Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом і просить постановити рішення яким поновити його на роботі, на посаді старшого майстра ПТУ-39, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2005 р. по день поновлення його на посаді старшого майстра, а також стягнути на його користь витрати на правову допомогу по справі в сумі 600 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю і в обґрунтування своїх позовних вимог суду пояснив, що з 1983 по 1994 роки він працював майстром виробничого навчання в СПТУ № 39. 29 серпня 2005 р. він із письмовою заявою звернувся до директора ПТУ № 39 з проханням прийняти його на роботу, на посаду старшого майстра. На заяві директор наклав резолюцію «ОК в наказ» і наказом № 70 від 26.08.2005 р. він був прийнятий на посаду старшого майстра з 29 серпня 2005 р., домовленості про прийом на роботу тимчасово, строком на два місяці із керівництвом училища не було. Вважає, що причиною свого звільнення послужили обставини, коли в один із вихідних днів він допомагав по сільськогосподарським роботам майстру виробничого навчання ПТУ № 39 [PERSON], з яким колишній директор училища [PERSON] перебував в неприязнених відносинах і це бачив останній. На наступний день [PERSON] запросив його до себе і повідомив йому, що він працювати не буде. Крім того, з 20.09.2005 р. він повинен був прийняти участь у семінарі старших майстрів і з питанням про видачу посвідчення на відрядження він звернувся до [PERSON], але той йому відмовив і знову сказав, що він працювати в ПТУ № 39 не буде. 26 вересня 2005 р. його викликав до себе директор і повідомив, що він звільнений з із займаної посади з підстав п. 2 ст. 40 КЗпП України. Крім того, коли він отримав свою трудову книжку то виявив, що він був прийнятий на посаду старшого майстра ПТУ № 39 тимчасово, хоча заяву про прийом на роботу, на посаду старшого майстра ПТУ № 39, писав на постійній основі, оскільки на тимчасову роботу він би не погодився, та і в трудовій книжці неозброєним оком видно, що слово «Тимчасово» було дописано пізніше так, як після слова майстра раніше вже була поставлена крапка. Після ознайомлення із заявою про прийом його на роботу, на посаду старшого майстра, він побачив, що на його заяві, в резолюції директора ПТУ № 39 іншим чорнилом було дописано «тимчасово, строком на два місяці». Вважає, що навіть якби він був прийнятий на роботу тимчасово, то яка була необхідність адміністрації ПТУ № 39 звільняти за п. 2 ст. 40 КЗпП України, якщо його легше звільнити по закінченню трудового договору, тому просить поновити його на роботі, на посаді старшого майстра ПТУ № 39 з 27 вересня 2005 р. і стягнути з ПТУ № 39 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2005 р. по день постановлення рішення суду. Просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що [PERSON] дійсно був прийнятий на роботу, на посаду старшого майстра ПТУ № 39 тимчасово з 29 серпня 2005 р. з іспитовим строком на два місяці. В зв'язку з тим, що [PERSON] неналежним чином виконував свої посадові обов'язки, тому адміністрація ПТУ № 39 була змушена звільнити його з посади старшого майстра за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Крім того, на день звільнення [PERSON] в ПТУ № 39 була відсутня профспілкова організація, тому адміністрація ПТУ № 39 до профспілкової організації для отримання згоди на звільнення [PERSON] не зверталась. Просить суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд, встановив наступне. Наказом № 70 директора ПТУ № 39 від 26 серпня 2005 р. [PERSON] з 29 серпня 2005 р. був прийнятий на роботу, на посаду старшого майстра тимчасово, на два місяці, тобто 29 жовтня 2005 р. (а.с.12.26). Наказом № 79 директора ПТУ № 39 від 26 вересня 2005 року [PERSON] був звільнений з посади старшого майстра, з 26 вересня 2005 р. за п. 2 ст. 40 КЗпП України, як такого, що не відповідає займаній посаді (а.с.27). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. 28.12.2005 р. відбулося засідання профспілкового комітету ПТУ № 39 про, що свідчить протокол № 18. На засіданні розглядалося питання про надання адміністрації ПТУ № 39 згоди на звільнення з роботи старшого майстра [PERSON] з підстав передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України. За результатами розгляду подання профспілковий комітет прийняв обґрунтоване рішення про відмову у наданні згоди адміністрації ПТУ № 39 на розірвання трудового договору із [PERSON] з підстав передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.28-31). В силу ч. 5 ст. 43 КЗпП України, профспілковий комітет повідомляє власника про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий комітет дав згоду на розірвання трудового договору. Враховуючи вищенаведене, суд, вважає, що звільнення позивача з посади старшого майстра ПТУ № 39 було проведено з грубим порушенням чинного законодавства про працю так, як профспілковий комітет своїм мотивованим рішенням не надав згоди на звільнення старшого майстра [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] про поновлення його на роботі на посаду старшого майстра ПТУ № 39 та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня по 03 березня 2008 року включно підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача в частині того, що [PERSON] був звільнений із займаної посади в зв'язку з тим, що не відповідав займаній посаді і не виконував покладені на нього обов'язки, оскільки пояснення представника ПТУ № 39 в судовому засіданні нічим не підтверджені і ні представник, ні адміністрація ПТУ № 39 не надали суду доказів в частині того, що [PERSON] був прийнятий на посаду старшого майстра тимчасово і звільнений з посади старшого майстра ПТУ № 39 в зв'язку з тим, що останній не відповідав займаній посаді, і не виконував покладені на нього обов'язки, письмовими доказами не підтверджені, а ґрунтуються на припущеннях. Згідно роз'яснень, що містяться в п. п. 7, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року /Із змінами/, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах догляду за дитиною, особи яка звільнилася з роботи в зв'язку з призовом на дійсну військову чи альтернативну службу, обрання народним депутатом чи на виборну посаду (або виконання певного обсягу робіт). Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі. Таким чином, доводи представника відповідача, що звільнення [PERSON] відбулось відповідно до вимог чинного законодавства України про працю спростовується дослідженими в судовому засіданні вищезазначеними письмовими доказами. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник відповідача заперечення на позов побудував на припущеннях, тому суд приходить до висновку, що позивача звільнено з роботи в порушення вимог чинного трудового законодавства України тому наказ № 79 директора ПТУ № 39 від 26 вересня 2005 року є незаконним. Отже, суд вважає, що у судовому засіданні сторона позивача довела, що звільнення з роботи позивача за п. 2 ст. 40 КЗпП України відповідачем було проведено з порушенням чинного законодавства про працю України, тобто незаконним, а тому [PERSON] підлягає поновленню на роботі, на посаді старшого майстра ПТУ № 39 з 27 вересня 2005 року і підлягає відшкодуванню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.09.2005 р. по 03.03.2008 р. Але як зазначив позивач за рішенням Зна'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.03.2006 р. він був поновлений на роботі і за період з 27.09.2005 р. по 28.10.2005 р. він отримав заробітну плату 517 грн. 44 коп. та з 01.03.2006 р. по 20.04.2006 р. отримав 829 грн. 57 коп., а всього 1347 грн. 01 коп. відшкодуванню не підлягають. Згідно довідки ПТУ № 39 від 29.02.2008 р. № 6. середньомісячна заробітна плата позивача становить 412 грн. Підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, за період з 29.10.2005 р. по 01.03.2006 р. в сумі - 1691 грн. 12 коп., і з 21.04.2006 р. по 03.03.2008 року, включно в сумі 9344 грн. 28 коп., а всього =11035 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню державне мито на користь держави і витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ у суді.

Outcome: approved