Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Світловодського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про повернення грошових коштів, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 15180,00 грн. основного боргу та 3187,80 грн. відсотків, всього - 18367,80 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили суду, що 19.12.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3000,00 дол. США, що в національній валюті складає 15180,00 грн. (за курсом 1 дол. США = 5,06 грн.). Договір був укладений у вигляді письмової розписки, зміст якої містить істотні умови договору, а саме: розмір позиченої суми коштів, проценти від суми позики в розмірі 7%, порядок повернення коштів. Договором був установлений строк повернення позики, який визначений моментом пред'явлення вимоги. 27 грудня 2007 року позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення йому позичених коштів. У зв'язку з невиконанням вимоги відповідачем позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на ч. 1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач та його представник просять стягнути з відповідача 15180,00 грн. основного боргу та відсотки в розмірі 3187,80 грн. із розрахунку 7% річних, всього - 18367,80 грн. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що [PERSON] не вступала ні в які правовідносини з [PERSON] Грошові кошти в сумі 3000,00 дол. США вона позичала у дружини позивача, [PERSON], в середині липня 2000 року. На ім'я [PERSON] відповідач написала письмову розписку, в якій було зазначено суму позики (3000,00 дол. США) та розмір відсотків (10%), які підлягали щомісячній оплаті. Строк повернення позики в розписці не був указаний. Відповідач приблизно один раз на два місяці виплачувала [PERSON] 600,00 дол. США, починаючи із серпня 2000 року. 19 грудня 2004 року, коли відповідач принесла [PERSON] грошові кошти в сумі 300 дол. США, остання, посилаючись на погіршення стану здоров'я та неможливістю самостійно контролювати виплату відповідачем боргу, звернулася до [PERSON] з проханням написати розписку на ім'я [PERSON]. Посилаючись на великий розмір відсотків, які необхідно щомісячно сплачувати, [PERSON] просила [PERSON] зменшити розмір відсотків, і остання погодилася на 7%. [PERSON] написала розписку про те, що вона отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 дол. США під 7-м відсотків, але фактично ніяких коштів від позивача вона не отримувала. При написанні розписки була присутня [PERSON]. Розписку, яку відповідач писала на ім'я [PERSON] у липні 2000 року, остання їй повернула. Цю розписку відповідач не може надати суду в зв'язку з тим, що цей документ разом з іншими був знищений під час пожежі в автобусі ПАЗ 07.02.2005 року, про що суду надаються довідки. За серпень 2000 року - листопад 2004 року відповідач сплатила [PERSON] 15900,00 дол. США, які остання отримувала як від самої [PERSON], так і від [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач вважає, що сума позики повністю повернута [PERSON], підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. Представник відповідача, в обгрунтування заперечень на позовну заяву, зазначила, що правовідносини, які виникли між [PERSON] та [PERSON] у 2000 році, підлягали врегулюванню нормами Цивільного кодексу УРСР, який був чинним на момент передачі [PERSON] грошових коштів [PERSON]. За змістом ст. 169 ЦК УРСР грошове зобов'язання відповідача повинно бути виражено і підлягало оплаті в національній валюті. Відповідно до ст. 170 ЦК УРСР проценти по грошових та інших зобов'язаннях не допускалися, за винятком операцій кредитних установ, зобов'язань по зовнішній торгівлі та інших випадків, зазначених у законі. В порушення ст.ст. 169, 170 ЦК УРСР, відповідач отримала в позику грошові кошти не в національній валюті, а в доларах США та зобов'язана була сплачувати щомісячні відсотки, які взагалі не були передбачені чинним законодавством. [PERSON] отримала від [PERSON] позику в розмірі 16316,1 грн. (станом на 17.07.2000 року офіційний курс долара США до української гривні становив 5,4387 грн., з врахуванням чого сума позики склала 16316,1 грн. (5,4387 х 3000,00)). Саме цю суму, без сплати відсотків, відповідач повинна була повернути позикодавцеві ([PERSON]). Станом на 19.12.2004 року відповідач сплатила [PERSON] 15900,00 дол. США, що становить 84365,4 грн., якщо для розрахунку брати офіційний курс долара США до української гривні станом на 19.12.2004 року: 1 дол. США=5,306 грн. Сума коштів, яка без достатніх правових підстав була отримана [PERSON] від [PERSON], становить 68049,3 грн. (84365,4 - 16316,1). Від позивача відповідач не отримувала ніяких грошових коштів у позику. 19.12.2004 року фактично мала місце заміна кредитора у зобов'язанні, але зроблено це було всупереч вимогам ст. 512 ЦК України 2003 року, яка визначає підстави для заміни кредитора у зобов'язанні, та ст. 513 ЦК, яка містить вимоги до форми правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні. У зв'язку з повною сплатою відповідачем суми позики [PERSON], у позивача відсутні підстави для стягнення цієї ж суми позики та відсотків з відповідача. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона особисто, на прохання [PERSON], приблизно чотири рази передавала грошові кошти в іноземній валюті [PERSON], який разом зі своєю дружиною, [PERSON], приїжджав за місцем роботи [PERSON] Розмір грошових коштів, які передавала відповідачу [PERSON], кожного разу становив 600 дол. США. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона не знайома з відповідачем, ніколи його не бачила. На прохання [PERSON] вона протягом 2000-2004рр. приносила грошові кошти на квартиру [PERSON] і їй передавала особисто в руки. Кожного разу, приблизно разів шість, кошти передавалися в сумі 600 дол. США. 19 грудня 2004 року [PERSON] була присутня при написанні розписки [PERSON] на ім'я [PERSON] Вона разом з відповідачем прийшла на квартиру [PERSON] для передачі останній грошових коштів в сумі 300 дол. США. На прохання [PERSON], яка посилалася на погіршення стану здоров'я, [PERSON] переписала розписку на ім'я [PERSON] Ніяких грошових коштів [PERSON] не передавала при цьому [PERSON] При написанні розписки були присутні [PERSON], [PERSON] та сама свідок.. [PERSON] при написанні розписки був відсутній. Після написання розписки 19 грудня 2004 року ніякі грошові кошти відповідач не сплачувала ні позивачу, ні його дружині. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона особисто разів шість передавала грошові кошти позивачу протягом 2000-2004рр. Кожного разу вона передавала йому по 600 дол. США. Свідок [PERSON] пояснила суду, що їй відомо про те, що відповідач позичала гроші у [PERSON] в розмірі 3000 дол. США приблизно в липні 2000 року. Декілька разів протягом 2003 - 2004 рр. вона разом з [PERSON] їздила до [PERSON] додому (вул.. Калініна) для передачі останній грошових коштів. При передачі грошей свідок не була присутньою, оскільки залишалася в машині чекати відповідача. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Договір позики було укладено [PERSON] та [PERSON] до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, який діє з 1 січня 2004 року. Правовідносини, які виникли, підлягають врегулюванню Цивільним кодексом УРСР 1963 року (ст.ст. 374 - 375), який був чинним на момент укладення договору позики [PERSON] та відповідачем. Позивач та відповідач підтвердили, що позика надавалася в іноземній валюті (доларах США) зі сплатою 10% щомісячно. Відповідно до ст. 169 ЦК УРСР грошові зобов'язання повинні бути виражені і підлягають оплаті в національній валюті. Проценти по грошових та інших зобов'язаннях не допускаються, за винятком операцій кредитних установ, зобов'язань по зовнішній торгівлі та інших випадків, зазначених у законі. В порушення вказаних правових норм, грошове зобов'язання відповідача виражено і підлягало оплаті в іноземній валюті, відповідач сплачувала проценти за користування позикою в розмірі 300 дол. США щомісячно, сплата яких не допускається. Позивач не заперечив, що він та його дружина протягом 2000-2004рр. отримували відсотки за користування позикою від [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що протягом 2000 - 2004рр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] не менше двох разів кожна на прохання відповідача передавали [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 600 дол. США при кожній виплаті, сума виплачених коштів становить не менше 3600,00 дол. США. З врахуванням 300 дол. США, які [PERSON] отримала від відповідача 19 грудня 2004 року, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON], загальна сума виплачених коштів становить 3900,00 дол. США. Суд не приймає доводи позивача про те, що 19 грудня 2004 року відповідач отримала від його дружини, [PERSON], позику в сумі 3000,00 дол. США, оскільки це спростовується поясненнями свідка [PERSON], яка підтвердила пояснення відповідача, що 19 грудня 2004 року ніякі грошові кошти [PERSON] від [PERSON] не отримувала, позивач не був присутній під час зустрічі своєї дружини з відповідачем та при написанні розписки. Суд вважає, що 19 грудня 2004 року мала місце заміна кредитора у зобов'язанні. Оскільки відповідач вважала, що сплачуючи відсотки за користування позикою, вона не повернула суму позики, нею була написана розписка на ім'я [PERSON] Разом з тим, суд вважає встановленим факт, що вказана розписка є безгрошевою, і відхиляє доводи представника позивача, з посиланням його на ч.2 ст. 1051 ЦК України 2003 року, відносно того, що рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця. Свідки підтвердили, що відповідач отримала позику в сумі 3000 дол. США, але не від позивача, а від іншої особи, якою є [PERSON] Суд позбавлений можливості витребувати відповідні пояснення у [PERSON] у зв'язку з тим, що вона померла [INFO], що підтвердив позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не довів, що 19 грудня 2004 року він надав відповідачу позику в розмірі 3000,00 дол. США, що в національній валюті України становить 15180,00 грн.

Outcome: approved