Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання під час її вагітності, посилаючись на те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, в зв'язку з загрозою зриву вагітності нею були затрачені кошти на лікування, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт сумісного проживання з позивачкою, проте заперечує проти задоволення позову, вважає, що це не його дитина, але не надав заперечень та доказів, які б спростовували зазначені обставини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утимання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року (а.с.5). Згідно з довідкою поліклінічного відділення Балаклійської ЦРЛ [PERSON] знаходиться на обліку в жіночої консультації вказаної медичної установи з приводу вагітності строком 27 тижнів (а.с.6). У зв'язку із загрозою зриву вагітності [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні патології вагітних Балаклійської ЦРЛ з 16 січня 2008 року по 29 січня 2008 року (а.с.9-12). В зв'язку з лікуванням нею на лікування було затрачено 912,2 грн. (а.с.10-11). Як вбачається з довідки ВДВС Косівського РУЮ [PERSON] з 1 серпня 2007 року по 31 січня 2008 року не отримувала аліменти на синів: [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2004 року народження (а.с.8). Позивачка перебувала на обліку в Балаклійському центрі зайнятості як безробітна з 23 квітня 2007 року та отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується відповідною довідкою, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.15), виплата якої припинена на підставі наказу від 04.02.2008 (а.с.14). Відповідач не працює, але працездатний, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно її не надає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню вагітної дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан дружини, яка не працює, вагітна, має на утриманні трьох дітей, матеріальний стан відповідача, а також відсутність у нього інших неповнолітніх дітей та інших стягнень за виконавчими документами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання вагітної дружини. Стягуючи з відповідача лише половину витрат витрачених позивачкою на лікування, суд виходить з вимог ст.90 СК України, згідно якої дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу. На підставі викладеного,

Outcome: partial