Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до [PERSON].. про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що позивачем надавались відповідачці послуги з теплопостачання. В свою чергу споживач повинен був щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію. Оскільки письмової угоди між сторонами не укладалось, надання та прийняття послуги свідчить про те, що між сторонами укладено договір в усній формі, що в свою чергу потребує від сторін певних зобов'язань. Відповідачкою не виконуються зобов'язання щодо оплати за надані послуги з листопада 2005 р. Станом на 04.02.2008 р. заборгованість відповідачки складає 1343 грн 63 коп. Добровільно заборгованість сплачувати відповідачка не бажає. В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та витрат на інформаційно-технічне забезпечення за розгляд справи у сумі 30 грн. Представник позивача у судове засідання не з”явився, надав письмову заяву, з якої вбачається, що на позові наполягає, просить суд розглянути справу за його відсутність. Відповідачка в судове засідання також не з”явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить розглянути справу без неї. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.. 526 ЦК України “…зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору… .” Ст.. 205 ЦК України передбачено, що “… угода може складатись в усній або письмовій формі. Якщо для угоди не встановлена обов'язкова письмова форма, вона вважається укладеною, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.” Судом встановлено, що договір між позивачем та відповідачкою з питання надання послуг з централізованого опалення у письмовій формі не укладався, але поведінка сторін свідчить про їх волю до настання правових наслідків, а саме позивач надає відповідачці комунальну послугу, а відповідачка в свою чергу приймає цю послугу, адже від останньої не надходило письмових заяв про відмову від послуги з централізованого опалення,що в свою чергу свідчить про фактично укладений між сторонами усний договір та відповідно до існування між сторонами певних зобов”язань. Однак, відповідачкою зобов”язання щодо оплати послуг за надання централізованого опалення не виконуються. Відповідно довідки, наданої позивачем, заборгованість [PERSON]. з листопада 2005 року по 04.02.2008 р. складає 1343 грн 63 коп, яку вона в добровільному порядку до теперішнього часу не погасила. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ст.. 610 ЦК України “… що порушення зобов”язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов”язання….”, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити: стягнути заборгованість з [PERSON]. на користь позивача, яка складається з суми - 1343 грн 63 коп та витрати на інформаційно-технічне забезпечення за розгляд справи у сумі 30 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідачку. На підставі ст.205,526,610 ЦК України,

Outcome: approved