Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати його батьківство відносно [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що з 1998року він був знайомий з відповідачкою, мав з нею інтимні відносини з 06.06.2002року, а з липня 2003року проживали разом, наймали житло, вели сумісне господарство до травня 2004року. Від сумісного проживання народився син [PERSON] [INFO], відомості про батька внесені зі слів матері дитини.. Позивач вважає себе батьком дитини в зв'язку з чим просить визнати батьківство. В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги за підставами, вказаними в позові, а також з урахуванням вимог ч.3 ст. 53 КпШС, просили позов задовольнити. Відповідачка позов не визнала, мотивуючи тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, познайомилася з ним взимку 2001року, почали разом проживати та мати інтимні стосунки з осені 2002року та жили разом до лютого 2004року, жили й на зьомній квартирі, з осені 2002року по березень 2003року мала інтимні стосунки з іншим чоловіком, в задоволенні позову просить відмовити. До участі у справі був долучений виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради як орган опіки та піклування , представник якого в судовому засіданні пояснила, що сім'я позивачки знаходиться на обліку як асоціальна . Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, надані сторонами доказами, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. (а.с.5), як пояснила відповідачка, батько дитини записаний з її слів тобто згідно вимог ст. 55 КпШС УРСР. Як пояснив позивач, інтимні відносини між ними виникли з 06.06.2002року, а сумісно з відповідачкою він почав проживати з початку її вагітності, з червня 2003року знімали квартиру по [ADDRESS], з 23.02.2004року - [ADDRESS] - [ADDRESS], а в травні 2004року він пішов від відповідачки в зв'язку з її зрадою. На час наявності між ними інтимних стосунків, зачаття дитини, інших чоловіків у відповідачки не замічав, весь час мешкали як подружжя, найм квартири сплачували за кошти позивача, для дитини речі покупали бабусі з боку матері та батька дитини, та позивач, з пологового будинку забирав позивачку з дитиною разом з її братом. Піклувався про дитину, відповідачка до виникнення конфлікту дозволяла спілкуватися з дитиною. Позивач наполягає на тому, що дитина походить від нього. За клопотанням представника позивача щодо призначення судової генотипоскопическої експертизи для встановлення батьківства позивача відносно [PERSON] [INFO], відповідачка відмовилася від призначення такої експертизи. На підставі вимог Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів”, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС УРСР. Виходячи з вимог ч.3 ст. 53 КпШС УРСР, при встановленні батьківства суд приймає до уваги сумісне проживання та ведення сумісного господарства батьками дитини до народження дитини, або сумісне виховання або утримання дитини, або докази, які достовірно підтверджують визнання батьківства. Сторонами не заперечується, що з 2002року по лютий 2004року, вони мали інтимні стосунки, мешкали разом, вели спільне господарство, позивач визнавав дитину як свою, піклувався дитиною, відповідачка суду пояснила, що після того, як відповідач її покинув, вона дійсно дозволяла йому спілкуватися з дитиною. Відповідачка не могла пояснити за яких підстав її син [PERSON] на фотографіях знаходиться в колі родичів позивача, в т.ч. матері позивача. В судовому засіданні наголосила на тому, що при наданні їй аліментів на дитину за три роки вона погодитися з позовними вимогами. Свідок [PERSON], суду показала, що знаходячись з позивачем в родинних, а з відповідачкою в дружніх стосунках, позивач та відповідач проживали разом як до народження дитини, так й після, вони спілкувалися, про що свідчать сімейні фото разом з дитиною [PERSON], позивач піклувався про дитину, відповідачка на 1-2 місяці вагітності говорила свідку, що вагітна від позивача. Знімали квартиру як по [ADDRESS], так й по [PERSON], мешкали разом до досягнення дитиною біля 6 місяців, відповідачка ніколи їй не говорила про наявність іншого чоловіка Свідки [PERSON] та [PERSON], суду показали, що не можуть нічого пояснити стосовно сумісного проживання сторін, від кого народжена дитина, з кім спілкувалася відповідачка або з кім жила та будь-які обставини щодо батьківства. Надння представником позивача художніх фотознімків дитини та фото дитини в колі родини позивача, медичних документів на дитину судом розцінюється, як участь позивача у вихованні та утриманні дитини, визнання ним протягом всього часу батьківства. З копії медичної карти вбачається, що зафіксований факт проживання [PERSON], як вагітної, шлюб не зареєстрований, з чоловіком в квартирі 21, на одному поверсі з матір'ю породіллі (а.с.20). Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його мати піклуються про [PERSON] (а.с.13,14,15,16,17,19,24,26). Виходячи з вимог ч.3 ст.53 КпШС , суд вважає, що в судовому засіданні доведено сумісне проживання та ведення спільного господарства сторін до народження дитини, а також сумісне виховання та утримання дитини, позивачем визнається його батьківство відносно [PERSON] [INFO] Суд вважає можливим, відмову в проведенні судової генотипоскопическої експертизи визнати як факт визнання батьківства. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved