overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , вказуючи, що придбав цю квартиру у відповідачів, але договір ними не був оформлений належним чином. У судове засідання з`явилися позивач, відповідачі. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] області належить позивачам у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.08.2000 року. 01.11.2007 року позивач та відповідачі домовилися про купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. В той же день, тобто 01.11.2007 року, позивач передав відповідачам за квартири [ADDRESS] 10000грн. Вищевказане майно позивач придбав у відповідачів за свої особисті кошті, а відповідачі як доказ отримання грошей передали йому квартиру та правовстановлюючі документи на неї. Нотаріально посвідчити договір сторони не можуть у зв`язку з тим, що відповідачі відмовляються від цього, посилаючись на важкий матеріальний стан та відсутність часу. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ГК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконала договір, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення договору, то суд має право на вимогу сторони, що виконала договір, визнати договір дійсним. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 01.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] - дійсним. У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен громадянин має право розпоряджатися своєю власністю, тому суд також вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яка в складається з: 1 - коридору, 2 - вбиральні, З - ванни, 4 \~ \~ \~ \~- житлової, 5- кухні, 6- житлової, 7- балкону,укладеного в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі дійсним, вказуючи на те, що вони виконали усі умови договору, а відповідач не погодився оформити договір у нотаріуса. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що вони по договору купівлі-продажу укладенному в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі в рівних долях купили у [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яка в складається з: 1 - коридору, 2 - вбиральні, 3 - ванни, 4 - житлової, 5 - кухні, 6 - житлової, 7-\~балкону,\~але догорів\~купівлі-продажу\~не був нотаріально засвідчений. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так в \~ \~ \~ \~судовому засіданні було \~ \~ \~ \~встановлено, що \~ \~ \~ \~ [PERSON] , \~ \~ \~ \~який діяв\~від імені [PERSON] \~ \~ \~ \~та [PERSON] продав, а [PERSON] , [PERSON] в рівних долях купили квартиру [ADDRESS] , яка в складається з: 1 - коридору, 2 - вбиральні, З - ванни,4 - житлової,5 - кухні,6 -житлової,7 - балкону.Договір було складено \~ \~ \~ \~за № 3179/Б від 13\~грудня 2001\~року в представництві Одеської товарної біржі в м.Білгород-Дністровському (а.с.8,9). Нотаріально договір не був \~ \~ \~ \~укладений,\~позивачі повністю виконали умови угоди, а відповідач ухиляються від нотаріального оформлення. Відповідно до ч.2 \~ \~ \~ \~ст.220\~ЦК України\~якщо сторони\~домовилися щодо усіх істотних\~умов договору,що підтверджується \~ \~ \~ \~письмовими доказами,і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,\~суд може визнати\~такий договір дійсним.\~У цьому разі \~ \~ \~ \~наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен громадянин має право розпоряджатися своєю власністю, тому суд також вважає необхідним визнати за [PERSON] , \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~в рівних\~долях право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] ,яка\~в складається\~з: 1 - коридору, 2 - вбиральні, З - ванни,4 - житлової,5 - кухні,6 -житлової,7 балкону. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення суми кредиту та відшкодування збитків завданих невиконанням договору кредиту, вказуючи на те, що 15 березня 2007 року між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір № 0910252 К, за яким відповідач отримав кредит в сумі 5 000 грн. на умовах сплати відповідачем 48 % річних. Для належного забезпечення договору був укладений договір застави № 0910252 Z від 15 березня 2007 року. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Кінцевий термін погашення кредиту 15 вересня 2008 року. Станом на 25 грудня 2007 року заборгованість відповідача по кредитному договору складає: по відсоткам за користування кредитом 3353 грн. 42 коп. та по сплаті суми основного боргу 5000 грн.00 коп. яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 113 грн 53 коп. В судовому засіданні представник позивача Усенок Леонора Георгіївна позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Виклала мотиви зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 15 березня 2007 року відповідач уклав із позивачем кредитний договір № 0910252 К, згідно якого КС «Деснянська» зобов'язалася надати [PERSON]кредит в сумі 5 000 грн., а останній зобов'язався проводити погашення кредиту згідно до затвердженого графіку шляхом внесення готівки до каси спілки та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 48 процентів річних. Згідно ст.526 ЦК України зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту від 12.12.2007 року заборгованість за кредитом [PERSON]становить 8353 грн.42 коп., з яких заборгованість по кредиту - 5000 грн. 00 коп., заборгованість по нарахованим відсоткам - 3353 грн.42 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8353 грн 42 коп загальної суми боргу та судові витрати, які складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30 грн та судовий збір в розмірі 83 грн 53 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1969р. від якого мають повнолітню дитину. Поскільки сторони припинили спільне проживання в 1997р. через виниклі непорозуміння, тому позивач, в звязку з тим, що вони не проживають разом, і не мають наміру відновлюватим шлюбні відносини просить шлюб розірвати. Відповідачка, позов визнала і згідна на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що поскільки сторони не проживають разом тривалий проміжок часу і не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про те, що сім”я розпалася, обидва настоюють на розірванні шлюбу, тому позов можливо задоволити. На підставі викладеного, ст.105,110,112СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач в позові посилається на те, що з відповідачкою по справі він знаходився у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1989 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2004 року шлюб між ним та відповідачкою розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, який мешкає з відповідачкою. У 1990 році їх сім'я отримала однокімнатну квартиру[ADDRESS]. На підставі рішення Павлоградського міськвиконкому № 809 від 23.08.2005 року, статус наданої їм квартири було змінено, квартира визнана жилою квартирою з правом постійного користування. Після припинення шлюбних відносин з 2002 року відповідачка разом з сином не мешкає у вказаній квартирі без поважних причин, та не несе витрат на утримання житлової площі та оплату комунальних послуг, особистих речей у квартирі немає. Відповідачка в добровільному порядку виписуватись з квартири не бажає. Просить суд визнати [PERSON]такою, що втратила право користування квартирою[ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 71, 72 ЖК України, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 серпня 1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2004 року шлюб між сторонами розірваний. /л.с. /. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]народження, який мешкає з відповідачкою. /л.с. /. У 1990 році сторони отримали однокімнатну квартиру[ADDRESS]. На підставі рішення Павлоградського міськвиконкому № 809 від 23.08.2005 року, статус квартири [ADDRESS]змінений, вона визнана жилою квартирою з правом постійного користування. /л.с. /. Після припинення шлюбних відносин з 2002 року відповідачка разом з сином не мешкає у вказаній квартирі без поважних причин, не несе витрат на утримання житлової площі та оплату комунальних послуг, особистих речей відповідачки у квартирі немає, що підтверджується актом від 24.12.2007 року. /л.с. /. Відповідачка в добровільному порядку виписуватись з квартири не бажає. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України “при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців”. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 17.12.2001 року зареєструвала шлюб з [PERSON] В період шлюбу народився син [PERSON],[INFO]року народження. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач без поважних причин не бере участі в вихованні дітей, повністю ухиляється від обов'язків по утриманні дітей. Якої-небудь матеріальної допомоги не надає. Позивачка ніде не працює, у зв'язку з тим, що доглядає дитину. Відповідач працює кровельником в приватному підприємстві «Україна» за адресою бульвар Юності, 59 м.Запоріжжя та отримує стабільну заробітну плату. Аліментних обов'язків у відповідача немає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на її користь на утриманні сина[PERSON],[INFO]року народження, аліменти в розмірі &frac14; з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2008 року до досягнення повноліття дитини. Крім того стягнути з відповідача витрати, пов'язані з виплатою правової допомоги адвоката у сумі 70 гривень. У судове засіданя відповідач не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовна заява законна, обгрунтована і підлягає задоволенню частково у розмірі 210 грн. за наступними підставами:  підтвержуються поясненнями позивачки;  свідоцтва про одруження [PERSON] серія [NUMBER], виданого 17.12.2001 року Чорноземненською сільською радою;  копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], виданого 17.12.2001 року Чорноземненською сільською радою;  довідкою про склад сім'ї [PERSON], виданою № 19 від 23.01.2008 року Чорноземненською сільською радою;  довідкою про витрати, пов'язнані з виплатою юридичної допомоги у розмірі 70 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача посилаючись на те, що 03 вересня 2007 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем по справі в РАЦС Ново українського районного управління юстиції, від спільного життя дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося в зв”язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, в зв”зку з чим виникали сварки і тому вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, підтримавши позовні вимоги у судовому засіданні у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно на виклик суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 03 вересня 2007 року сторони по справі уклали шлюб в РАЦС Ново українського районного управління юстиції, актовий запис № 93 від подружнього життя спільних дітей не мають, через органи РАЦС не бажають спільно звертатися та розривати шлюб. Шлюб укладено відповідачем по справі повторно. Однак, шлюб фактично розпався через сварки між пожружжям, що виникають на побутовому рівні. Проте внаслідок систематичності конфліктів, які виникають між сторонами позивачка втратила почуття поваги і любові до відповідача та вважає подальше сумісне проживання з неможливе, так як протягом останніх двох місяців спільно не проживають. Примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім”ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що шлюб відповідачем зареєстровано повторно із відповідача підлягає стягненню в дохід держави держмито за реєстрацію розірвання шлюбу в сумі 25 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що 03 березня 1995 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем по справі, від якого [INFO] року народилася донька[PERSON]. Сторони однією сім”єю не проживають, донька проживає біля позивачки і знаходиться на її повному утриманні, відповідач по справі не надає ніякої допомоги на утримання дитини, тому позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, підтримавши позовні вимоги у судовому засіданні повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зобов”язався сплачувати аліменти у розмірі 1\4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно до ст.ст.180,181,182,183 СК України позов підлягає частковому задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач працює, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає в добровільному порядку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов*язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленності щодо виконання цього обов*язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідача від виконання обов*язку по утриманню дітей суд не вбачає. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 2 СК України суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, виходить з призумції фізичного здоров”я відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці, а тому справедливим розміром аліментів на утримання однієї дитини буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі ст. 4 п. 5) Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року “Про державне мито” та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у суді 7.50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

В січні 2008 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначає, що проживала з відповідачем в шлюбі ,який в подальшому було розірвано. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Дочка навчається в 11 класі Кобеляцького навчально-виховного комплексу №1., є інвалідом дитинства 2 групи по слуху. В зв”язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивачка прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти по &frac14; частині його заробітку ( доходу) , щомісячно на період навчання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила суду, що дочка навчається в 11 класі Кобеляцького НВК № 1, є інвалідом дитинства і потребує матеріальної допомоги . Відповідач в судове засідання не з”явився, від нього надійшла заява про визнання позову. Третя особа [PERSON]. в судовому засіданні пояснила , що не заперечує проти позову, пред”явленого її матір”ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі , , шлюб розірвано в червні 1996 року ( а.с.2).Мають дочку [PERSON] ,[INFO] ( а.с.3). Дочка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні ( а.с.5). Згідно довідки з навчального закладу, вона навчається в 11 класі Кобеляцького НВК № 1 ( а.с.4). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв”язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки дочка позивачки і відповідача після досягнення повноліття продовжує навчання і у зв”язку з цим потребує матеріальної допомоги ,а відповідач відповідно до свого матеріального становища погоджується надавати таку допомогу, то суд вважає розмір стягувати з відповідача аліменти на користь позивачкм в розмірі &frac14; частини заробітку ( доходу) відповідача.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

28 січня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньки та сина в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня її звернення з позовом до суду і до досягнення дітей повноліття. В обґрунтування доводів, наведених в позові, [PERSON] посилається на те, що з 26 грудня 2003 знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася двійня: син [PERSON] та [PERSON]. Відповідач зобов'язаний утримувати дітей, однак матеріальної допомоги не надає, чим ставе сім'ю в тяжке матеріальне становище. У судове засідання від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав в повному обсязі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита в дохід держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

08 листопада 2007 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив суд встановити факт, що[PERSON] є матір'ю, яка померла [INFO]року. Встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Заінтересовані особи Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, Відділ реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. В судовому засіданні встановлено, що заявник народився [INFO] року. Згідно повідомлення про відсутність запису акту цивільного стану ( а.с. 6 ) запис акту про народження на [PERSON] відсутня. [INFO]року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Для прийняття спадщини [PERSON] необхідно встановити факт родинних стосунків, оскільки останнім було втрачено свідоцтво про народження, а відповідно до довідки від 05.10.2007 року поновити його не є можливим. У судовому засіданні достовірно встановлено, що померла [PERSON] є матір”ю [PERSON], що підтверджується з копії свідоцтва про право власності на житло ( а.с. 7 ) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Це вбачається з усіх матеріалів справи.

Outcome: approved