Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 9 листопада 2001 року він позичив відповідачеві гроші в сумі 5200 гривень, по курсу Національного банку України станом на 1 серпня 2002 року це становило 1000 доларів США. Відповідач повернув частину грошей, а саме 2600 гривень, решту, що залишилась, не віддає і тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив суд його позов задовольнити та пояснив, що дійсно 9 листопада 2001 року він позичив відповідачеві гроші в сумі 5200 гривень, по курсу Національного банку України станом на 1 серпня 2002 року це становило 1000 доларів США. Відповідач повернув частину грошей, а саме 2600 гривень, решту, що залишилась, не віддає і на його неодноразові звернення відповідач визнає борг і обіцяє повернути, але не робить цього. Так як відповідач прострочив строк виконання грошового зобов'язання, то на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми і тому просить стягнути на його користь 3029 гривень, а також витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 09 листопада 2001 року вони з позивачем уклали договір позики грошей, але він був укладений фіктивно, так як насправді він не отримав від позивача жодної копійки. Замість цього йому був переданий трактор Т-74 за попередньою договірною ціною 1500 доларів США. Договір позики слугував як застава оплати даного трактора. Умова була така, що він сплачує позивачу 500 доларів США до укладення договору, а решту 1000 доларів до завершення терміну, зазначеного в договорі, за умови, що трактор перебуває в повному робочому стані. [PERSON] завірив його, що трактор в гарному технічному стані, але як виявилось пізніше, це був обман, так як він лише те й робив, що купував запчастини і ремонтував даний трактор. [PERSON] виявився недобросовісним продавцем. Після оранки 16 га землі даним трактором він більше не зміг на ньому працювати і тому звернувся до позивача щоб вирішити це питання і запропонував позивачу, щоб той забрав трактора назад, на що отримав негативну відповідь, тоді ним був запропонований другий варіант, щоб вони разом його продали, але [PERSON] і від цього відмовився, так як добре знав ціну свого трактора. Позивач твердив одне, що хочеш роби з трактором, а мені віддай гроші. Він виставив трактор на продаж але зміг його продати аж в жовтні 2003 року за 1000 доларів США. Одразу на другий день після продажу трактора він поїхав до позивача, розказав йому ситуацію, віддав йому ще 500 доларів США, і повернув копію договору позики та список грошей, які він витратив на ремонт трактора. Також він сказав позивачу, що більше не дасть йому ні копійки, так як той трактор і того не коштував. З 2003 року по даний час чомусь [PERSON] не звернувся до суду, а тепер вирішив стягнути з нього кошти, які він йому не винен. Також додав, що він повернув би позивачу залишок боргу, яки би той надав йому справного трактора, а не розвалюху. Приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І. пояснила, що дійсно вона 9 листопада 2001 року посвідчувала договір позики грошей і в її присутності [PERSON] підтвердив факт отримання від [PERSON] грошей в сумі 5200 гривень. В судовому засіданні встановлено, і це підтверджується договором позики грошей від 9 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І. та поясненнями приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І., що дійсно [PERSON] позичив у [PERSON] 5200 гривень, з яких 2600 повернув, що визнано в судовому засіданні відповідачем, а решта 2600 гривень не повернуто по даний час Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений. Також до стягнення з відповідача на користь позивача, згідно ч.2 ст.625 ЦК України підлягають стягненню за прострочу виконання грошового зобов'язання 429 гривень. На підставі ст.ст.264, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved