overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 21 січня 2008 року звернулась до суду з позовом до спілки співвласників майнових паїв СТОВ „Берладинка” с. Бирлівка про витребування майнових паїв, посилаючись на те, що вони являлись членами КСП „Берладинка” с. Бирлівки. З часом зазначене підприємство було реорганізоване в СТОВ „Берладинкка”, до якого як до правонаступника перейшли всі права та обов'язки реформованого КСП. За час роботи в КСП „Берладинка” їм були нараховані майновий паї - [PERSON] - 16083 грн, [PERSON] - 4378 грн., [PERSON] - 303 грн., [PERSON] - 2324 грн., а всього на 23088 грн., що підтверджують свідоцтвами про право власності на майновий пай члена КСП [NUMBER], [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] від 20 червня 2001 року. В зв'язку з реформуванням КСП вони вийшли з його складу, але належні їй майнові паї при виході не отримали і їх було передано до СТОВ „Берладинка”. Для забезпечення індивідуального господарювання вони звернулись до відповідача про виділення належної їм частки майна із пайового фонду майна товариства, але отримали відмову. Вважаючи дії відповідача незаконними звернулись до суду і просять постановити рішення, яким виділити (витребувати) їм із пайового фонду КСП, СТОВ „Берладсиинка” с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області майна на суму 23088 грн. Відповідач - голова спілки співвласників майнових паїв СТОВ „Берладинка” [PERSON] позов визнав, про що надав суду письмову заяву, при цьому пояснив, що за час роботи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в КСП „Берладинка”, правонаступником якого являється СТОВ „Берладинка” дійсно їм були нараховані майнові паї на загальну суму 23088грн . і вони мають право на отримання паїв натурою, грішми, або іншими цінними паперами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що за час роботи в КСП „Берладинка” [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були нараховані майнові паї на загальну суму в сумі 23088 грн. Згідно ч.2, 3 ст. 9 Закону України „Про колективні підприємства” від 20.02.2003 року пай є власністю члена підприємства і у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

11 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказав, що шлюб з відповідачкою був укладений 10 серпня 1991 року, у відділі РАЦС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1032. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON],[INFO] року народжеення. Сімейне життя не склалося через дрібні непорозуміння, які переростали у сварки та скандали. З середини 2005 року ставлення відповідачки до сімейного життя погіршилося, вона перестала приділяти йому увагу, шлюбні відносини між ними були остаточно припинені. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, і звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, розлад в їхній сім'ї носить тимчасових характер, зазначивши, що шлюбні відноси між ними не припинені, вони продовжують вести спільне господарство. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам одного з подружжя, їх дітей, які мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON]проживає однією сім'єю до теперішнього часу. Ні в позові не вказано, ні в судовому засіданні не встановлено причин, по яким збереження сім`ї і подальше сумісне життя подружжя є неможливим, поважних причин для розірвання шлюбу судом не встановлено, тому суд вважає, що розлад в сім'ї носить тимчасовий характер, збереження сім'ї [PERSON] можливе, а отже, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

У січні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 грудня 1980 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільне життя в них не склалося з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями, постійних сварок та бійок, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, про свідчить поштове повідомлення, своїх заперечень проти позову не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, 31 грудня 1980 року сторони уклали шлюб (а.с. 4), від шлюбу є повнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З копії довідки вбачається, що 14.12.2007 року [PERSON]. зверталася до лікарні з діагнозом: закрита травма, струс головного мозку, садни обличчя та шиї (а.с. 5). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, якій ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, створити міцної родини не змогли, оскільки між собою фактично не спілкуються, відповідач допускає застосування фізичної сили до позивачки. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як байдужість до збереження шлюбу, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу буде відповідати бажанням сторін, не порушуватиме прав та інтересів сторін та третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

[PERSON]. у січні 2008 року звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки. Заявниця посилається на те, що їй при прийнятті на роботу було виписано трудову книжку з зазначенням її дівочого прізвища [INFO]. Пізніше у зв'язку з укладенням шлюбу її прізвище було змінено на [INFO] без прикладення печатки та зазначення причини зміни прізвища. У зв'язку з чим не вбачається, що дана трудова книжка належить саме їй та вона не може оформити пенсію. У судовому засіданні заявниця [PERSON]. підтримала вказані у заяві вимоги, просила встановити факт належності їй трудової книжки, що необхідно їй для отримання пенсії. Представник управління ПФУ у Красногвардійському районі не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що на ім'я [PERSON], 1952 року народження, 10.06.1971 року виписано трудову книжку. Зверху над прізвищем записано інше прізвище „[INFO]” (а.с. 5). Згідно з копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу та паспорта громадянина України дівоче прізвище заявниці записано як [INFO], після одруження та розірвання шлюбу - „[INFO]” (а.с. 4, 6-7). У зв'язку з наведеним суд вважає, що при зміні прізвища у трудовій книжці заявниці після її одруження працівником відділу кадрів було зазначено нове прізвище, однак не зроблено необхідного посилання на свідоцтво про шлюб, як того вимагає Інструкція з ведення трудових книжок. Наявність вказаних розбіжностей пояснюється неуважністю робітника відділу кадрів підприємства при заповненні трудової книжки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту належності їй трудової книжки, що передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

В грудні 2007 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, з яким розірвала шлюб 22 березня 2006 року, і просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO]року народження, у зв'язку з тим, що він продовжує навчання і потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач не надає. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо їх повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]року народження, який продовжує навчання на денному відділенні фінансово-економічного факультету Національного гірничого університету м. Дніпропетровська, а відповідач добровільно допомоги на його утримання не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, враховуючи можливість відповідача платити таку суму і потрібність позивачки в отриманні даної суми. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 30 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

17 січня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON]аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до повноліття доньки на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з 15 вересня 2006 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. З відповідачем з лютого 2007 року і по теперішній час вони проживають окремо. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює і має постійний заробіток, інших дітей не має. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що з 15 вересня 2006 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась донька, [PERSON] [INFO], яка у теперішній час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання доньки не надає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 жовтня 2006 року, актовий запис № 901, зробленого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Донька знаходиться на повному утриманні позивачки і проживає разом з нею. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Враховуючи вище викладене, суд приходи до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

17 січня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила винести рішення, яким шлюб з [PERSON], зареєстрований 15 вересня 2006 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 722 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що в шлюбі з відповідачем знаходиться з 15 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2007 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, відповідач не приділяв достатньої уваги сім'ї. Повністю втрачено почуття кохання і поваги. Просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2007 року та не поновлювались, строк на примирення не призначати. Спору про розподіл майна не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Пояснив, що нормальних шлюбних відносин не мають з лютого 2007 року. Спору про розподіл майна не має, дитина залишаться проживати разом з матір'ю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 15 вересня 2006 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується актовим записом № 722 в свідоцтві про шлюб виданого 15 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO], що підтверджується актовим записом № 901 зроблений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в свідоцтві про народження виданого 18 жовтня 2006 року. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з лютого 2007 року. Спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, спору про розділ спільно нажитого майна не мають. Шлюб носить формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

15.01.2008 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, вказуючи, що від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем в них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. В зв'язку з тим, що їхній з відповідачем шлюб розірвано і він добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча згідно чинного законодавства повинен надавати таку допомогу, а тому просить позов задоволити. В судове засідання відповідач не з явився, однак подав в суд письмову заяву в якій позовні вимоги визнав частково і вказав, що він згоден сплачувати в розмірі по 250 грн. Заслухав представника позивачки, оглянув матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, поскільки: згідно ст.180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти /аліменти/ на утримання дитини присуджуються, як у твердій грошовій сумі так і в частці від доходу матері або батька. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку /доходу/ батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як, слідує із зібраних по справі доказів, а саме: свідоцтв про народження дитини в сторін від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі [INFO] народився син В'ячеслав батьком, якого записано відповідача. Згідно довідкою виконкому Шаргородської міської ради Шаргородського району Вінницької області № 2058 від 31.12.2007 року дитина проживає із матір ю [PERSON] Як, слідує з письмової заяви відповідача на адресу суду від 11.01.2008 року, він має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки для утримання дитини в розмірі по 250 грн. Доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі суду не представлено і їх не було здобуто в судовому засіданні, через що суд вважає що з нього слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з вищенаведеним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь їх підприємства борг в сумі 1206,72 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень, а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 гривні. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, своїх заперечень не надали. Представник позивача наполягає на розгляді справи у відсутності відповідачів. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи згідно ст. ст. 224-225 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і пояснила, що згідно договору найму жилого приміщення відповідачі є наймачами жилого приміщення та споживачами комунальних послуг, які надає позивач по забезпеченню їх теплом, водою, житлом, та зобов'язані своєчасно вносити плату за користування житлом та комунальними послугами. Позивач свої зобов'язання по наданню послуг виконує належним чином. За період з 01.10.2004 року по 30.09.2007 року виникла заборгованість відповідачів перед позивачем на загальну суму 1206,72 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь їх підприємства борг в сумі 1206,72 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень, а також судовий збір на користь держави в розмірі 51 гривні. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі користується послугами позивача, але свої зобов'язання по оплаті послуг не виконують, передбачені платежі не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за період з 01.10.2004 року по 30.09.2007 року складає 1206,72 грн. Сума заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком та розпорядженням № 149/3-р від 04.05.2000 р. голови обласної державної адміністрації про розмір плати за утримання житла та приватизованих територій в м.Кривому Розі. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов'язань по оплаті за найм житлового приміщення та комунальні послуги та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов'язань. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов'язання, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

[PERSON]. та [PERSON]. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.07.1993 року від якого мають двоє дітей: дочок - [PERSON] та [PERSON] [INFO]. 24.01.2008 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його дружину, яка проживала з ним за адресою с. Слобідка безвісно відсутньою, посилаючись на те, що у 2003 році його дружина поїхала за кордон і по сьогоднішній день від неї немає ніяких відомостей. Визнання безвісно відсутньою його дружини заявник обгрунтовує тим, що йому необхідно вирішити питання про отримання допомоги на неповнолітніх дітей від держави, оскільки він самостійно здійснює догляд за дітьми, утримує та піклується про них. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав. Суд заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з таких фактів: Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року з місця її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]. в місці її постійного проживання у [ADDRESS] та місці її народження с.Базар, Чортківськогого району протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки, сусіди заявника [PERSON]. та [PERSON]., кожна окремо, показали, що починаючи з 2003 року, тобто більше чотирьох років, за місцем постійного проживання [PERSON]. не бачили, де вона може знаходитися не знають. Зі слів її чоловіка, свекрухи тадітей їм відомо, що вона йому не пише, ніякої допомоги на діти не дає, оскільки діти проживають з заявником. Згідно з довідок, які видані Чортківським РВУМВС від 10.01.2008 року №231, Базарською сільською радою від 15.01.2008 року №44 та Слобідською сільською радою від 20.12.2007 року, суду відомо, що відомості про місце перебування [PERSON]. невідоме. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраних у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]. безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved