Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

В березні 2008 року позивачка пред'явила позов до відповідача і просила визначити, що їй та [PERSON], померлому[INFO] року, належить кожному по 1/2 частині квартири [ADDRESS] В обґрунтування позову позивач зазначив, що квартира[ADDRESS] належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1994 року, видного Промисловим об'єданням “Південний машинобудівний завод”, їй та її чоловікуартира зареєстрована в КП ДМБТІ у реєстрову книгу за № 221 п-77. [PERSON], померлому[INFO] року, на праві спільної сумісної власності. Зазначена кв [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]., після смерті якого відкрилася спадщина на частину квартири[ADDRESS], яку вона фактично прийняла, продовжуючи проживати в данній квартирі після смерті чоловіка. Вона звернулася до Третьої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але їй було рекомендовано звернутись до суду для визначення часток у спільній сумісній власності. Під час приватизації між співвласниками зазначеної квартири не було домовленості про збільшення або зменшення часток у спільній сумісній власності на житло, тому вона вважає, що частки кожного із співвласників, повинні бути визнані рівними, що не суперечить вимогам закону. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Нагорний Є. В., діючий за довіреністю, у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник 3-ї Дніпропетровської нотаріальної контори до суду не з”явився, просив розглядати справу за його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Васильєвої О. М. підлягають задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленості між ними, законом чи рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 грудня 1994 року, видного Промисловим об'єданням “Південний машинобудівний завод”, квартира[ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]та [PERSON], померлому[INFO] року, після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України 3 березня 2004 року № 20/5 - нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. При оформленні приватизації зазначеної квартири між співвласниками не було домовленості про те, що чиясь частка у спільній сумісній власності буде більшою чи меншою, тому є підстави вважати, що частки співвласників є рівними, тобто, кожному із співвласників належить по 1/2 частині квартири. За таких обставин позов є обґрунтованим, і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved