overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.05.2007 року [PERSON],керуючи автомобілем БМВ 523 ,[NUMBER],скоїв ДТП,причинивши належному йому автомобілю Опель Омега ,[NUMBER], механічні пошкодження,заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 12967 грн.83 коп. (висновок експертного автотоварознавчого дослідження), та моральну шкоду ,яку оцінює в 10000 грн.Вказані суми та його судові витрати просив стягнути з відповідача на його користь. Внаслідок ДТП йому заподіяно душевні страждання у зв”язку з протиправною поведінкою відповідача стосовно нього та пошкодженням його майна.Вина у скоєнні ДТП відповідача підтверджується матеріалами ДАІ. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з”явився,повідомлений належним чином. Досліджені судом докази свідчать про обґрунтованість вимог позивача. З довідки № 62 від 1.06.2007 року,що видана Патрульною службою Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області вбачається, що 23.05.2007 року в смт.Макарів по вул..Леніна відбулося зіткнення автомобіля БМВ 523,[NUMBER],що належить [PERSON],та під його керуванням, з автомобілем Опель Омега ,[NUMBER] під керуванням [PERSON],належного [PERSON],внаслідок чого автомобіль Опель Омега отримав механічні пошкодження.Пригода виникла внаслідок порушення вимог п.13.1,13.3 Правил дорожнього руху водієм [PERSON] З висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 25.06.2007 року видно,що вартість робіт,деталей,які підлягають заміні,та матеріалів з урахуванням зносу складає 12553 грн.79 коп.,за послуги експерта позивачем заплачено 400 грн.,за повідомлення відповідача про проведення експертизи - 14 грн.04.коп. У відповідності до ст..1187 ЦК України шкода,завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ст..1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов”язати особу,яка завдала шкоди майну,відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному розмірі.Розмір збитків ,що підлягають відшкодуванню потерпілому,визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,необхідних для відновлення пошкодженої речі. З довіреності від 26.08.2005 року вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] керувати та розпоряджатися належним йому автомобілем Опель Омега,[NUMBER] на строк до 26.08.2008 року. У відповідності до ст..396 ЦК України особа,яка має речове право на чуже майно,має право на захист цього права... відповідно до глави 29 цього Кодексу. Оскільки неправомірні дії відповідача спричинили душевні страждання позивачу,що є підтвердженням моральної шкоди (ст..23 ЦК України),суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди з врахуванням всіх обставин справи в сумі 10000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], являється матір'ю [PERSON], [INFO], уродженки с.Тарасівка Олександрівського району Кіровоградської області, мешканки міста Знам'янка Кіровоградської області,[ADDRESS]. Про те, що [PERSON] є її матір'ю зазначено в свідоцтві про народження від 14 серпня 1954 року, в якому заявник записана на прізвище її батька - [PERSON]. В 1973 році заявник одружилась з [PERSON], після чого змінила прізвище з “[PERSON]” на “[PERSON]”. Враховуючи те, що в даний момент виникла необхідність встановлення родинних відносин між нею та [PERSON] для оформлення спадщини, заявник просить встановити, що вона - [PERSON] є дочкою [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, просить суд заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] - в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій із заявленими [PERSON] вимогами згодна, просить суд розглядати справу за її відсутності. Розглянувши в судовому засіданні письмову заяву заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи суд встановив, що в свідоцтві про народження заявника її прізвище значиться як [PERSON] і в графі “мати” записана [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] прізвище заявника стало “[PERSON]”. В свідоцтві про смерть від [INFO] вказано, що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №352 про те, що померла [PERSON]. Єдиними спадкоємцями першої черги по закону є заявник та [PERSON], яка є рідною сестрою заявника і не претендує на спадщину після смерті [PERSON]. При зверненні заявника до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй вказали на те, що в свідоцтві про народження [PERSON] та в свідоцтві про смерть [PERSON] є помилки при запису прізвища померлої. Оскільки в даний час заявник оформлює документи на прийняття спадщини, тому просить встановити факт, що вона являється донькою [PERSON]., 1925 року народження, померлої [INFO]. Оцінюючі всі докази по справі, враховуючи те, що встановлення факту, що [PERSON] є донькою [PERSON] необхідне заявнику для оформлення документів на прийняття спадщини після смерті матері, суд вважає, що дані вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. - 2 - На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на майно її тітки [PERSON], яка померла [INFO] в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області, посилаючись на те, що після смерті тітки відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,7446 га. та грошові вклади розміщені в Томашпільському ТВБВ Ощадного банку № 1001/02. Спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті тітки залишилася вона, її брати [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від своєї частки у спадщині на її, [PERSON], користь. В установлений законом шестимісячний строк через важкий стан здоров'я та скрутне матеріальне становище вона не змогла вчасно звернутись в нотаріальну контору для прийняття спадщини, а коли звернувся, то їй відмовлено у оформленні спадщини через пропущений шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позові, і пояснила, що спадщину вона прийняла, на час смерті тітки постійно проживала разом із нею, здійснювала її поховання за власні кошти, попросила визначити їй додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини та визнати право власності на майно, яке залишилося після смерті тітки. Голова Раківської сільської ради Томашпільського району Пацюк К.С. підтвердив покази позивачки, з позовними вимогами згідний, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позов заявлено на законних підставах, оскільки позивачка являється спадкоємцем за законом на майно, яке залишилось після смерті його тітки [PERSON], спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки у спадщині на користь позивачки, визнання відповідачем позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Заявниця просить встановити факт того, що розпорядження вкладника її рідної матері [PERSON] на випадок смерті, зроблене нею відповідно вкладу філії Ощадбанку №3087/013 в с.Гиряві Ісковці, Лохвицького району Полтавської області, рахунок [NUMBER] на імя [PERSON], належить [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. В філії Ощадбанку №3087/013 в с.Гиряві Ісковці, Лохвицького району, Полтавської області на імя матері був внесений грошовий вклад, рахунок [NUMBER]. Згодом вклад було переведено до Ощадбанку м.Лохвиця, Полтавської області №3087. [PERSON] зробила розпорядження зазначеним вкладом їй та двом сестрам [PERSON], та [PERSON] , в рівних частках, по 1/3 частині. Але в зв'язку із тим, що в розпорядженні неправильно вказано її імя замість [PERSON] - «[PERSON]», вона не може отримати належну їй частину вкладу, тому вимушена звернутися до суду. Заінтересовані особи, рідні сестри заявниці,- [PERSON], та [PERSON], заявлені вимоги визнали про, що надали письмові заяви. В підтвердження своїх заявлених вимог [PERSON] представила суду ряд документів, а саме: паспорт на своє імя , копію свідоцтва про народження, де її імя значиться правильно «[PERSON]» а не «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

03.01.2008 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 9327 гр. 14 коп. боргу за надані послуги по водопостачанню, водовідведення та квартплати, вивіз нечистот, який виник з 01 травня 2005 року по 30 листопада 2007 року із яких 3233 грн. 08 коп загального боргу та 6094 грн.06 коп. пені, а також судові витрати в справі. В судовому засіданні представник позивача в особі голови ЖКП с. Вільне Лиходіда В.А., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду дав пояснення по обставинах справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухав пояснення позивача щодо дійсних причин позову, дослідив матеріали справи і оцінив наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив, що відповідач не в повному обсязі виконує умови договору № 1313 від 20.06.2003 року, укладеного між сторонами, не сплачує кошти за надані їй послуги по водопостачанню, водовідведенню та квартплату, вивіз нечистот відповідно встановлених тарифів рішеннями сесій Вільненської сільської ради і станом на 30 листопада 2007 року має заборгованість за надані позивачем послуги в сумі 3233 грн. 08 коп., і у зв”язку з порушенням п. п. 10, 18 зазначеного договору їй нараховано пеню в сумі 6094 грн. 06 коп. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 530 цього ж Кодексу встановлений строк (термін) виконання зобов”язання. Чинним законодавством передбачено право позивача на відшкодування заподіяних йому збитків відповідачем в разі невиконання ним умов договору. Оскільки вина відповідача в порушенні правил оплати наданих їй послуг за водопостачання, водовідведення та квартплати, вивіз нечистот, і невиконання договірних зобов'язань, результатом чого було заподіяно збитки позивачеві, знайшла своє підтвердження, відповідач повинна повністю відшкодувати позивачеві зазначену заборгованість. Витрати, які поніс позивач у справі на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, повинна відшкодувати йому відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Відповідачка в судове засідання двічі не з”явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України В судовому засіданні представник ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» підтримала позов, просила стягнути з відповідачки 59.99 грн. завданих збитків, посилаючись, що 17.10.2005 року працівниками філії під час контрольної перевірки користування електроенергією було виявлено порушення “Правил користування електроенергією для населення” - безоблікове користування електроенергією, шляхом пошкодження державної пломби, відсутності пломби ЕПО, про що складено акт № Р-1926. Також просила стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 51 грн. на користь держави та на користь позивача сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївоблненрго» філії Доманівського району і порушила вимоги «Правил користування електричною енергією», про що був складений акт № Р-1926 від 17.10.2005р. У відповідності до розрахунку, загальна сума нарахування по Акту складає 59.99 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду із позовом до [PERSON]про визнання права власності на спадкове майно - квартири [ADDRESS] , яке за життя належало померлій [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала і просила визнати за нею право власності на спадкову квартиру. Відповідачка в суд не з”явилась , але надала суду письмову заяву про визнання нею позовних вимог [PERSON] та просить суд розглянути справу без її присутності . Представник третьої особа без самостійних вимог - Світловодської районної державної нотаріальної контори повідомлений про час та дату судового засідання в установленому законом порядку , в суд не з”явився , причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи по суті за відсутності відповідача та представника третьої особи. Відповідно до вимог ст..130 , 174 ЦПК України в разі , якщо на попередньому судовому засіданні відповідач визнає позов , суд ухвалює рішення за наявності для того законних підстав . В судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] у своїй квартирі [ADDRESS]померла [PERSON], яка є двоюрідною сестрою відповідачки та тіткою для позивачки. Крім зазначених осіб- позивача та відповідача по цій справі , у померлої відсутні спадкоємці. Протягом всього життя позивачка підтримувала з спадкодавцем тісні родинні стосунки, була для неї самою близькою рідною людиною , систематично надавала тітці матеріальну допомогу , в тому числі і під час приватизації останньою спадкової квартири у 1998 році. Всі особисті документи та документи на майно померлої за взаємною згодою як знак довіри між ними зберігались у позивачки. Відповідачка знала про рішення сестри . зробити заповіт на ім.”я позивачки, що [PERSON] підтвердила незадовго до своєї смерті - 23 червня 2007 року , заявивши , що у найближчі дні піде в нотаріальну контору і зробить зазначений заповіт. [INFO] спадкодавця померла і не з своєї волі не встигла цього зробити із-за раптової смерті . 03 липня 2007 року позивачка , будучи впевнена в тому , що [PERSON]зробила заповіт на неї, подала в Світловодську нотаріальну контору заяву за №369 про прийняття спадщини по заповіту , що підтверджено довідкою нотаріальної контори, прилученої до справи. Відповідно до вимог ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті. В судовому засіданні повністю підтверджено , що спадкодавця незадовго до смерті зробила таке розпорядження в усній формі і її прижиттєвий вияв волі з цього питання також підтверджений наданими до справи іншими вищезазначеними доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем перебували в шлюбі, який розірвано 14.12.1993 р. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Постановою Замостянського райсуду м. Вінниці від 16.03.1993 р. з відповідача на її користь на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, але не менше 25% мінімальної заробітної плати. За час, що минув з моменту винесення постанови, були прийняті зміни до сімейного законодавства і встановлено новий мінімальний розмір аліментів. Такий мінімальний розмір аліментів більший ніж 25% мінімальної заробітної плати. Отже, виникла невідповідність постанови суду та діючого законодавства. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково пояснила, що стан здоров'я дочки нормальний, власності вона не має. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка. Додатково пояснив, що він є інвалідом другої групи, інших утриманців не має. Сторони просять суд розглянути справу в попередньому судовому засіданні, що суд вважає можливим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини - дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Батьки дитини (сторони по справі) перебували у шлюбі, який розірвано 14.12.1993р. (а.с. 4) Згідно постанови Замостянського райсуду м. Вінниці від 16.03.1993 р. з [PERSON] стягаються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку, але не менше 25% мінімальної зарплати, щомісячно, починаючи з 16.03.1993 р. і до досягнення її повноліття. (а.с. 2) Дитина проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] ( а.с. 6) Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, те що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки до &frac14; частки його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Відповідач [PERSON]. позов визнав, проти стягнення аліментів на дитину не заперечує, розмір аліментів не оспорює, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка в суд не явилась, на позовних вимогах наполягає, просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження сина [PERSON] [INFO], згідно якого батьком неповнолітнього є відповідач; копія паспорту позивачки; довідка про склад сім'ї позивачки. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] з відповідача [PERSON]., із яким певний час підтримувала фактичні шлюбні відносини і який є батьком дитини, зазначивши, що останнім часом відносини з відповідачем погіршали, тривалий час сторони будь-яких стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально сина не забезпечує, хоча згідно із законом як батько зобов'язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкає разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, ніде не працює. Прибуток, що отримує позивачка, носить несистематичний характер, він є недостатнім для утримання та виховання сина, забезпечення його необхідними потребами в житті. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітнього, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Відповідач [PERSON]. позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні без його участі. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, також просила розглянути справу у її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивачки із відміткою про шлюб; копія свідоцтва про народження доньки [PERSON] [INFO]. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON]., зареєстрований 24 травня 1985р., зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. Приводом розладу стосунків між сторонами стали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, скандали, які ображали та принижували гідність позивачки. Останнім часом сторони подружніх стосунків не підтримують, майже не спілкуються, мешкають окремо. Негативна обстановка, що склалася в сім'ї, робить неможливим їх подальше сумісне співжиття, як подружжя, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Питання щодо матеріального утримання неповнолітньої дитини подружжя вирішено у судовому порядку, з моменту розладу сімейних стосунків за домовленістю сторін сумісна донька мешкає разом із матір'ю. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Outcome: approved