Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання незаконною відмови у прийнятті заяви про прийняття спадщини, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину. Після збільшення своїх позовних вимог просив також стягнути з відповідача моральну шкоду. Свій позов обґрунтовував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON]., а 14.09.2007 р. він звернувся до Тисменицької ДНК із заявою про прийняття спадщини після її смерті, оскільки мама як вкладник у фінансовій установі зробила заповідальне розпорядження 13.08.1997 р. До заповідального розпорядження мама 10.01.1997 р. зробила заповіт, посвідчений Другою Івано-Франківською ДНК. Нотаріус Колтун С.В. відмовила йому у черговий раз 10.10.2007 р. у прийнятті заяви. Така відмова нотаріуса є необґрунтованою, оскільки наявність заповідального розпорядження підтверджується інформацією, витребуваною згідно ухвали Тисменицького районного суду від 26.10.2007 р. з Ямницької філії Ощадного банку України. Незаконна відмова нотаріуса вчинити нотаріальні дії спричинила йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, боязні втратити право на спадкове майно, в приниженні його гідності, пропущенні строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Спричинену моральну шкоду оцінює у 1000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити і стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача - державний нотаріус Тисменицької ДНК Колтун С.В. в судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві пояснила, що позивач звернувся у нотконтору вже після того, як була заведена спадкова справа після смерті його матері у жовтні 2007 р. згідно заяв про прийняття спадщини, поданих спадкоємцями за заповітом від 10.01.1997 р.; вона роз'яснила позивачу, що він може подати заяву про прийняття спадщини, однак він не є спадкоємцем за заповітом, позивач ніби погодився з цим, але зразу звернувся до суду; ніяких додаткових документів щодо видачі свідоцтва про право на спадщину по вказаній спадковій справі ніхто не подавав; свідоцтво про право на спадщину нікому із спадкоємців ще не видано. Представник відповідача просила у зв'язку зі станом свого здоров'я розглядати справу в її відсутності. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він являється спадкоємцем після смерті матері як згідно заповіту від 10.01.1997 р., так і згідно заповідального розпорядження від 13.08.1997 р., подав заяву про прийняття спадщини; брат [PERSON] спадкує два грошові вклади згідно заповідального розпорядження матері нарівні з ним та [PERSON]. Третя особа [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON]., яка залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Івано-Франківської державної нотаріальної контори 10.01.1997 р., згідно якого розпорядилась належними їй грошовими вкладами та сертифікатами акцій, та заповідальне розпорядження від 13.08.1997 р. по особових рахунках [NUMBER], [NUMBER], що відкриті в Ямницькій філії Ощадного банку України № 7327/04. Позивач являється спадкоємцем двох грошових вкладів згідно заповідального розпорядження спадкодавця у рівних долях разом з [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним; згідно п.220 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад, щодо якого вкладник зробив розпорядження банку, після смерті вкладника видається нотаріусом спадкоємцям на загальних підставах. Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовної вимоги про визнання незаконною відмови нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутня. Тому у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити за недоведеністю. Так само не підлягають до задоволення і похідні позовні вимоги про зобов'язання Тисменицької ДНК видати позивачу свідоцтво про право на спадщину та про стягнення моральної шкоди. Позивачу слід визначити додатковий строк - два місяці - для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. На підставі наведеного, відповідно до ст.1228, ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: partial