Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до ТУ ДСА України у Вінницькій області про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що Указом Президента України від 14.10.2002 року вона призначена на посаду судді Жмеринського міського суду Вінницької області, а згідно Указу Президента України від 23.03.2005 року переведена на посаду судді Жмеринського міськрайонного суду. Відповідно до вимог ст.44 п.7 Закону України « Про статус суддів» з метою забезпечення її благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири ТУ ДСА України у Вінницькій області 29.ХІ.2006 року купило у жительки м. Жмеринки [PERSON] квартиру [ADDRESS]. З серпня 2007 року вона разом з членами сім'ї - чоловіком [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають у вказаній квартирі, утримують її, сплачують комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона має намір приватизувати надану їй квартиру. З цього питання звернулась до відповідача, оскільки Жмеринська міська рада не в змозі виконати вимоги зазначеного закону через те, що квартира ТУ ДСА України у Вінницькій області не передана у комунальну власність Жмеринській міській раді. ТУ ДСА України також відмовляє у проведенні приватизації і не передає придбану квартиру у комунальну власність Жмеринської міської ради, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 58,7 кв. метрів, житловою площею 31,1 кв. метрів, що складається з трьох кімнат, кухні, двох вбудованих шаф, ванної кімнати і убиральні та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] підтримала вимоги посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Представник ТУ ДСА України у Вінницькій області Дернова В.В. позов не визнала, вказавши, що вимоги є безпідставними, оскільки ТУ ДСА України у Вінницькій області не є органом приватизації, а згідно до п.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача житла у комунальну власність з метою подальшої її приватизації є правом, а не обов'язком Територіального управління державної судової адміністрації у Вінницькій області. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Вирішуючи спір суд встановив, що позивачка [PERSON] з жовтня 2002 року працювала суддею Жмеринського міського суду, а з 23.03.2005 року переведена на посаду судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, де і працює до даного часу. Дані обставини визнані сторонами і не оспорюються іншими особами, тому, відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Згідно зі ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Відповідно до ст. 44 ч.7 Закону України « Про статус суддів» не пізніше як через шість місяців після обрання суддя місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Стаття 46 ЖК України визначає, що жиле приміщення надається суддям позачергово. Однак у встановлений законом термін суддя [PERSON] житлом забезпечена не була. ТУ ДСА України у Вінницькій області на виконання вимог ч.7 ст.44 Закону України « Про статус судді» лише 29.Х1.2006 року придбало для судді [PERSON] у [PERSON] квартиру номер [ADDRESS], загальною площею 58,7 кв. метрів, житловою площею 31,1 кв. метрів, що складається з трьох кімнат, кухні, двох вбудованих шаф, ванної кімнати і убиральні згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 29.Х1.2006 року за реєстром № 4363 ( а.с.9-10; 27). Згідно довідки ТУ ДСА України у Вінницькій області №05-5/1556 від 31.07.2007 року спірна квартира придбана управлінням відповідно до проведеної процедури відкритих торгів 29 листопада 2006 року і перебуває на балансі відповідача (а.с.14). В серпні 2007 року позивачка і члени її сім'ї (чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON]), без ордера на вселення, вселились у квартиру, зареєструвались в ній, проживають в ній до даного часу, сплачують комунальні послуги (а.с.14-20). Придбана для судді [PERSON] квартира, як стверджувала у судовому засіданні представник ТУ ДСА України у Вінницькій області Дернова В.В., статусу службової квартири не має. В січні 2008 року ТУ ДСА України у Вінницькій області звернулось до виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області з клопотанням про прийняття у комунальну власність квартири [ADDRESS] і видачу ордера на заселення даної квартири судді Жмеринського міськрайонного суду [PERSON] та членам її сім'ї. Як вбачається з відповіді Жмеринського міськвиконкому № 14 від 15.02.2008 року дане питання не може бути вирішено Жмеринською міською радою та її виконавчим комітетом, оскільки законодавчими документами, що регламентують передачу у комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій не передбачено передачу у комунальну власність окремої квартири у житловому будинку. Крім того ордер [PERSON] не може бути видано, так як у зазначеній квартирі з серпня 2007 року зареєстрована і проживає разом із сім'єю [PERSON], а ордер на вселення видається лише на вільне жиле приміщення (а.с.15). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини, що регулюють набуття права власності. Судом встановлено, що придбана державою, в особі ТУ ДСА України у Вінницькій області, квартира для забезпечення благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири судді Жмеринського міськрайонного суду [PERSON] (а.с.27) належить до державного житлового фонду, що на даний момент перебуває на балансі ТУ ДСА України у Вінницькій області, і не передана у комунальну власність за місцем розташування будинку відповідно до Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» з послідуючою приватизацією її квартиронаймачем згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду ». Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово - експлуатаційною організацією ( а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Підставою для вселення в жиле приміщення державного житлового фонду є ордер. Ордер є правоустановчим документом індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої влади. Житлові відносини породжує саме ордер, а не рішення, за яким його видали. В даному конкретному випадку встановлено, що компетентним держаним органом ( ДСА України) не приймалось рішення про безоплатну передачу спірної квартири з державної власності у власність територіальної громади м. Жмеринки Вінницької області та оформлення такої передачі за актом у порядку, передбаченому статтями 4,4-1,7 Закону України « Про передачу об'єктів права держаної та комунальної власності». Адже згідно з ч.6 ст.7 цього Закону право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання - передачі. Таким чином власником квартири, придбаної для судді [PERSON], в даний час є держава і Жмеринська міська рада не має жодних повноважень щодо розпорядження зазначеною квартирою, а так саме і права видавати ордер на заселення квартири і проведення приватизації. Стаття 15 ч.2 Закону України «Про власність» передбачає, що наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону. Стаття 13 ч.4 Закону України «Про власність» передбачає, що законодавчими актами України може бути встановлено спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна. Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про статус суддів» гарантії незалежності судді, передбачені цим Законом, забезпечуються, в тому числі матеріальним і соціальним забезпеченням судді відповідно до його статусу, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані або знижені іншими нормативними актами України. Судом встановлено, що позивачка, вселившись у придбану для неї за спеціальним законом квартиру, виконала всі залежні від неї дії, а саме: зареєструвалась у квартирі, утримує її у належному стані, сплачує комунальні послуги , але, не маючи юридичних документів на право користування квартирою, втрачає право на приватизацію наданої їй у встановленому законом порядку квартири. Згідно довідки бюро по приватизації державного житлового фонду виконкому Жмеринської міської ради Вінницької області №34 від 03.04.2008 року [PERSON] право на безоплатну приватизацію житла не використано ( а.с.38). Таким чином право [PERSON] на придбання квартири у власність Територіальним управлінням ДСА України у Вінницькій області, яке не виконало процедуру передачі квартири з державної у комунальну власність, порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved