Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], Веселовської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що під час шлюбу з відповідачем в 1978 р. вони придбали спірний житловий будинок по переселенню у колгоспу ім. Калініна. Будинок було оформлено на голову сім'ї - [PERSON] Позику за будинок в розмірі 4500 руб. сплачено в повному обсязі. З 1994 р. позивачка з відповідачем однією сім'єю не проживають, фактично шлюб розірвано, а свідоцтво про розірвання шлюбу отримано 19.11.2007 р. Враховуючи, що відповідач з 1994 р. в будинку не проживає, просить визнати її право на спірний будинок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності, з позовом погодився. Представник Веселовської сільської ради в судове засідання не з'явився, направив заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності, з позовом погодився. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1977 р. по 19.11.2007 р. Згідно з актом від 30.08.1978 р. [PERSON] як громадянину-переселенцю колгоспом ім. Калініна передано житловий будинок, розташований в с. Наташино вартістю 4500 руб. Належність відповідача до переселенців підтверджується переселенським квитком № 056038 від 17.07.1978 р. З довідки колгоспу ім.. Калініна від 27.05.1992 р. слідує, що позика за будинок у розмірі 4500 руб. погашена, заборгованості не має, будинок є особистою власністю [PERSON] Відповідно до довідки сільської ради від 23.11.2007 р. (а. с. 21) спірний будинок згідно з господарськими книгами Веселовської сільської ради належить на праві власності [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Аналогічно вказані правовідносини регулювалися нормами КпШС України, який діяв на час виникнення права власності. Аналізуючи вказані вимоги закону, суд вважає, що сторони мають рівні права на спірне майно, оскільки будинок був придбаний відповідачем за час шлюбу, а тому вказане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності, в якому частки сторін є рівними. Таким чином, позивачка має право на визнання за нею право власності на &frac12; частку житлового будинку незважаючи на те, що відповідач згоден з позовом. Доводи позивачки стосовно того, що вона має право на визнання за нею право власності на весь будинок є необґрунтованими, оскільки в передбаченому законом порядку відповідач [PERSON] не позбавлений розпорядитися своєю часткою будинку, у тому числі відчужити її будь-яким шляхом, відмовитися від свого права власності, що передбачено нормами ст. 346 ЦК України тощо. Такої відмови від свого права власності [PERSON] не заявляв, а позивачка не посилається в обґрунтування свого позову на вказані норми закону. Враховуючи викладене, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: partial