Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про визнання за нею права на 1\2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] і залишився після смерті їхнього брата [PERSON], який помер [INFO]р., актовий запис про смерть № 86, посилаючись на те, що померлий [PERSON] був хворою людиною і біля двадцяти років назад його забрав до себе відповідач, який був його опікуном і є її рідним братом та спадкоємцем померлого. З дозволу відповідача її сім'я користувалася житловим будинком в [ADDRESS] За цей час вона зробила капітальний ремонт житлового будинку, побудувала сарай, облаштувала подвір'я, побудувала погріб, зробила баню та виконала інші роботи. Відповідач постійно говорив, що вказаний житловий будинок йому не потрібен і він на нього не претендує. Після смерті брата вона не оформляла спадщини і не зверталася із заявою до нотаріуса про оформлення спадкового майна по тій причині, що в неї були відсутні документи на нього та із-за відсутності спору між нею і відповідачем. Потім їй стало відомо, що відповідач має намір продати вказаний будинок для третьої особи [PERSON] При цьому він не узгоджував з нею вказаного питання і не вирішив питання про відшкодування витрат, понесених її сім'єю за проведені роботи. Враховуючи, що вона є спадкоємицею другої черги за законом разом із відповідачем, а тому вважає, що має право на частину спадщини після смерті брата. В судовому засіданні позивачка змінила підстави позовних вимог і збільшила їх, посилаючись на те, що[INFO] року померла її матір [PERSON], яка значилася головою колгоспного двору в [ADDRESS] Разом з нею членом колгоспного двору був брат [PERSON] - інвалід з дитинства. З 1982 року мати і брат проживали в Автономній Республіці Крим, куди їх забрав відповідач. Відповідно до діючого на той час законодавства - ст. 126 ЦК України (в редакції 1963 року) за братом залишилося право на частку в колгоспному дворі у розмірі 1\2 частини двору. При цьому, виїхавши у 1982 році разом із матір'ю і виписавшись з постійного місця проживання у [ADDRESS] брат втратив статус члена колгоспного двору, але в погосподарських книгах Красносільської сільської ради запису про виїзд на постійне місце проживання [PERSON] не було зроблено і він залишився значитися членом колгоспного двору. Враховуючи, що з 1982 року [PERSON] членом колгоспного двору фактично не був, то після смерті матері [PERSON] спадщина на 1\2 частину житлового будинку в [ADDRESS] відкрилася на загальних підставах. Після смерті матері ні відповідач ні покійний [PERSON] заяви про прийняття спадщини не писали і вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), які б свідчили, що вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном не виконали. З 1982 року до 2005 року ніхто із них на території Гощанського району і у вказаному житловому будинку не проживали. Вона після смерті матері приїжджала в с. Витків, обробляла присадибну ділянку, доглядала будинок, забрала собі деякі речі, що належали покійній матері, вступивши таким чином у володіння та управління спадковим майном, що і підтверджується довідкою Красносільської сільської ради Гощанського району № 309 від 08 листопада 2007 року. [INFO] року помер брат - [PERSON] і після його смерті вона не звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, так як фактично користувалася будинком у с. Витків і тому, що брат сказав що спадщину після смерті померлого брата оформив на себе. Вважаючи, що будинок належить їм обом в рівних долях, вона цього не заперечувала. В 2006 році відповідач без її відома продав будинок [PERSON]. і неповідомивши її про це та здійснив продаж будинку без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що і примусило звернутися її до суду. В судовому засіданні виявилося, що відповідач ввів її в оману і ніякого оформлення документів на спадщину на себе не оформляв. Обманом продав будинок, обманом оформив акти державної власності на земельну ділянку біля хати, але рішення сесії сільської ради про приватизацію земельних ділянок вже відмінено самою сільською радою. За таких умов вона вважає, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин - із-за обману відповідача. При цьому вона вважає, що із спадкової маси повинен бути виключений сарай, який побудований нею, про що свідчить рішення Красносільської сільської ради № 15 від 16.04.1992 року про надання дозволу на перебудову господарського приміщення. Тому позивачка просить визнати причини пропуску прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними і вважати її такою, що прийняла спадщину своєчасно та визнати за нею право на спадщину, що залишилася після смерті матері [PERSON] на 1\2 частину житлового будинку в [ADDRESS] та на 1\4 частину даного житлового будинку, як на спадкове майно, що залишилося після смерті брата [PERSON], а всього визнати право на спадщину на 3\4 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Крім того, визнати за нею право власності на сарай, побудований особисто нею. Позивачка просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав і пояснив, що наприкінці літа 1982 року він забрав до себе у Крим матір [PERSON], 1905р. народження та брата [PERSON], інваліда дитинства першої групи. При узгодженні питання про долю матері та брата він усно домовився з[PERSON]. про те, що так як він живе далеко і не зможе доглядати за садибою, то за нею буде доглядати позивачка та користуватися нею, але садиба залишиться за [PERSON] 11 лютого 1984 року померла матір [PERSON], а 12 липня 1984 року він звернувся у Гощанську районну нотаріальну контору і оформив всі документи на житловий будинок з надвірними спорудами на себе. Але коли він звернувся в Гощанську нотаріальну контору у травні 2006 року, то нотаріус заявив, що документи пошкоджені і пропали. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, він почав оформляти документи на будинок і на землю, щоб Красносільська сільська рада не продала будинок. Оскільки його сім'я проживала у Криму, а у Витків жити ніхто не хотів їхати. 11 січня 1988 року померлий брат [PERSON] оформив право на спадщину після смерті матері [PERSON], а саме - на грошові вклади. Таким чином і житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Гощанського району прийняв також [PERSON], так як прийняття спадщини під умовою або застереженнями не допускається, але свідоцтва про право власності не виробляв. Так як померлий [PERSON] з 1982 року проживав разом з ним в одному житловому будинку, то він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] своєчасно, а позивачка не звернулася у встановлений законом термін до нотаріальної контори із відповідною заявою, отже посилання її на те, що він її ввів в оману не є поважною причиною для поновлення строків для прийняття спадщини. [PERSON]просить відмовити в задоволенні позову, а стягнути з неї судові витрати по справі у розмірі 2610 грн.10 коп. і моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Третя особа на стороні відповідача [PERSON]в судовому засіданні пояснив, що він купив у відповідача житловий будинок з надвірними спорудами в[ADDRESS], сплативши за це відповідні кошти. Він вважав власником будинку відповідача і тому сплатив йому гроші за будинок, так як йому було відомо, що покійний [PERSON] проживав у сім'ї відповідача де і проживала до дня смерті їхня матір. Крім того технічний паспорт був виготовлений на ім'я [PERSON] Якщо буде вирішено спір і сторони вирішать продати будинок, то він його купить, а якщо ні - то відповідач поверне йому гроші. Свідок [PERSON]в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача по справі і брат чоловіка [PERSON] та її свекруха [PERSON] проживали у Криму з ними разом з 1982 року до дня смерті. Коли вирішувалося питання про подальшу долю матері та брата відповідача, то зібралася вся родина і ніхто не хотів забрати до себе обох, а погодився лише [PERSON]Після їх смерті чоловік їй говорив, що оформив всі документи про спадщину на себе. Свідок[PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою сторін і їй відомо, що після смерті [PERSON] у 1984 році позивачка приїхала з Казахстану і весь час по сьогоднішній день доглядає будинок в с. Витків, а відповідач не з'являвсь до хати. Вона вважає, що будинок має належати позивачці, так як вона зробила капітальний ремонт, побудувала сарай і доглядає за господарством. Свідок [PERSON]., яка є двоюрідною племінницею сторін дала аналогічні пояснення, що і свідок[PERSON] Свідок [PERSON] підтвердив, що позивачка робила ремонт будинку після смерті матері, побудувала сарай, а відповідача біля хати він не бачив. Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою сторін, в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що доглядав матір і брата [PERSON] відповідач. Мати за життя казала, що хто догляне [PERSON], тому буде й будинок. Вона не претендувала на спадщину. Раніше із позивачкою були нормальні стосунки, а зараз неприязні. Їй також відомо, що позивачка проживала на день смерті [PERSON] у житловому будинку у с. Витків. Свідок [PERSON]., яка є дружиною покійного брата сторін підтвердила, що батьки сторін казали, що хто догляне [PERSON], тому буде й будинок. Їй відомо, що позивачка переробляла сарай. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог, свідків, дослідивши інші докази по справі та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Згідно ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що[INFO] року померла матір сторін - [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 січня 1988 року, виданого на ім'я [PERSON], яка завірена Гощанською районною державною адміністрацією. Згідно даного свідоцтва [PERSON] оформив право на спадщину на грошові вклади, що підтвердив представник відповідача і цього факту не заперечує позивачка. Посилання позивачки на те, що [PERSON] не прийняв спадщину на житловий будинок з надвірними спорудами після смерті [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Також позивачка не подала доказів про своєчасне прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], так як вступила в управління та володіння спадковим майном після спливу шестимісячного терміну встановленого ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) - повернулась з Казахстану у 1989 році. Згідно технічної документації № 138 від 16 жовтня 2006 року за [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними спорудами у [ADDRESS] Таким чином суд вважає, що спадкодавцем житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] Гощанського району був [PERSON] У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Оскільки сторони визнали той факт, що вони є рідним братом та сестрою, а померлий [PERSON] був їх рідним братом, то дані обставини не підлягають доказуванню згідно ст. 61 ЦК України. За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі постійно проживав - з 1982 року із спадкодавцем - [PERSON], а тому вважається таким, що прийняв спадщину своєчасно. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Позивачка просить визнати строк пропуску для прийняття спадщини з поважних причин - фактичне володіння та управління спадковим майном до двадцяти років, що знайшло підтвердження в судовому засіданні показами свідків[PERSON], [PERSON]., [PERSON], чого не заперечував і сам відповідач та неправдиві дані відповідача про те, що житловий будинок оформлено після смерті матері на нього. Суд вважає, що причини пропуску для прийняття спадщини позивачкою є поважні, а тому є підстави вважати позивачку такою, що прийняла спадщину своєчасно. За таких обставин за позивачкою слід визнати право на спадщину - на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Гощанського району, в розмірі 1\2 частини, що залишилася після смерті [PERSON] Що стосується визнання права власності за позивачкою на сарай, позначений літерою «Б» в технічній документації, то як вбачається із копії рішення виконавчого комітету Красносільської сільської ради від 16.04.1992 року № 15 «Про надання дозволу на перебудову господарського приміщення на присадибній ділянці», то такий дозвіл надано. В судовому засіданні було встановлено, що з 1989 року житловим будинком у [ADDRESS] користувалася позивачка, а не відповідач чи померлий [PERSON] Згідно ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин суд вважає, що позивачка правомірно набула права власності на сарай, позначений літерою «Б» в технічній документації, що належить до житлового будинку який розташований в [ADDRESS] У відповідності ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанцій позивачка сплатила 94,54 грн. державного мита, 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення, 2000 грн. послуги адвоката. Оскільки позов на її користь задоволено частково у розмірі 67%, то з відповідача підлягають стягненню і судові витрати по справі у розмірі 1423,44 грн. Відповідач просить стягнути судові витрати по справі у розмірі 27610 грн. з яких витрати на проїзд складають 610,10 грн., витрати на юридичну допомогу 2000 грн. одночасно відповідач просить стягнути з позивачки 25000 грн. моральної шкоди. У відшкодуванні моральної шкоди слід відмовити оскільки заява подана не належним чином, як того вимагає ст. 119 ЦПК України і моральна шкода включена до судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Згідно проїзних документів, представлених відповідачем за явку до суду, суд приймає до уваги ті проїздні документи, в які дні були судові засідання і згідно повісток [PERSON]викликався в якості відповідача по даній справі, тобто на суму 487,22 грн. Отже з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню 660 грн. витрат за надання правової допомоги, 160,78 грн. витрат на дорогу, а всього 820,78 грн., що становить 33% від суми незадоволеного позову на користь позивачки.

Outcome: partial