рахунку [NUMBER] на ім.»я [PERSON] ( а.с. 4), копією свідоцтва про смерть [PERSON]( а.с.5), копією свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] ( а.с 6), копією паспорту [PERSON] ( а.с. 7). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

11.02.2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельного паю розміром 3,15 у.к.г. вартістю 21852 , 23 грн. із земель КСП “ Зеленогірське “ Любашівського району Одеської області , та майнового паю в загальному пайовому фонді КСП "Зеленогірське " Любашівського району вартістю 1245 грн. Оскільки він являється єдиним спадкоємцем за законом , фактично прийняв спадщину , то він просив суд визнати його право власності на вказане спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив , що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном , яке залишилось після смерті батька . Інших спадкоємців немає. Представники відповідачів - Любашівської районної державної адміністрації , Любашівської МДПІ , Гвоздавської сільської ради в судове засідання не з”явились . Від вказаних відповідачів в суд надійшли листи про розгляд справи у відсутність їх представників та про те , що вони заперечень по справі не мають . Вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов обгрунтований і підлягає задоволенню за слідуючими підставами . Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача .( а.с.- 7 ) . Як видно із свідоцтва про смерть спадкодавця , [PERSON] помер [INFO] ( а.с.- 6 ) . Правовстановлюючими документами на спадкове майно являються сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії [NUMBER] ( а.с.- 8) , з якого видно , що спадкодавцю дійсно належало право на земельний пай розміром 3,15 у.к.г. із земель КСП Зеленогірське Любашівського району Одеської області 2 А також пайова книжка № 2 ж ( а.с.- 11) , з якої видно , що спадкодавцю належало право на майновий пай в загальному пайовому фонді КСП "Зереногірське" вартістю 1245 грн. Як видно з довідки відділу земельних ресурсів у Любашівському районі , вартість земельного паю , право на який належало спадкодавцю , становить 21852 грн. ( а.с.- 9) Як пояснив допитаний в якості свідка позивач він фактично прийняв спадщину . Інших спадкоємців немає. Дане пояснення позивача узгоджується з листом Гвоздавської сільської ради , який надійшов до суду і в якому зазначено , що дійсно позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] . Фактично прийняв спадщину в установлений строк . Інших спадкоєиців немає . Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 р ) спадкоємець вважається таким , що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном Відповідно до Закону право на земельний та майновий пай являється предметом успадкування . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

08.02.2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO]року померла його співмешканка [PERSON],після смерті останьої залишилось спадкове майно: грошове заощадження на рахунку [NUMBER]в „Державному ощадному банку України”філія-Любашівське відділення № 3174. В позові позивач також зазначив,що він є спадкоємцем четвертої черги за законом. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкове майно, немає. Тому просив визнати його право власності на спадкове майно,що належало його покійній співмешканці [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив,що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном,яке залишилось після смерті його співмешканки.Разом зі спадкодавицею він проживав однією сім”єю на протязі двадцяти шести років .Інших спадкоємців,які б претендували на спадщину,немає. Представник Любашівської МДПІ в судове засідання не з”явився,надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши,що заперечь по справі не має. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Факт спільного проживання позивача зі спадкодавицею підтверджується свідченням ,допитаного в якості свідка позивача [PERSON],який вказав,що він проживав з [PERSON] однією сім”єю на протязі 26 років. Дане пояснення узгоджується з довідкою Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області № 762 від 01.02.2008 року /а.с.7/ відповідно до якої [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] до дня її смерті. Як видно із звідоцтва про смерть спадкодавиці , [PERSON] померла [INFO] року /а.с.-5/. Правовстановлюючим документом на спадкове майно являється ощадна книжка „Державного ощадного банку України”філія-Любашівське відділення № 3174,з якої видно ,що [PERSON] належало грошове заощадження на рахунку .[NUMBER]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка,позивач пояснив, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї співмешканки в установлений законом строк. Інших спадкоємців ,які б претендували на спадщину, немає. Згідно ст. 549 ЦК України /ред.1963 року/ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Тому вимога позивача про визнання права власності на грошове заощадження , що належало спадкодавиці,підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

14.02.2008 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON],після смерті якого залишилось спадкове майно: грошові заощадження на р/р. [NUMBER], [NUMBER] в „Державному ощадному банку України”філія-Любашівське відділення № 3174. Оскільки вона являється єдиною спадкоємицею за законом і після смерті батька фактично прийняла спадщину в установлений законом строк,то просила визнати її право власності на спадкове майно, що належало її покійному батькові [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила,що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном,яке залишилось після смерті її батька.Вона є єдиною спадкоємицею. Інших спадкоємців , які б претендували на спадщину, немає. Представник Любашівської МДПІ в судове засідання не з”явився,надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши,що заперечь по справі не має. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Родинні стосунки між позивачкою і спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки /а.с.-9/,з якого видно,що [PERSON]являється рідним батьком позивачки. Як видно із звідоцтва про смерть спадкодавця ,[PERSON] помер [INFO] року /а.с.-5/. Правовстановлюючими документами на спадкове майно являються ощадні книжки „Державного ощадного банку України”філія-Любашівське відділення № 3174,з яких видно ,що [PERSON] належали грошові заощадження на р/р [NUMBER], [NUMBER]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка,позивачка пояснила, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого батька в установлений законом строк. Інших спадкоємців ,які б претендували на спадщину, немає. Згідно ст. 549 ЦК України /ред.1963 року/ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Тому вимога позивачки про визнання права власності на грошові заощадження , що належали спадкодавцю,підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

14.02.2008 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON],після смерті якої залишилось спадкове майно: грошове заощадження на р/р.[NUMBER] в „Державному ощадному банку України”філія-Любашівське відділення № 3174. Оскільки вона являється єдиною спадкоємицею за законом і після смерті матері фактично прийняла спадщину в установлений законом строк,то просила визнати її право власності на спадкове майно,а саме: грошове заощадження, що належало її покійній матері [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і пояснила,що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном,яке залишилось після смерті її матері.Вона є єдиною спадкоємицею.Інших спадкоємців,які б претендували на спадщину,немає. Представник Любашівської МДПІ в судове засідання не з”явився,надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши,що заперечь по справі не має. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Родинні стосунки між позивачкою і спадкодавицею підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки /а.с.-4/,з якого видно,що [PERSON] являється рідною матір”ю позивачки. Як видно із звідоцтва про смерть спадкодавиці ,[PERSON] померла [INFO] року /а.с.-6/. Правовстановлюючим документам на спадкове майно являється ощадна книжка „Державного ощадного банку України”філія-Любашівське відділення № 3174,з якої видно ,що [PERSON]належало грошове заощадження на рахунку [NUMBER]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка,позивачка пояснила, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері в установлений законом строк. Інших спадкоємців ,які б претендували на спадщину, немає. Згідно ст. 549 ЦК України /ред.1963 року/ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Тому вимога позивачки про визнання права власності на грошове заощадження , що належало спадкодавиці,підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.09.1996 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який є студентом денної форми навчання відділення «Механізація сільського господарства» ВСП НАУ «Немішаївський агротехнічний коледж». Термін навчання становить з 1.09.2006 року і до 1.07.2009 року. В зв»язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, а тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на період його навчання, а також 50 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на стягнення аліментів погодився. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). 11 вересня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бородянської райдержадміністрації Київської області було зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. (а.с. 5). З довідки виконавчого комітету Загальцівської сільської ради № 71 від 15 січня 2008 року вбачається, що [PERSON], 1989 року народження проживає разом зі своєю матір»ю -[PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 7). Згідно довідки Немішаївського агротехнічного коледжу № 359 від 6 вересня 2007 року, [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання відділення «Механізація сільського господарства» ВСП НАУ «Немішаївський агротехнічний коледж і термін його навчання становить з 01.09.2006 р. по 01.07.2009 р. (а.с. 8). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач позов визнав, проти визначеного позивачкою розміру аліментів не заперечував, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 296 гривень, щомісячно, починаючи з 23 січня 2008 року і до 1 липня 2009 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на корсить позивачки необхідно стягнути 50 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Відповідач є батьком дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] матір'ю яких є позивачка. Позивачка посилаючись на те, що відповідач добровільно не утримує дітей, звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у вказаній позивачкою частці. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. З нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

Відповідач є батьком синів -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]матір'ю яких є позивачка. Позивачка посилаючись на те, що відповідач добровільно не утримує дітей, звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав. Судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у вказаній позивачкою частці. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. З нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. на користь позивачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved