Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. 12.03.2008 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. та про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивач зазначила, що 10.10.2003 року вона уклала шлюб з [PERSON]., який вони зареєстрували в відділі РАГС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 103. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Причиною того, що шлюб розпався, позивач зазначає відсутність взаємопорозуміння, постійний обман з боку відповідача, через що в сім'ї часто виникають сварки та скандали. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб позивач розриває вперше, відповідач вдруге. За домовленістю між сторонами донька залишиться проживати з позивачем. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. і витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. Також просить суд стягнути з [PERSON]на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 21 березня 2008 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені нею в позовній заяві. Вказала, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 10 жовтня 2003 року відділом РАГС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. Від шлюбу вони мають одну спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]Зазначила, що в період шлюбу відносини між нею та [PERSON]. стали такими, що спільне проживання з ним стало неможливе. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що між нею та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння, чоловік постійно її обманює, не ночує вдома, де він знаходиться їй не відомо, при цьому відповідач їй про це нічого не каже, але для неї все це є неприйнятним. Внаслідок цього в сім'ї постійно виникають сварки та скандали. Спільного господарства вона з відповідачем не веде, хоча вони і проживають разом. Шлюбні стосунки вони припинили. Спору про майно між нею та відповідачем немає. Місце проживання доньки визначено і вона буде проживати разом з нею. За вказаних обставин вважає за неможливе подальше подружнє життя і збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення. Просить суд розірвати шлюб та витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі визначеному нею в позовній заяві. Вказала, що вона працює діловодом в Городнянському ясла - садок № 4, та в середньому її заробітна плата становить 650 грн. на місяць. Коштів на утримання дитини не вистачає. Хоча відповідач і витрачає свої кошти на утримання дитини, але їх не вистачає. Ненадання в належній кількості коштів на утримання доньки відповідач мотивує тим, що він ніде не працює. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду заяви щодо поважності причин неявки в судове засідання та відкладення розгляду справи ( а.с. 15). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії [NUMBER]встановлено, що [PERSON]та [PERSON]одружились 10 жовтня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом РАГС Городнянського РУЮ Чернігівської області 10.10.2003 року зроблено запис за № 103. Спільне прізвище подружжя після одруження - [PERSON]( а.с. 7 ). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON]народилась [INFO]та її батьками значаться [PERSON]та [PERSON](а.с. 6). Відповідно до довідки виконкому Городнянської міської ради Городнянського району Чернігівської області за вих. № 987 від 12.03.2008 року встановлено, що [PERSON]зареєстрована у [ADDRESS], та до складу її сім'ї входять : чоловік - [PERSON]., донька - [PERSON]., 2004 року народження, яка знаходиться на утриманні матері ( а.с. 8 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаємопорозуміння між нею та чоловіком, через що в сім'ї постійно виникають сварки та скандали, неможливість подальшого спільного проживання з відповідачем, відновлювати стосунки позивач не має наміру, відмовляється від надання строку на примирення, спору з приводу майна та місця проживання дитини у сторін не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхньої спільної дитини, в зв'язку з чим шлюб між [PERSON]та [PERSON]підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища позивача, відсутності у подружжя інших неповнолітніх дітей, стану здоров'я дитини, матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved