Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Знам'янський міськрайонний центр зайнятості (далі - Центр) звернувся з позовом в суд і просить ухвалити рішення яким стягнути із [PERSON]витрати за навчання в сумі 941 грн. 48 коп. в зв'язку її відмовою працювати за набутою професією (спеціальністю), витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільних справ в суді, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 10.08.2006 р. відповідач зареєструвалася в Центрі, як шукаюча роботу, а 17.08.2006 р. їй був наданий статус безробітного. 19.04.2007 р. між позивачем і відповідачем був укладений договір на професійне навчання за професією продавець продовольчих товарів з метою її подальшого працевлаштування. Після закінчення навчання 05.10.2007 р. відповідачу було видане направлення на працевлаштування на посаду продавця продовольчих товарів до приватного підприємця [PERSON], але відповідач відмовилася працювати за набутою професією. Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІІІ (далі - Закон - 1533) пунктом 3.1.2. договору передбачено, що у разі відмови працювати за одержаною професією із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Якщо громадянин відмовляється добровільно повернути витрачені кошти за навчання, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Згідно договору та кошторису сума витрат на навчання відповідача склала 443, 80 грн. і матеріальної допомоги в період профнавчання 497, 68 коп., а всього 941, 48 коп. 06. 11.2007 р. відповідачу був направлений наказ із зворотнім поштовим повідомленням про повернення нею коштів за навчання. Станом на 13.12.2007 року відповідач кошти не повернула. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю і суду пояснила, що дійсно вона була направлена Знам'янським міськрайонним центром зайнятості на навчання. Після навчання вона отримала спеціальність продавець продовольчих товарів і була направлення на роботу продавцем продовольчих товарі до приватного підприємця [PERSON] в с. Богданівка, але вона відмовилася працювати в зв'язку з тим, що у неї мала дитина і вона не може їздити в с. Богданівка. Більше в Центр для реєстрації і працевлаштування вона не з'являлась. Вважає, що вона діяла на підставі законодавства України і не повинна повертати пошти витрачені на її навчання так, як Центр не запропонував їй роботу яка б її влаштовувала. Просить суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2006 р. [PERSON]зареєструвалася в Центрі, як особа, що шукає роботу. Згідно поданої заяви 17 серпня 2006 року [PERSON] був наданий статус безробітного і виплачувалась допомога по безробіттю (а.с.5). 19 квітня 2007 року позивач звертається із письмовою заявою в Центр з проханням направити її на навчання за фахом продавець і 19 квітня 2007 року між Центром і [PERSON] був укладений договір № 110707041900226 (далі - Договір) на професійне навчання за професією продавець продовольчих товарів, третього розряду, строком навчання 5,30 міс. (828 год.), з проходженням навчання в Знам'янському професійному ліцеї, з метою сприяння подальшому працевлаштуванню (а.с.6.7). Згідно наказу директора Знам'янського професійного ліцею № 7-«3-СНН» від 24.04.2007 р. «Про зарахування до складу слухачів за укладеним договором з центром зайнятості населення», зарахувати з 25.04.2007 р. до складу слухачів групи № 46-П по професії «продавець продовольчих товарів» з терміном навчання 5 місяців відповідно до навчальних планів і програм, погоджених з центром зайнятості 10 слухачів у тому числі і [PERSON](а.с.8). Згідно п. 1 наказу директора Знам'янського професійного ліцею № 14-«В-СНН» від 03.10.2007 р. «Про відрахування зі складу слухачів з числа незайнятого населення у зв'язку з їх випуском», відрахувати у зв'язку з випуском, з 04.10.2007 р. зі складу слухачів, як таких, що закінчили повний курс навчання та успішно склали випускні кваліфікаційні екзамени за професією «продавець продовольчих товарів» 13 слухачів у тому числі і [PERSON](а.с.9). 05 жовтня 2007 р. Центр видав [PERSON] направлення № 11070710050009001 на працевлаштування, на посаду продавця продовольчих товарів до приватного підприємця [PERSON]за адресою [ADDRESS]. Але направлення на працевлаштування [PERSON]. було повернуте Центру в зв'язку з відмовою [PERSON]. від працевлаштування (а.с.10). Таким чином, з урахуванням викладеного суд встановив, що відповідач за направленням і кошти Центру набула професію продавець продовольчих товарів і відповідно до умов укладеного договору повинна була працевлаштуватися за направленням Центру, але відповідач умов договору не виконала і в подальшому на реєстрацію в Центр не з'являлась. Відповідно до вимог п. 3 ст. 36 Закону -1533, що у разі відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Згідно п. 3.1.2. передбачено, що у разі відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю), набутою в результаті професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги у період професійного навчання, витрат на проїзд до місця навчання і назад (включаючи оплату щоденного проїзду) та витрат на проживання. Якщо громадянин відмовляється добровільно повернути витрачені кошти за навчання, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Згідно довідки Центру № 1107071280 від 02.11.2007 р. сума доходу який отримала [PERSON] за період з 25.04.2007 р. по 11.08.2007 р. становить 941 грн. 48 коп. (а.с.11). Пунктом 1 наказу директора Центру № НТ 071106/1 від 06.11.2007 р. «Про повернення коштів в зв'язку з відмовою працювати за набутою професією (спеціальністю) в якому зазначено, що відповідно до абз. 3 ст. 36 Закону -1533, п. 28 «Порядку надання матеріальної допомоги в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного», затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики № 308 від 20.11.2000 р. (далі -Порядок), на підставі службової записки про відмову працювати за набутою професією після закінчення професійного навчання - «вжити заходів по поверненню коштів в сумі 941 грн. 48 коп., в тому числі матеріальна допомога в період професійного навчання 497 грн. 68 коп. і вартість професійного навчання 443 грн. 80 коп., [PERSON]у зв'язку з відмовою працювати за набутою професією» (а.с.12). Зазначений наказ був направлений відповідачу рекомендованим листом, який вона отримала 07.11.2007 р. про, що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа. В добровільному порядку відповідач повертати кошти Центру не бажає. Суд, проаналізувавши докази по справі в їх сукупності вважає, що п. 3 ст. 36 Закону - 1533, п. 28 Порядку передбачено повернення коштів витрачених на професійне навчання і отриманої матеріальної допомоги в період професійного навчання у разі відмовити працювати за набутою професією. Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 941 грн. 48 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір і на користь позивача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справ у суді.

Outcome: approved