Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення яким визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що [INFO]помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на &frac12; частину вищезгаданого нерухомого майна. Вона та її діти [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. є спадкоємцями першої черги за законом, однак її діти мають власні житлові будинки, постійні місця проживання, а тому не претендують на спадщину. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, вона, з метою прийняття спадщини, звернулася до Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що на чоловіка відсутній документ про право власності на будинковолодіння, що йому належало. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. - дочки позивачки позов визнали у повному об»ємі, не заперечують проти визнання права власності на будинковолодіння за їхньою матір»ю. Відповідач [PERSON]. - син позивачки, у судове засідання не з»явився, направив суду заяву у якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає. Вислухавши сторін суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Так відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд вважає, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Копією свідоцтва про одруження (а.с.6) підтверджено, що 10 листопада 1970 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON]. і відповідно прийняла його прізвище. Копією будівельного паспорта на ім»я [PERSON]. підтверджено, що 15 червня 1972 року позивачці та її чоловікові була відведена земельна ділянка під забудову садиби у с.Ясень. Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.17-19), виданого Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації, підтверджено, що на садибній ділянці по [ADDRESS] розташовані такі будівлі: житловий будинок, вартістю 43 738 грн.; три сараї, вартістю 10 444 грн.; колодязь, вартістю 1 169 грн. та огорожа, вартістю 489 грн. - загальною інвентаризаційною вартістю 55 840 грн. Отже за час перебування у шлюбі позивачка разом з покійним чоловіком збудувала будинковолодіння і відповідно до ст. 60 СК України є власником його половини. Копією свідоцтва про смерть (а.с.14) підтверджено, що чоловік позивачки [PERSON]. помер [INFO] Після смерті [PERSON]([INFO] .) відкрилася спадщина на другу половину будинковолодіння і відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, а тому має право на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка. Листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2008р.№292 (а.с.21) підтверджено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом за відсутністю документа про право власності на спадкове будинковолодіння на спадкодавця. На підставі ст. 19 Закону України «Про власність», ст. 41 Конституції України та ст.ст. 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved