Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення районного суду і повернути справу на новий судовий розгляд. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 27 грудня 2007 року позовні вимоги [PERSON]. задоволено і проведено розподіл домоволодіння по [ADDRESS] в м. Ніжин між ним та [PERSON] на Ѕ та Ѕ частки , виділено йому в домоволодінні в рахунок Ѕ частки ,такі приміщення домоволодіння: в житловому будинку „А” - кімнату 1-2, площею 19,6 кв.м., вартістю 15468,98 грн., - вітальню 1-1, площею 13,2 кв.м., вартістю 10417,88 грн., - частину веранди а, площею 8,9 кв.м., вартістю 3308,2 грн., - ганок а-1, вартістю 211 грн. В господарських будівлях виділити: сарай „Б” площею 35 м2, вартістю 3112 грн., гараж „Г” площею 43 м2, вартістю 3621 грн., погріб „П” площею 22 м2, вартістю 2368 грн., Ѕ частини вбиральні, вартістю 236 грн., Ѕ частину колодязя, вартістю 731 грн., частину огорожі „№4” , вартістю 1117,3 грн., Ѕ частину огорожі „№3” , вартістю 403, 5 грн., Ѕ частину огорожі „№2”, вартістю 573,0 грн., Ѕ частину воріт з хвірткою, вартістю 209,5 грн., а всього на загальну суму 41777,36 гривень. Виділено [PERSON]. в користування Ѕ частину земельної ділянки площею 830,5 м. кв. , з них під житловою забудовою 53 м. кв., під не житловою забудовою - 39 м. кв., під двором та городом 373 м. кв., під двором загального користування 365,5 м. кв. позначені на схемі жовтим кольором. Виділено [PERSON], в рахунок Ѕ частки, такі приміщення в домоволодінні: в житловому будинку „А”: - кімнату 1-3, площею 9,7 кв.м., вартістю 7655,56 грн., - кімнату 1-4 площею 13,6 кв. м. , вартістю 10733,58 грн., - частину веранди а площею 6,9 кв.м. , вартістю 2564,8 грн., - прибудову „а-3” , площею 14,6 кв. м., вартістю 14961,0 грн., - тамбур „а-2” площею 3,6 кв.м., вартістю 2638,0 грн. В господарських будівлях виділити: сарай „Д” площею 20 м2, вартістю 571 грн., сарай „В” площею 18 м2, вартістю 800 грн., Ѕ частини вбиральні, вартістю 236 грн., Ѕ частини колодязя, вартістю 731 грн., частину огорожі „№4” , вартістю 561,7 грн., Ѕ частини огорожі „№3”, вартістю 403,5 грн., Ѕ частини огорожі „№2”, вартістю 573,0 грн., Ѕ частину воріт з хвірткою, вартістю 209,5 грн., а всього на загальну суму 42638,64 грн. Виділено [PERSON] в користування Ѕ частину земельної ділянкуи , площею 830,5 м2, з них під житловою забудовою 63 м2, під не житловою забудовою - 23 м2, під двором та городом 379 м2, під двором загального користування 365,5 м2, позначені на схемі рожевим кольором. Лишки земельної ділянки площею площею 973 кв.м виділити в тимчасове користування обох співвласників по 486,5 м. кв. згідно до схеми, запропонованої експертом по першому варіанту. Для забезпечення ізольованого користування частками в домоволодінні зобов'язано сторони виконати наступні ремонтно-будівельні роботи в житловому будинку: - демонтувати дверні блоки між вітальнею 1-1 та приміщення І і кімнатою 1-4, - закрити дверні прорізи між вітальнею 1-1 та приміщенням І і кімнатою 1-4, - виконати дверний проріз в стіні між приміщенням І та вітальнею 1-1, - влаштувати демонтований дверний блок в новому прорізі між приміщенням І та вітальнею 1-1, - влаштувати перегородку в приміщенні І. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON]. 430,64 грн. компенсації за надлишкову отриману частку в домоволодінні. Апелянт в апеляційній скарзі вказує на те, що суд не взяв до уваги аргументи відповідачки стосовно права на 2/3 частини спірного домоволодіння, а саме те, що на її утриманні залишився малолітній син, що при купівлі даного будинку значно більша частина грошей була саме відповідачки, яку вона отримала від батька, що не заперечував і позивач. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON]. уточнили доводи апеляційної скарги і зазначили, що не наполягають на скасуванні рішення з тих підстав, що частка [PERSON] є більшою, а лише просили змінити рішення і врахувати, що з нею залишилась проживати дитина і тому їй слід виділити ту частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель і земельною ділянкою, яку суд виділив позивачу, тому що там більші кімнати і вони більш освітлені. [PERSON]. в судовому засіданні не заперечував проти того, щоб змінити рішення суду і помінятися виділеними частками з відповідачкою. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга, з урахуванням тих доводів, які підтримує апелянт, підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що домоволодіння по[ADDRESS] в м. Ніжині було придбано сторонами під час шлюбу в 2003 році. Відповідно до копії довідки-характеристики Ніжинського МБТІ за №34, від 12 квітня 2007 року (а.с.6) за [PERSON]. та [PERSON]. зареєстровано на праві власності по Ѕ частині за кожним на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 04.06.2003 року. Відповідно до ст. ст. 356, 364 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю і співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача та виділив у натурі частки із майна співвласників відповідно до запропонованого варіанту поділу. Враховуючи думку сторін у визначенні кому яка частина будинку повинна належати та зважаючи на те, що дійсно дитина залишилась проживати з відповідачкою, кімнати, які виділені позивачу, мають більшу площу, то апеляційний суд вважає за можливе змінити рішення суду першої інстанції, помінявши визначені частки між [PERSON] та [PERSON]., так як це іде на користь інтересам сторін. Крім того, у зв'язку з тим, що помінялися між сторонами частки у домоволодінні і землекористуванні, апеляційний суд знаходить за необхідне визначитись з тим, хто повинен робити переобладнання у будинку з врахуванням кому яка частина дісталась, та розподілити судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved