Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

23.09.2004 року [PERSON]. звернувся до Южненського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON]. про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа - Южненський МРЕВ Одеської області, [PERSON]. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 09.03.2006 року в задоволенні позову [PERSON]. до [PERSON]., 3-тя особа Южненський МРЕВ Одеської області, [PERSON]. про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено. Ухвалою Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 04.05.2006 року рішення Южного міського суду Одеської області від 09.03.2006 року скасовано, а справу направлено до на новий розгляд. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.06.2006 року справу прийнято до провадження. Під час судового розгляду [PERSON]. неодноразово змінював позовні вимоги та остаточними позовними вимогами [PERSON]. є: 1. визнати усну угоду між [PERSON]та [PERSON]. нікчемною; 2. повернути з незаконного володіння автомобіль Тойота-Каріна Е від [PERSON].; 3. визнати угоду про продажу автомобіля між [PERSON]. та [PERSON]недійсною та злонамірною; 4. стягнути моральну шкоду з [PERSON]. у сумі 25000 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON]. посилається на наступне. 22 жовтня 2003 року між ним та відповідачем [PERSON]. було укладено усну домовленість про покупку останнім належного [PERSON]. автомобіля Тойота-Каріна Е, 1997 року випуску. 22.10.2003 року [PERSON]. віддав вищевказаний автомобіль [PERSON]. сказавши останньому, що 23.10.2003 року ним буде видана довіреність на ім'я [PERSON].. [PERSON]. та [PERSON]. домовились, що [PERSON]. видасть довіреність на [PERSON]. передасть її через [PERSON]., посередника в їхній угоді, який був присутній при домовленості сторін, він же і познайомив позивача та [PERSON]., а [PERSON]. передасть [PERSON]. гроші після отримання довіреності. 23.10.2003 року [PERSON]. була видана довіреність на ім'я [PERSON]. , але гроші він від останнього не отримав. Незважаючи, що [PERSON]. своєчасно повідомлений [PERSON]. про відміну доручення (02.06.2004 року), [PERSON]. 18.09.2004 року здійснив продаж та переоформлення вказаного автомобіля на ім'я [PERSON]. [PERSON]. зазначає, що 02.06.2006 року він особисто надав відміну доручення начальнику Южненського МРЕО - Фойні О.А., та не зважаючи не це, Южненським МРЕО проведена перереєстрація автомобіля на ім'я [PERSON]. [PERSON]. також вказує на те, що угоди з автомобілями підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації ( ст.ст.209, 210 ЦК України) Відповідно до ст.220 ЦК України недотримання вимог щодо нотаріального посвідчення робить правочин нікчемним. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати угоду дійсною при наявності письмових доказів того, що сторони домовилися про всі важливі умови договору. Проте в його випадку нотаріальне посвідчення не здійснювалося і ніяких письмових доказів угоди не здійснено. Видане ним доручення робило відповідача лише його представником при продажу автомобіля, чим він і скористався, уклавши від його імені злонамірну угоду з другим відповідачем [PERSON]., застосувавши довіреність, яка к тому часу, а саме 02.06.2004 року, була вже відмінена. [PERSON]. в позові зазначає, що [PERSON]. крім матеріальної шкоди завдав йому моральної шкоди. Названа угода носить фіктивний характер, оскільки реальним власником є [PERSON]. [PERSON]. просить суд стягнути з [PERSON]. на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п'ять) тисяч гривень, так як його батьки, які є людьми пенсійного віку, та їм завдані моральні страждання, які негативно вплинули на останніх. В судовому засіданні позивач [PERSON]. уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вказав, що повідомлення [PERSON]. про відміну даної йому довіреності відбулося в приміщенні Южненського МРВ УМВС України в Одеській області в присутності колишнього зам. начальника міліції Южненського МВ УМВС України в Одеській області [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. - [PERSON]. підтримав позовні вимоги заявлені позивачем в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні [PERSON]., як відповідач за позовом [PERSON]. - позовні вимоги не визнав та пояснив, що в жовтні 2003 року до нього звернувся [PERSON]і запропонував купити пошкоджений автомобіль Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску. Через декілька днів [PERSON]познайомив його з власником автомобіля Тойота „Каріна Е” [PERSON]. з яким [PERSON]. домовився про купівлю пошкодженого автомобіля за 4 (чотири тисячі) 500 (п'ятсот) доларів США. В той день [PERSON]. передав [PERSON]. автомобіль, і відбулася домовленість, що кошти [PERSON]. передасть через [PERSON]. після того як [PERSON]. оформить доручення на право керувати, розпоряджатися легковим автомобілем. 23.10.2003 року біля 18.00 години [PERSON]. привіз [PERSON]. доручення і документи на автомобіль, а [PERSON]. дав [PERSON]. 5 (п'ять тисяч) доларів США, з яких 4 (чотири тисячі) 500 (п'ятсот) доларів для передачі [PERSON]. а 500 (п'ятсот) доларів за посередницькі послуги безпосередньо [PERSON]. В присутності [PERSON]. по мобільному телефону [PERSON]. повідомив [PERSON]. про отримання коштів. В судовому засіданні [PERSON]., як відповідач за позовом [PERSON]. до [PERSON], [PERSON]про визнання усної угоди нікчемною; витребування майна з чужого незаконного володіння; визнання угоди недійсною та злонамірною; стягнення моральної шкоди - позов [PERSON]. не визнав та звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON]про визнання договору купівлі-продажу дійсним; про визнання права приватної власності на автомобіль; про зобов'язання не чинити перешкод у здійсненні права власності; про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON]. в своєму позові зазначив, що в листопаді 2003 року між [PERSON]. та [PERSON]. відбулася усна угода щодо продажу [PERSON]. [PERSON]. пошкодженого автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER], в процесі усної угоди були узгодженні всі суттєві умови договору купівлі-продажу, зокрема: щодо ціни, передачі автомобіля у власність, порядку оформлення договору, після чого відбулося фактичне виконання договору, відповідно до якого - в листопаді 2003 року [PERSON]. передав [PERSON]. 5000 (п'ять тисяч) доларів США в рахунок придбання у [PERSON]. пошкодженого автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER], а [PERSON]. в свою чергу повинен був його відремонтувати і, коли автомобіль буде в робочому стані, укласти договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу і передати його [PERSON]. в натурі. 18.09.2004 р. між [PERSON]. та [PERSON]., інтереси якого за дорученням (ВАР 548004 від 23.10.2003р.) представляв [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, по якому [PERSON]. виступив покупцем, а [PERSON]. через представника - продавцем. Факт укладення договору купівлі-продажу у простій письмовій формі підтверджується довідкою-рахунком КГС № 389998, виданою ТОВ «Юлан» 18.09.2004 р., що відповідає вимогам п.3 ст. 208 ЦК України. Після укладення договору купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу [PERSON]. передав його в натурі [PERSON]. 21.09.2004 р. Южненський МРЕВ зареєстрував автомобіль на ім'я [PERSON]., та видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і державний номерний знак [NUMBER]. На час укладення угоди вищевказаний транспортний засіб у спорі та під забороною не перебував і цей факт підтверджується тим, що вищевказаний автомобіль був знятий [PERSON]. з обліку Южненського МРЕВ з метою його реалізації в межах України ще 23.12.2003 року, крім того - перед реєстрацію автомобіля 21.09.2004 року Южненським МРЕВ була проведена перевірка автомобіля по базам „Угон”, „Арешт”, „Угон СНД”, після якої було встановлено, що заборони відчуження, арешту, будь якого спору щодо нього немає. Після укладення договору купівлі-продажу автомобіля та його реєстрації в Южненському МРЕВ ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.09.2004 року на його автомобіль було накладено арешт з приводу розгляду цивільної справи №2-573/2004 року за позовом [PERSON]. до [PERSON]. про витребування майна з чужого незаконного володіння. [PERSON]. у своєму зустрічному позові зазначає те, що перед видачею доручення [PERSON]., [PERSON]. отримав від [PERSON]. гроші в повному обсязі за проданий ним автомобіль марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, і тільки після цього [PERSON]. видав доручення на [PERSON]. розпоряджатися (продавати, міняти, дарувати, здавати в оренду, страхувати, проходити техогляд, знімати з обліку в ДАІ, проводити заміну вузлів та агрегатів тощо), а не керувати автомобілем, як він стверджує в позові до [PERSON]та [PERSON]. [PERSON]. була укладена одностороння угода по розпорядженню автомобілем у вигляді доручення, посвідченої 23.10.2003 р. по № 2617. При посвідчені доручення приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу була перевірена дієздатність [PERSON]., про що свідчить відповідний посвідчувальний напис в дорученні. На момент укладення договору купівлі-продажу 18.09.2006 р. та реєстрації транспортного засобу в МРЕВ [PERSON]. не знав про те, що [PERSON]. скасував довіреність (ВАР 548004 від 23.10.2003 року) видану на ім'я [PERSON]., так як [PERSON]. не повідомив [PERSON]. про те, що він скасував раніше видану ним довіреність. Враховуючи, що [PERSON]. повністю отримав гроші від [PERSON]. за переданий йому пошкоджений автомобіль, а коли побачив його в нормальному, відремонтованому стані, став вимагати повернення транспортного засобу, і більш ніж 2 роки поведінка [PERSON]. до [PERSON]., як до добросовісного набувача майна, була протиправною та винною, з приводу того, що з 23.09.2004 р. по теперішній час [PERSON]. не може повноцінно здійснювати право власності на належний йому легковий автомобіль, він втратив душевний спокій, багато часу та грошей витрачає на звернення до суду, до правоохоронних органів, за наданням йому правової допомоги, йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в сумі 5000 грн. В судовому засіданні [PERSON]., підтримав позовні вимоги заявлені ним та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі. Представник [PERSON]. в судове засідання не з'явився. [PERSON]., як відповідач за зустрічним позовом, його представник позов не визнали та зазначили, що 18.09.2004 року між [PERSON]. та невідомим [PERSON]. [PERSON], який діяв від особи [PERSON]., на основі відміненого доручення (ВАР 548004 від 23.10.2003 року) раніше виданою на ім'я [PERSON]. була заключна угода купівлі-продажу автомобіля Тойота „КарінаЕ”, 1997 року випуску. Дана угода могла б вважатись законною оскільки засвідчена посадовою особою, яка має права у встановленому законом порядку засвідчувати угоди. Але, зазначена угода укладалась на основі відміненого доручення і від імені [PERSON]. особою, яка йому взагалі не відома та на основі цього вона має бути визнана недійсною. Твердження [PERSON]., [PERSON]. того, що відомості про [PERSON] в документах відчуження автомобіля помилкові, надумані та походять лише від відповідачів. Факт несплати за автомобіль [PERSON]., про що немає свідчень в справах посередника фірми „Юлан”, свідчать про притворний характер угоди та її злонамірність. Про це ж свідчить і той факт, що юридичним володільцем автомобіля є [PERSON]., фактично ним розпоряджається [PERSON]. Представник третьої особи - ТОВ „Юлан” до судового засідання не з'явився, був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, надіслав до суду відповідні документи, які приєднані до матеріалів справи. Представник УДАІ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать судові повістки, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - начальник РЄВ №9 ДАІ ГУМВС України в Одеській області [PERSON], в судове засідання не з'явився, був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать судові повістки, причини неявки суду невідомі. З огляду матеріалів справи, при розгляді справи № 2-43/2006 року, в судовому засіданні представник третьої особи - начальник РЄВ №9 ДАІ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] позов [PERSON]. не визнав, посилаючись на те, що 2 червня 2004 року на адресу МРЄВ надійшло повідомлення від приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON]., про відміну довіреності виданої [PERSON]. на ім'я [PERSON]. на право керування і розпорядження автомобілем „ТОЙОТА КАРІНА - Е”, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак даний автомобіль був знятий з обліку ще 23.12.2003 року. 21.09.2004 року до МРЕВ м.Южне звернувся [PERSON]. по питанню реєстрації вищевказаного автомобіля відповідно до довідки-рахунок КГС №389998 від 18.09.2004 року виданої ТОВ „Юлан” м.Одеси. При реєстрації автомобіля згідно нормативних актів, регламентуючих роботу МРЕВ, автомобіль та супроводжуючі документи були провірені по автоматизованим інформаційно-пошуковим системам, а також додатково було направлено запит до Южненського МВ УМВД України в Одеській області на предмет притягнення автомобіля в якості речового доказу, в зв'язку з наявним запитом з МВ УМВД м.Южне, в який надійшла заява гр.[PERSON] КУПП №718 від 02.06.2004 року. Після проведення всіх вищевказаних перевірок і отримання відповіді з Комінтернівського РВ УМВД, в який по територіальністі були направлені заява та матеріали гр.[PERSON]., про те, що даний автомобіль в якості речового доказу по кримінальній справи не затримувався і речовим доказом не є, автомобіль було відповідно до діючого законодавства зареєстровано за гр.[PERSON]., з видачею державного номера [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію. 21.09.2004 року гр.[PERSON]. написав заяву до МРЕВ м.Южне про видачу тимчасового реєстраційного талону на управління вищевказаним автомобілем [PERSON]. В даний час на автомобіль „ТОЙОТА КАРІНА - Е”, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] накладено арешт в звязку з находженням в провадженні Южного міського суду цивільної справи за позовом [PERSON]. до [PERSON]. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.10.2006 року доручено Котовському міському суду м.Котовськ Одеської області допитати в якості свідка у справі [PERSON], який працює на посаді начальника РВВС м.Котовськ Одеської області з наступних питань: 1. Чи був повідомлений [PERSON]. в присутності [PERSON]. про відміну довіреності, даної [PERSON]. [PERSON].? 2. Коли та при яких обставин, мало місце повідомлення [PERSON]. про відміну довіреності, даної йому [PERSON]. 21.11.2006 року до суду надійшов протокол допиту [PERSON]., згідно з яким [PERSON]. пояснив, що від займав посаду заступника начальника Южненського МВ УМВС України в Одеській області з 22.01.2004 року по 01.02.2006 року. В цей період часу, як посадова особа, він контролював процес збору первинних матеріалів по заяві [PERSON]. з питання повернення грошей від [PERSON]. на користь [PERSON]., оскільки [PERSON]. не виконав умов договору. В ході розслідування встановлено, що дійсно факт купівлі-продажу між [PERSON]. та [PERSON]. був і посередником даної угоди виступав [PERSON](ім'я та по-батькові якого в даний час [PERSON]не пам'ятає), який знаходився в довірчих відносинах з сторонами. В момент придбання автомобіля [PERSON]. - [PERSON]. поставив довів до відома останнього, що гроші за автомобіль необхідно передати через [PERSON], який будучи допитаним пояснив, що дійсно в день здійснення угоди він отримав гроші від [PERSON]. та повинен був передати їх [PERSON]., але в силу боргових зобов'язань перед третіми особами [PERSON]. гроші [PERSON]. не передав. Дані свідчення були доведені обома сторонами, але [PERSON]. продовжував настоювати, що має претензії до [PERSON]., вимагав поставити автомобіль на штраф площадку та продовжував відстоювати свої права в суді. Після цього [PERSON]. неодноразово звертався з проханнями отримати засоби від [PERSON], який відмовлявся повернути гроші [PERSON]. та у відношенні [PERSON]була порушена кримінальна справа. Останній раз [PERSON]. повідомив [PERSON] про призупинення дії довіреності на [PERSON]. і суд зобов'язує [PERSON]припинити експлуатацію автомобіля і забезпечити його збереження. Крім цього, [PERSON]. повідомив [PERSON], що далі питання буде вирішуватись з працівниками МРЕО з метою запобігання незаконної реалізації автомобіля. Даний автомобіль на той час приблизно три місяці експлуатувався [PERSON]. Як далі вирішався зазначений спір йому не відомо, оскільки більше цим питанням не займався. Допитаний в суді в якості свідка [PERSON]. пояснив, що в жовтні 2003 року до нього звернувся його колишній знайомий [PERSON]. з проханням знайти майстра, щоб відремонтувати його пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль марки „ТОЙОТА КАРІНА - Е”, 1997 року випуску. [PERSON]. став цікавитися у знайомих йому майстрів, кілька коштів буде коштувати ремонт. Коли він узнав вартість ремонту він зустрівся з [PERSON]. і розповів йому, що відновлювальний ремонт буде дуже дорого коштувати, після чого [PERSON]. попросив [PERSON]. щоб він знайшов покупця на його вищевказаний пошкоджений автомобіль в такому стані, в якому він є після ДТП. [PERSON]. сказав [PERSON]. що пошкоджений автомобіль [PERSON]. буде стоїти близько 4500 доларів США, на що останній погодився. [PERSON]. запропонував своєму знайомому [PERSON]. придбати пошкоджений автомобіль марки „ТОЙОТА КАРІНА - Е”, 1997 року. [PERSON]. погодився придбати автомобіль за 5000 доларів США, так як свої посередницькі послуги він оцінив в 500 доларів США. 22.10.2003 року між [PERSON]. та [PERSON]. було укладено усну домовленість про покупку [PERSON]. належного [PERSON]. автомобіля Тойота-Каріна Е, 1997 року випуску. [PERSON]. познайомив [PERSON]. та [PERSON]. та при ньому особисто 22.10.2003 року [PERSON]. віддав вищевказаний автомобіль [PERSON]. сказавши [PERSON]., що 23.10.2003 року ним буде видана довіреність на ім'я [PERSON].. [PERSON]. та [PERSON]. домовились, що [PERSON]. видасть довіреність на [PERSON]. і передасть її через [PERSON]., та попросив [PERSON]. та [PERSON]., щоб [PERSON]. через [PERSON]. передав [PERSON]. гроші. 23.10.2003 року [PERSON]. була видана довіреність на ім'я [PERSON]. 23.10.2003 року [PERSON]. привіз вищевказану довіреність [PERSON]., після чого [PERSON]. передав [PERSON]. гроші за вищевказаний автомобіль в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США. [PERSON]. зазначив, що [PERSON]. отримав гроші в розмірі 4500 доларів США за проданий ним автомобіль, 500 доларів він залишив собі за послуги, а [PERSON]. отримав автомобіль, тобто фактично угода купівлі - продажу автомобіля відбулася, відповідно до чого була видана довіреність. 23.10.2003 року, коли [PERSON]. передавав отримані ним від [PERSON]. гроші [PERSON]. у розмірі 4500 доларів США, [PERSON]. сказав [PERSON]. що хоче щоб [PERSON]. придбав йому автомобіль „Тойота-Раф 4” 2000-2002 року випуску вартістю близько 18000 доларів США і сказав [PERSON]., щоб [PERSON]. залишив гроші у себе для надання завдатку в рахунок придбання нового автомобіля. При цьому [PERSON]отримав від [PERSON] 700 доларів США, а гроші у розмірі 3800 доларів США він залишив [PERSON]. для надання завдатку за другий автомобіль. Але новий автомобіль для [PERSON]. він не придбав, пояснивши, що гроші він загубив. До даного часу [PERSON]. з [PERSON]. не розрахувався, так як в нього немає грошей. [PERSON]. написав на [PERSON]. заяву в міліцію на предмет того, щоб [PERSON]. повернув [PERSON]. гроші чи той транспортний засіб, а саме „ТОЙОТА КАРІНА - Е”, 1997 року випуску, який було продано [PERSON]., крім того - [PERSON]. анулював довіреність видану на [PERSON]., так як у [PERSON]. не було грошей для повернення боргу [PERSON]., а [PERSON]. відремонтував придбаний у [PERSON]. пошкоджений автомобіль „ТОЙОТА КАРІНА - Е”, 1997 року випуску, і вищевказаний автомобіль знаходився в гарному стані. [PERSON]. пояснив, що коли [PERSON]. дізнався, що стосовно [PERSON]. порушено кримінальну справу та грошей від нього він не отримує, а автомобіль вже отре монтований та грошей він не може отримати від [PERSON]., то йому нічого не залишається, як скасувати довіреність на ім'я [PERSON]., для того, щоб вже [PERSON]. та [PERSON]. розрахунки вели між собою. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON]. до [PERSON]., [PERSON]. про визнання усної угоди нікчемною; витребування майна з чужого незаконного володіння; визнання угоди недійсною та злонамірною; стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню в повному обсязі, зустрічний позов [PERSON]. до [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу дійсним; про визнання права приватної власності на автомобіль; про зобов'язання не чинити перешкод у здійсненні права власності; про відшкодування моральної шкоди, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю „Юлан”, [PERSON]., Южненське МРЕВ підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 22.10.2003 року [PERSON]. та [PERSON]. уклали угоду щодо купівлі-продажу автомобіля Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску належного [PERSON]., відповідно до вищевказаної угоди [PERSON]. передає через посередника [PERSON]. гроші [PERSON]. в рахунок придбаного автомобіля Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER], а [PERSON]. передає через посередника [PERSON]. покупцю [PERSON]. генеральну довіреність на право розпорядження вищевказаним автомобілем, тобто - угода купівлі-продажу автомобіля Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER]відбулася шляхом видачі довіреності. 23.10.2003 року [PERSON]. уповноважив дорученням [PERSON]. керувати, в тому числі з правом тимчасового виїзду за кордон, та розпоряджатися (продавати, міняти, дарувати, здавати в оренду, страхувати, проходити техогляд, знімати з обліку а ДАІ, проводити заміну вузлів та агрегатів тощо) належним йому легковим автомобілем Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належним йому на праві свідоцтва про реєстрацію ТЗ ОІС №367937, виданим Южненським МРЕВ Одеської області 30.11.2000 року, зареєстрованого там же, тоді ж (а.с5). Відповідно до ч.1 ст.244 ЦК України, представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно ст.239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. 23.12.2003 року [PERSON]. автомобіль марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER], було знято з реєстраційного обліку. 23.12.2003 року між [PERSON]. та [PERSON]. відбулася усна угода щодо продажу [PERSON]. [PERSON]. пошкодженого автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER], в процесі усної угоди були узгодженні всі суттєві умови договору купівлі-продажу, зокрема: щодо ціни, передачі автомобіля у власність, порядку оформлення договору, після чого відбулося фактичне виконання договору, відповідно до якого - у листопаді 2003 року [PERSON]. передав [PERSON]. 5000 (п'ять тисяч) доларів США в рахунок придбання у [PERSON]. пошкодженого автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER], а [PERSON]. в свою чергу повинен був його відремонтувати і, коли автомобіль буде в робочому стані, укласти договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу і передати його [PERSON]. в натурі. 18.09.2004 р. між [PERSON]. та [PERSON]., інтереси якого за дорученням (ВАР 548004 від 23.10.2003р.) представляв [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, по якому [PERSON]. виступив покупцем, а [PERSON]. через представника - продавцем. Факт укладення договору купівлі-продажу у простій письмовій формі підтверджується довідкою-рахунком КГС № 389998, виданою ТОВ «Юлан» 18.09.2004 р., що відповідає вимогам п.3 ст. 208 ЦК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2, 3 ст.249 ЦК України - особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність; права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. 02.06.2004 року довіреність, посвідчена [PERSON]. від 23.10.2003 року за р.№2617 на підставі заяви [PERSON]. скасована (а.с.6) на підставі того, що [PERSON]. не розрахувався з [PERSON]., але в виду того, що по відношенню до [PERSON]. почалося кримінальне переслідування, [PERSON]. стало зрозуміло, що єдина надія повернути гроші, які йому був повинен [PERSON]. це скасування довіреності і відібрання у [PERSON]. автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER]. При скасуванні довіреності [PERSON]. було повідомлено [PERSON]., який був на той час його представником за довіреністю, що є грубим порушенням вимог ст.249 ЦК України. Відповідно з наведеного - дія довіреності для представника в разі її скасування втрачає свою силу з того моменту, коли представник довідався про скасування довіреності. Але договір купівлі-продажу спірного автомобіля між [PERSON]. та [PERSON]. фактично був укладений за півроку до відміни довіреності. На підставі вищевказаного суд вважає, що [PERSON]. та [PERSON]., відповідно до вимог чинного законодавства, досягли згоди з істотних умов купівлі-продажу автомобіля марки Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску і тому [PERSON]. мав право відчужувати автомобіль. 21 вересня 2004 року, в Южненському МРЄВ УДАІ УМВС України в Одеській області, на [PERSON] зареєстровано автомобіль „ТОЙОТА КАРІНА - Е” 1997 року випуску, згідно довідки - рахунку КГС № 389998 від 18.09.2004 року, виданої ТОВ „Юлан” м. Одеси, який раніше належав гр. [PERSON]. Прокуратурою Одеської області відносно [PERSON]. і [PERSON]., 16 червня 2005 року було порушено кримінальну справу по факту незаконного заволодіння аварійним автомобілем, „ТОЙОТА КАРІНА - Е” реєстраційний номер [NUMBER], належного [PERSON]., чим заподіяли збитки в сумі 5 тисяч доларів США. Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України - обставини, встановлені набравшими законної сили судові рішення не підлягають доказуванню . Згідно постанови слідчого СВ Суворівського РВ ОГУ УМВС України в Одеській області від 17 жовтня 2005 року, кримінальне переслідування у відношенні [PERSON] припинено за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, при цьому постанова [PERSON]. та [PERSON]. не оскаржувалася. В постанові зазначено, що [PERSON]. при очній ставці з [PERSON]., підтвердив, що 23 жовтня 2003 року [PERSON]., передав йому гроші в сумі 4500 доларів США, для передачі [PERSON]., але він їх присвоїв собі. Суд критично відноситься до пояснень представника позивача [PERSON]., що у останнього виявлено психічний розлад здоров'я, і при вчиненні угоди з [PERSON]. він не міг усвідомлювати значення свої дій, так як дані пояснення суперечать матеріалам цивільної справи, так в довіреності № 2617 від 23.10.2003 року, якою [PERSON]уповноважив [PERSON] керувати, розпоряджатися легковим автомобілем Тойота „КарінаЕ”, 1997 року випуску, і дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON]., і зареєстровано в реєстрі за № 2617, при підписані довіреності нотаріусом було перевірено дієздатність [PERSON]. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. про визнання усної угоди між ним та [PERSON]. нікчемною; повернення з незаконного володіння автомобіля Тойота-Каріна Е від [PERSON].; визнання угоди про продажу автомобіля між [PERSON]. та [PERSON] недійсною та злонамірною; так як видача довіреності не зволікає за собою право довірителя на отримання від представника грошей, договір купівлі-продажу відбувся між [PERSON]. та [PERSON]. до відміни довіреності, так як Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, було придбано [PERSON]. на передбачених чинним законодавством підставах, про що свідчить довідка - рахунок КГС № 389998 від 18.09.2004 року, видана ТОВ „Юлан” м. Одеси, що відповідає ч.3 ст.249 ЦК України. Суд критично ставиться до пояснень позивача [PERSON]. та його представника, так як вони непослідовні та суперечливі. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року “Про судову практику по справам про стягнення моральної ( немайнової) шкоди ), в позові про стягнення моральної шкоди повинно бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, і якими доказами це підтверджується. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як правових підстав для їх задоволення судом не встановлено. 21 вересня 2004 року в Южненському МРЄВ УДАІ УМВС України в Одеській області, на [PERSON] зареєстровано автомобіль Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, згідно довідки - рахунку КГС № 389998 від 18.09.2004 року, виданої ТОВ „Юлан” м. Одеси, який раніше належав гр. [PERSON]. Вищевказані обставини підтверджуються свідченнями начальника РЕВ №9 ДАІ ГУМВС України в Одеській області [PERSON]. про те, що при реєстрації автомобіля згідно нормативних актів, регламентуючих роботу МРЕВ, автомобіль та супроводжуючі документи були провірені по автоматизованим інформаційно-пошуковим системам, а також додатково було направлено запит до Южненського МВ УМВД України в Одеській області на предмет притягнення автомобіля в якості речового доказу, в зв'язку з наявним запитом з МВ УМВД м.Южне, в який надійшла заява гр.[PERSON]КУПП №718 від 02.06.2004 року. Після проведення всіх вищевказаних перевірок і отримання відповіді з Комінтернівського РВ УМВД, в який по територіальності були направлені заява та матеріали гр.[PERSON]., про те, що даний автомобіль в якості речового доказу по кримінальній справи не затримувався і речовим доказом не є, автомобіль було відповідно до діючого законодавства зареєстровано за гр.[PERSON]., з видачею державного номера [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію. При таких обставинах суд вважає, що зустрічний позов [PERSON]до [PERSON]про визнання договору купівлі-продажу дійсним; про визнання права приватної власності на автомобіль; про зобов'язання не чинити перешкод у здійсненні права власності; про відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити в повному обсязі. По перше - необхідно визнати дійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки TOYOTA „CARINA E”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], від 18 вересня 2004 року, т.я. були узгодженні всі суттєві умови угоди між покупцем і продавцем вищевказаного автомобіля, угода відбулася між [PERSON]. та [PERSON]. у листопаді 2003 року, інтереси якого на підставі довіреності представляв [PERSON]. 23.10.2003 року [PERSON]. привіз довіреність [PERSON]., після чого [PERSON]. передав [PERSON]. гроші за вищевказаний автомобіль в сумі 5000 доларів США., в свою чергу [PERSON]. передав отримані ним гроші у сумі 4500 доларів США [PERSON]. [PERSON]. отримавши гроші від [PERSON]. запропонував [PERSON]. залишити гроші у себе, так як [PERSON]. мав намір придбати автомобіль і бажав щоб автомобіль придбав йому [PERSON]., а гроші, які [PERSON]. залишав у себе, були необхідні останньому для внесення передоплати за новий автомобіль. Автомобіль, який повинен був придбати [PERSON]. для [PERSON]., за гроші, які [PERSON]. отримав від [PERSON]. у сумі 3800 доларів США в рахунок проданого ним [PERSON]. автомобіля Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER] - придбано не було. 02.06.2004 року [PERSON]. анулював доручення на право користування автомобілем, видане 23.10.2003 року на ім'я [PERSON]. на тих підставах, що [PERSON]. не придбав йому автомобіль і гроші не повернув, а [PERSON]. відремонтував автомобіль Тойота „Каріна Е”, 1997 року випуску, кузов [NUMBER] і машина знаходиться в робочому стані, при цьому [PERSON]., не виконав перед [PERSON]. обов'язки. Відповідно до ст.328 ч.1 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскарджується або не визнається іншою особою. При таких обставинах суд вважає, що необхідно за [PERSON] визнати право приватної власності на легковий автомобіль марки TOYOTA „CARINA E”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], так як це право не визнається та оскарджується іншою особою, а саме [PERSON]. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення будь перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах суд вважає, що необхідно зобов'язати [PERSON]не чинити [PERSON]перешкод у здійсненні права власності на легковий автомобіль марки TOYOTA „CARINA E”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України - власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року “Про судову практику по справам про стягнення моральної ( немайнової) шкоди ), в позові про стягнення моральної шкоди повинно бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, і якими доказами це підтверджується. З'ясував викладені [PERSON]. обставини суд не вбачає фактів підтверджуючих спричинення [PERSON]. моральних страждань, а так само втрат немайнового характеру, при цьому немає підтверджень з яких розрахунків виходив позивач [PERSON]., вказуючи суму завданої моральної (немайнової) шкоди в розмірі 5000 грн. Обставини викладені [PERSON]. стосовно заподіяної йому моральної шкоди не відповідають дійсності і тому суд вважає, що вимоги щодо відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди не підлягають задоволенню. Суд зажадав від [PERSON]. пред'явлення позовних вимог до [PERSON]., але він категорично відмовився, пояснивши, що [PERSON]. тільки звільнився з міст позбавлення волі, майна та грошей у нього не має, тому звернення до нього з позовом не має сенсу. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. на користь [PERSON]. судові витрати у розмірі: 500 (п'ятсот) гривень за сплачене державне мито; 30 (тридцять) гривень - сплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. Відповідно до ст.84 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. на користь [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1250 ( одна тисяча двісті п'ятдесят) гривень, що підтверджується договором про надання юридичних послуг від 16.11.2006 року (а.с.193). Відповідно до ст.154 ч.3 ЦПК України - заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. При таких обставинах суд вважає, що заходи забезпечення позову по ухвалі Южного міського суду Одеської області від 23.09.2004 року про накладення арешту на автомобіль марки TOYOTA „CARINA E”, 1997 року випуску, кузов[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] необхідно скасувати. На підставі викладеного,

Outcome: partial