overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння , розташованого [ADDRESS]. Позивач в установлений законом 6 - ти місячний термін не звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса , вважаючи, що він користуючись майном покійної матері прийняв спадщину, разом з тим він є юридично не обізнаною особою в зв'язку з чим прохає суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав , прохає їх задовольнити. Третя особа 2- га Лубенська Державна нотаріальна контора надала суду письмову заяву згідно якої прохає розглянути справу без свого представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши обставини справи, докази суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Встановлено, що позивач являється рідним сином [PERSON], яка померла [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтвом про смерть. [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала в житловому будинку [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння розташованого в [ADDRESS]. в якому вона проживала. Позивач, маючи намір оформити право власності на цю спадщину, як єдиний спадкоємець звернувся з заявою з цим питанням до нотаріальної контори, однак через пропуск 6 -ти місячного терміну нотаріус йому в цьому відмовив. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України вказано ... для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини, який пропустив позивач з поважних причин, що позбавляє її права прийняти спадщину. У відповідності з ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, чого вимагає позивач . Враховуючи суд вважає , що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

ОКВПТГ 'Лубнитеплоенерго' звернулось до суду з позовом до [PERSON]., [PERSON]., про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Відповідачі є споживачами теплової енергії , зареєстровані і проживають за адресою [ADDRESS]. За період з 01.02.2005 року по 01.01.2008 року в зв'язку з не оплатою за споживання теплової енергії мають заборгованість в розмірі 3160 грн.17 коп., у добровільному порядку борг не погашений. Позивач прохає стягнути з відповідачів 3160 грн. 17 коп. боргу за спожиту теплову енергію, який склався станом на 01.01.2008 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив, прохаючи суд стягнути з відповідачів 961 грн.66 коп. та судові витрати солідарно, оскільки суму боргу відповідачі частково погасили. Відповідачі позовні вимоги по стягненню боргу в розмірі - 961 грн. 66 коп. та судових витрат визнали. Дослідивши обставини справи , докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 20 ч.3п.5 ЗУ 'Про житлово-комунальні послуги' споживач зобов'язаний сплачувати житлово - комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином . За ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги проводиться щомісячно в установлені Законом строки, чого не виконували відповідачі. Встановлено , що розмір заборгованості відповідачів з урахуванням часткового погашення боргу за споживання теплової енергії за період з 01.02.2005 року по 01.01.2008 року складає - 961 грн.66 коп. з чим погодилися відповідачі. Спору по розміру заборгованості у сторін не має. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося з особистих причин. Відповідач [PERSON]. не заперечує проти задоволення позову. Сторонам надавався строк для примирення, але міри прийняті судом для збереження сім»ї виявилися безрезультатними. Судом встановлено: Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2002 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]року (а.с.5). Сторони з листопада 2007 року проживають окремо. Спору про місце проживання дитини, як і про поділ майна у сторін не виникає. Сім'я сторін розпалася, так як спільне життя не склалося через постійні сварки, а тому подальше збереження сім'ї неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з тих підстав, що він проживає в [ADDRESS]. 20 березня 1986 року йому було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, в якому його прізвище вказане [PERSON], що не збігається з даними паспорта, згідно якого його прізвище [PERSON]. Просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа - свідоцтва про права власності на житло. Представник заінтересованої особи для розгляду справи до суду не з»явився, просив слухати справу без його участі, з заявою погодився. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що прізвище заявника, згідно даних паспорта та пенсійного посвідчення [PERSON] (а.с.3,16). 8 квітня 1986 року Сумським райвиконкомом на підставі рішення Сумської районної ради народних депутатів від 20 березня 1986 року №65 було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] на ім.»я [PERSON] російською мовою ( а.с.6). Ту обставину, що зазначений будинок збудований і належить заявнику підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] та не оспорює Косівщинська сільська рада (а.с.9). За викладених обставин суд вважає доведеним факт належності заявникові свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

08.01.2008 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу &frac12; частини квартири [ADDRESS]. В позові зазначив, що спірна кооперативна квартира була отримана його матір'ю [PERSON] у 1984 р. Пайовий внесок за квартиру був повністю сплачений батьками у 1992 р., і з того часу відповідач [PERSON] набув права власності на &frac12; частину квартири. 08.10.2001 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив &frac12; частку спірної квартири за 5.000 грн. Посилаючись на норми ст. ст. 220, 384, 657 ЦК, просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на &frac12; частку квартири. Відповідач [PERSON], та третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи без їх участі, з позовом згодні, третя особа [PERSON] позов визнала, не заперечує проти визнання право власності за [PERSON], котрий придбав &frac12; частку квартири, що належала батьку. Вислухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1 ст. 22 КпШС, що діяв на час сплати подружжям [PERSON] пайового внеску за квартиру, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Встановлено, що пай за спірну кооперативну квартиру [ADDRESS] був виплачений [PERSON] під час шлюбу у квітні 1992 р. (довідка ЖБК № 281 "Протон-7", а.с. 11). У відповідності до ст. 15 Закону України "Про власність"[PERSON] і [PERSON] з цього часу придбали право власності на спірну квартиру в рівних частках. 08.10.2001 р. між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач продав, а позивач купив &frac12; частку спірної квартири за 5.000 грн, що не оспорюється сторонами та підтверджується розпискою. (арк..с.9) Оскільки умови цього договору фактично виконані, [PERSON] з жовтня 2001 р. в спірній квартирі не проживає, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин правила ст. 220 ЦК і задовольнити позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] просила розділити майно між нею та колишнім чоловіком. Зазначила, що вона розірвала шлюб з чоловіком. Під час шлюбу вони спільно нажили майно: телевізор за 1200 грн; відеомагнітофон за 700 грн.; праску за 75 грн., Супутникову антену за 1000 грн., книги за 500 грн.; магнітофон для автомобіля за 750 грн та золоті вироби. Просила виділити їй телевізор та грошову компенсацію 925 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивачка змінила та доповнила свої вимоги. Просила зобов'язати відповідача компенсувати їй за спільно нажите майно кошти в сумі 1920 грн. та стягнути з нього судові витрати. Представник позивачки вимоги її підтримав, просив їх задовольнити та затвердити судовим рішенням. Відповідач з вимогами позивачки погодився, проте, зазначив, що він постраждав в дорожньо - транспортній пригоді і не в змозі повернути всі кошти зразу. Просив розстрочити на рік виплату цих коштів позивачці. Заслухавши позивачку, її представника, відповідача, вивчивши письмові докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і кожна річ набута за час шлюбу є об'єктом права цієї власності подружжя. Встановлено , що позивачка та відповідач перебували у шлюбі до 04 січня 2008 року. Рішенням Віньковецького районного суду від 04 .01. 2008 року цей шлюб розірвано. За час шлюбу подружжя набули майно : телевізор , праску, супутникову антену, книги, автомагнітофон . Про наявність майна, і його ціну у сторін спору немає. Сторони дійшли згоди і в тому, що відповідач компенсує вартість цього майна та виплатить 1920 грн позивачці. Але не погодились в частині розподілу судових витрат / держмита, та витрат на правову допомогу/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо розміру позовних вимог. За таких обставин, відповідно до ст. 89 ЦПК України кожна з них несе половину судових витрат. Тому з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] половину витрат пов'язаних зі сплатою державного мита, інформаційно технічного забезпечення розгляду справи та послуг представника / 30+51+160+150+50/: 2 = 220 грн. 50 коп. Також на її користь з [PERSON] слід стягнути компенсацію в сумі 1920 грн. за спільно нажите майно під час шлюбу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

До суду з позовом звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили виділити їм майновий пай в натурі з майна колишньої селянської спілки ім. Шевченка с. Зоряне. Зазначили, що вони являються власниками майнових сертифікатів. Розмір їхньої частки у майні пайового фонду складає 27343,88 грн.. За структурою пайового фонду спілки „Зорянка” на автомобілі припадає 4,01%, що становить 1097,00 грн.. Позивачі просять виділити їм майновий пай у вигляді автомобіля КАМАЗ - державний номер [NUMBER] вартістю 3839, 00 грн. Комісія по розпаюванню не заперечує, але немає рішення загальних зборів про це. Під час попереднього розгляду справи позивач [PERSON] та представник позивачів підтримали свої вимоги. Просили виділити їм в натурі автомобіль грузовий КАМАЗ . Повідомили, що на цьому автомобілі [PERSON] пропрацював більше 20 років . Рішенням комісії по розпаюванню передано авто позивачам та на зберіганні перебуває автомобіль у [PERSON] Позивачі відмовляються від 11 - групи основних засобів в розмірі 19, 77 % на суму 5404,88 грн., а тому просять виділити їм транспортний засіб. Представник спілки співвласників вимоги позовні визнала, просила їх задовольнити під час попереднього розгляду справи. Заслухавши сторони, вивчивши письмові докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] являються власниками майнових сертифікатів серії - ХМВН номер - 009728; 009967; 009672; 009994. На підставі всіх сертифікатів розмір частки у майні пайового фонду складає 27343,88 грн. / 1156,65+10690,81+1696,42 + 13802,79/, а 4,013 % від зазначеної суми становлять 1097,00 грн./ 27343,88 х 4,013 : 100/. Різниця в вартості автомобіля являється значною. Проте позивачі відмовляються від претензій на другу групу основних засобів, яка складає 16% від всього розпайованого майна та перевищує вартість автомобіля КАМАЗ. При цьому судом приймається до уваги той факт, що один із позивачів [PERSON] працював на зазначеному автомобілі більше 20 років. Автомобіль зберіг в робочому стані і розмір його майнового паю складає 10690,81 грн, що значно більше інших пайщиків. На зберіганні у [PERSON] з 2007 року перебуває автомобіль КАМАЗ -державний номер [NUMBER] вартістю 3839 грн. Йому він переданий комісією по розпаюванню актом від 10.08.2007 року. Відповідно до ст. 12 ч.2 закону України „Про власність” позивачі, як колишні члени колективного господарства ім. Шевченка с. Зоряне, Віньковецького району вправі претендувати на частку колективного майна яким є автомобіль. Тому цей транспортний засіб слід виділити позивачам у власність. Даний транспортний засіб перебував в оренді і рахувався за ліквідованим підприємством ТОВ „ЛАН” за адресою с. Зоряне, Віньковецького району , Хмельницької області. Визнати, що позивачі не вправі претендувати на 2 групу майна в пайовому фонді майна спілки „Зорянка” с. Зоряне , Віньковецького району, Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON][INFO]народження в розмірі &frac14; частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, , мотивуючи тим, що вони спільно не проживають, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден виплачувати аліменти у запропонованому розмірі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.02.2007 року було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області актовий запис № 14. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON][INFO]народження, батьком якої, згідно свідоцтва про народження являється відповідач. В даний час сторони спільно не проживають, відповідач матеріальної допомоги дружині на утримання неповнолітньої дочки не надає. На підставі ст.ст.180, 183 СК України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, приймає рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 180, 181,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованному шлюбі з 19.12.1992 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON][INFO]року народження та неповнолітнього сина [PERSON][INFO]року народження, які проживає разом з позивачкою. В січні 2008 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, грає в автомати та програє всі зароблені гроші. Тому сім'ї у них не має і вона існує формально так як вони з лютого 2004 року припинили подружні стосунки, відповідач пішов з дому та проживає в іншому місці, вони не ведуть сумісного господарства та не мають спільного бюджету. Майнового спору та спору по місцю проживання дітей не мають. Посилаючись на наведене і те, що відповідач не бажає подавати до суду спільну з нею заяву про розірвання шлюбу, просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просила суд розірвати шлюб. Відповідач в суді позов визнав в повному обсязі. Положення ст.174 ЦПК України судом роз'яснені, проти постановлення рішення про задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 20.09.91р., актовий запис №653, у відділі РАГС Шосткинського міськвиконкому Сумської області. Від шлюбу дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що з квітня 2000 року припинили підтримувати шлюбні стосунки з відповідачкою, оскільки досить тривалий час в сім'ї не приходили до єдиної думки з приводу вирішення життєвих питань, виникали сварки, різного роду непорозуміння і з того часу проживають окремо. Поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Вважає шлюб формальним, сім'ю розпавшоюся, настоює на розірванні шлюбу, сплату держмита при реєстрації розірвання шлюбу бере на себе. Відповідачка позов визнала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, суд вважає, що при таких обставинах сім'я не може існувати, доводи позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач не надає їй матеріальної допомоги, інших стягнень відповідач не має. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, неповідомивши суд про причину неявки та не надавши суду заяву про відкладення справи. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані докази, вислухавши пояснення позивачки, відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно зі свідоцтвом про народження дитини позивачки відповідач є її батьком, а згідно ст.180 Сімейного кодексу України батько зобов”язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров”я та матеріальне становище дитини, задовільний стан здоров”я та матеріальне становище відповідача, який не має інших дітей та непрацездатних батьків , має дохід, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає обгрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача. Відповідач у судове засідання не з”явився оскільки відбуває покарання у місцях позбавлення волі, на час розгляду справи не повідомив суд про причини своєї неявки. Зі згоди позивачки суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач, тому відповідно до ст.180 СК України він зобов”язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно довідки дитина мешкає з позивачкою по справі. Як пояснила позивачка, відповідач не надає допомоги на утримання дитини. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача. Відповідач позовні вимоги визнає. У свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач, тому відповідно до ст.180 СК України він зобов”язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно довідки дитина мешкає з позивачкою по справі. Як пояснила позивачка, відповідач не надає допомоги на утримання дитини. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

Сторони знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому, Сумської області 19.12.1998 року, актовий запис № 604, мають дочку [PERSON],[INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, так як втратила до нього почуття любові та поваги, в наслідок чого подружні сосунки та сумісне проживання припинені з січня 2008 року, оскільки відповідач систематично зловживав спиртними напоями, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки доходів відповідача. Відповідач позовні вимоги позивачки визнає, згоден на припинення шлюбу та стягнення аліментів. Суд приходить до слідуючого. Як убачається з пояснень сторін, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги внаслідок чого подружні стосунки та сумісне мешкання припинені з січня 2008 року. З часу припинення подружніх стосунків сторони не приймали дійсних мір до примирення, та поновлення подружніх стосунків, відповідач не надає допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні дитини. На примирення сторони не згодні, так як вважають що сім”я розпалась. При таких обставинах суд вважає за необхідне припинити шлюб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожної сторони, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, оскільки він зареєстрований батьком дитини.

Outcome: approved