Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON],[PERSON],[PERSON] про вселення, встановлення порядку користування житловими приміщеннями, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні власністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2006р. за позивачкою було визнано право власності на 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]. Домоволодіння [ADDRESS] в цілому складається із будинку літ. „А” площею 31,5 кв.м., сараю літ. „Б”, літньою кухнею літ. „В”, погребом літ. „Г”, вбиральнею літ. „Д”, мостінням - 1, калиткою, огорожі 1-6, що розташовані на земельній ділянці площею 926 кв.м. Право власності на 1/3 частину спірного домоволодіння зареєстровано за позивачкою КП „ОМБТІ і РОН”. Позивачка стверджує, що відповідачі не дають їй можливості користуватися домоволодінням та вселитись в нього, чим порушують її права як співвласника. Відповідач [PERSON] має право власності на 1/3 частину домоволодіння, [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частини домоволодіння за кожним. Позивачка вважає, що їй можливо виділити у користування кімнату площею 12,5 кв.м., а інші допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні співвласників. На підставі вкладеного позивачка просить вселити її до будинку [ADDRESS], встановити порядок користування будинком, шляхом виділу їй у користування кімнату площею 12,8 кв.м., кімнату площею 12,5 виділити відповідачам, а підсобні приміщення залишити у користуванні співвласників. Крім того, позивачка просить зобов'язати відповідачів не перешкоджати у користуванні виділеною кімнатою та підсобними приміщеннями. В судовому засіданні позивачка пояснила, що після того, як за нею було визнано право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] вона намагалась вселитися до будинку, однак відповідачі вселитися їй не дали, а навпаки не дають їй можливості користуватись будинком. Вона вважає, що має право на користування будинком, а також право на виділення їй у користування кімнату площею 12,8 кв.м. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON]не визнали та, в свою чергу, подали зустрічний про визначення порядку користування та володіння частками у спільній частковій власності. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON]з 1998р. проживає в літній кухні, яка розташована на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] в 2003р., [PERSON]встановила паркан, який відокремлює земельну ділянку біля літньої кухні. Відповідачі стверджують, що вони почали робити ремонт у кімнаті літ. 1-3, коридорі 1-1, а також побудували санвузол у приміщенні 1-2. Крім того, відповідачі провели водопровід, встановили лічильники на воду, електроенергію, реконструювали сарай літ. „Б”. Між відповідачами та позивачкою постійно виникали конфлікти з проводу користування електроенергією, оскільки позивачка безобліково користувалась електроенергією. На підставі викладеного, відповідачі просять встановити порядок користування будинком та виділити їм у користування кімнату літ. 1-3, площею 12,8 кв.м., коридор літ. 1-1, площею 3,8 кв.м., санвузол літ. 1-2, площею 4,1 кв.м. та сарай літ. „Б”. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON]не визнав та не заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] та [PERSON]. Він також пояснив, що він постійно проживає у кімнаті площею 12,5 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] у кімнаті площею 12,8 кв.м. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], а також зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2006р. за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]. Вищевказаним рішенням суду було також визнано право власності на 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] та по 1/6 частці за [PERSON] та [PERSON]. Домоволодіння [ADDRESS] складається із житлового будинку літ. „А”, який в свою чергу складається із кімнати літ. № 1-5, площею 12,5 кв.м., кімнати літ. № 1-3, площею 12,8 кв.м., ванної кімнати (санвузол) літ. 1-2, площею 4,1 кв.м., ванної кімнати (санвузол) літ. 1-6, площею 3,6 кв.м., коридору літ. 1-4, площею 3,0 кв.м., коридору літ. 1-1, площею 3,8 кв.м., всього загальною площею 39,8 кв.м., у тому числі житловою - 25,3 кв.м. На земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS], площею 926 кв.м., розташовані надвірні споруди сарай літ. „Б”, який самовільно реконструйований, літня кухня літ. „В”, вбиральня літ. „Д”, №1,2,5 - огородження, I - мостіння. Фактично кімнатою літ. № 1-3, площею 12,8 кв.м., ванною кімнатою (санвузол) літ. 1-2, площею 4,1 кв.м., коридору літ. 1-1, площею 3,8 кв.м. користуються [PERSON] та [PERSON], які провели ремонт вищевказаних приміщень та постійно проживають в них. Крім того, [PERSON] та [PERSON] користуються сараєм літ. „Б”, який вони за власний рахунок самовільно реконструювали. [PERSON] користується кімнатою літ. № 1-5, площею 12,5 кв.м., ванною кімнатою (санвузол) літ. 1-6, площею 3,6 кв.м., коридором літ. 1-4, площею 3,0 кв.м., в яких він також постійно проживає. [PERSON]користується та проживає у літній кухні літ. „В”, яка розташована на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS]. У житловому будинку літ. „А” [PERSON]ніколи не проживала. Відповідно до часток у праві власності на домоволодіння [PERSON]та [PERSON] мають право на 8,43 кв.м. кожний та відповідно [PERSON] та [PERSON] по 4,21 кв.м. за кожним. Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Аналогічне положення встановлено, ч. 2 ст. 364 ЦК України. Сторони не заявляли позовних вимог щодо виділення часток у домоволодінні в натурі, хоча про це право суд роз'ясняв під час розгляду справи. При вирішенні питання щодо порядку користування житловою площею, необхідно встановити чи можливо виділити співвласнику у користування кімнату, яка повинна відповідати розміру частці від загальної житлової площі та бути не менше розміру середньої забезпеченості громадян житловою площею. Відповідно ст. 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Постановою виконкому Одеської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради професійних союзів № 52 від 16.01.1985р. „Про порядок надання жилих приміщень ” зі змінами від 17.09.1991р., встановлено розміри середньої забезпеченості громадян житловою площею у населених пунктах Одеської області - 8,5 кв. м. Таким чином, жодному із співвласників неможливо виділити у користування окремі кімнати, оскільки розмір їх частки у домоволодінні є меншим ніж встановлена норма жилої площі. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON]щодо виділення їй кімнати площею 12,8 кв.м. не підлягають задоволенню. Крім того, у разі наданні їй кімнати площею 12,8 кв.м., вона отримувала би кімнату, що на 4,36 кв.м. більше розміру жилої площі, яка на нею приходиться. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01.12.2007р. Другим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 518. Частиною 2 ст. 50 ЖК України встановлено, що при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. [PERSON] та [PERSON], спільно мають право на &frac12; частину спірного домоволодіння, що склала дає 12,65 кв.м. жилої площі. Вони постійно користуються кімнатою літ. № 1-3, площею 12,8 кв.м., ванною кімнатою (санвузол) літ. 1-2, площею 4,1 кв.м., коридору літ. 1-1, площею 3,8 кв.м., у яких вони провели за свій рахунок ремонтні роботи, що підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], оскільки їм можливо виділити у користування кімнату літ. № 1-3, площею 12,8 кв.м., а ванну кімнату (санвузол) літ. 1-2, площею 4,1 кв.м., коридор літ. 1-1, площею 3,8 кв.м. залишити у їх спільному користуванні. Однак не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про виділення їм у користування сараю літ. „Б”, оскільки він був самовільно реконструйований. Позовні вимоги про виділення у користування кімнати 1-5, площею 12,5 кв.м. [PERSON], а також інші сторони по справі не заявляли. В той же час, суд вважає, що спільне користовування [PERSON]та [PERSON] кімнати 1-5, площею 12,5 кв.м., ванної кімнати (санвузол) літ. 1-6, площею 3,6 кв.м., коридору літ. 1-4, площею 3,0 кв.м. є неможливим в силу ч. 2 ст. 50 ЖК України, що сторони також підтвердили в судовому засіданні. В той же час, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В зв'язку з тим, що [PERSON]належить право власності на 1/3 частку домоволодіння, вона має право на вселення, а також на усунення перешкод у користуванні та володінні будинком. Таким чином, позовні вимог [PERSON] про вселення, та зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди у користуванні власністю підлягають задоволенню. Задовольняючі вищевказані позовні вимоги суд розуміє, що їх фактичне виконання рішення в частині вселення [PERSON]до будинку є дуже проблематичним, оскільки спільно користування житлового будинку літ. „А” між [PERSON]та [PERSON], [PERSON], [PERSON] є неможливим за вищевказаних причин. Таким чином, сторони повинні використовувати спільне майно шляхом взаємних поступок та принципу добросусідства, або шляхом виплати грошової компенсації за частку у домоволодінні. На підставі викладеного,

Outcome: partial