Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до ЗАТ «НКМЗ», [PERSON] , [PERSON] про порушення КЗпП України, стягнення матеріальної шкоди, за неправомірне зменшення заробітної плати і не зроблену індексацію заробітної плати, стягнення морального збитку, Потім він неодноразово уточнював і змінював позовні вимоги, останній раз 4 квітня 2008 року й просив суд про: · стягнення з ЗАТ «НКМЗ» не донарахованої суми часової тарифної ставки за відпрацьований час, доплат до часової тарифної ставки за роботу в вечерню та нічну зміну, святкові дні, та суми нарахувань, заснованих на них за 2005 рік на суму 1927 гривень 93 копійок; · стягнення з ЗАТ «НКМЗ» не донарахованої суми часової тарифної ставки за відпрацьований час, доплат до часової тарифної ставки за роботу в вечерню та нічну зміну, святкові дні, та суми нарахувань, заснованих на них за 2006 рік на суму 3338 гривень 81 копійку; · стягнення з ЗАТ «НКМЗ» не донарахованої суми часової тарифної ставки за відпрацьований час, доплат до часової тарифної ставки за роботу в вечерню та нічну зміну, святкові дні, та суми нарахувань, заснованих на них за 2007 рік на суму 93 гривні 81 копійку; · стягнення з ЗАТ «НКМЗ» не донарахованої суми часової тарифної ставки за відпрацьований час, доплат до часової тарифної ставки за роботу в вечерню та нічну зміну, святкові дні, та суми нарахувань, заснованих на них за 2008 рік на суму 106 гривень 18 копійок; · стягнення з ЗАТ «НКМЗ» не донарахованої суми часової тарифної ставки за відпрацьований час, доплат до часової тарифної ставки за роботу в вечерню та нічну зміну, святкові дні, та суми нарахувань, заснованих на них за час з 1 грудня 1999 року по 29 лютого 2008 року на суму 69460 гривень 94 копійки; · стягнення з начальника механічного цеху № 5 [PERSON]., старшого майстра механічного цеху № 5 [PERSON]. моральну шкоду в розмірі 5000 гривень; · зобов'язання адміністрацію ЗАТ «НКМЗ» відмінити «Положення про оплату праці робочіх-станочників, передбачених нормами» наказу № 175 від 29.12.1998 року генерального директора ЗАТ «НКМЗ»; · стягнення з ЗАТ «НКМЗ», начальника механічного цеху № 5 [PERSON]., старшого майстра механічного цеху № 5 [PERSON]. за відрив від звичайних занять 1214 гривень 25 копійок; · стягнення з ЗАТ «НКМЗ», начальника механічного цеху № 5 [PERSON]., старшого майстра механічного цеху № 5 [PERSON]. коштів на відправку кореспонденції, сплату судового збору, збору за інформаційно-техничне забезпечення розгляду цивільної справи та інші на загальну суму 79 гривень 9 копійок; · зобов'язання адміністрації ЗАТ «НКМЗ» встановити з 1 березня 2008 року по 31 грудня 2009 року оплату праці по мінімальному розміру часової тарифної ставки по третьому розряду робіт для робітників допоміжного виробництва по галузевої угоді на 2008-2009 роки; · зобов'язання адміністрації ЗАТ «НКМЗ» встановити в 2008 році оплату праці по мінімальному розміру часової тарифної ставки по третьому розряду робіт для робітників допоміжного виробництва по галузевої угоді на 2008-2009 роки; · зобов'язання адміністрації ЗАТ «НКМЗ» внести в трудову книжку в розділі відомості про роботу після найменування професії - токар другий робітник, відомості про встановлення третього розряду. У підтвердження своїх доводів [PERSON]. вказав, що працює в механічному цеху № 5 ЗАТ «НКМЗ» другим робочим токаря. За період з 2005 р. за його позови до суду на НКМЗ і участь в судових засіданнях йому незаконно знизили заробітну платню, зменшили коофіцієнт який нараховується на зарплату, він був змушений працювати за відсутнього другого робочого токаря, при цьому за цю роботу йому не допрацювали. Крім того, йому була причинена моральна шкода. Представник ЗАТ «НКМЗ» Артюхова О.Б. позов не визнала і суду пояснила, що [PERSON]. працює в якості другого робочого токаря на токарному верстаті моделі моделі 1683 (інв. № 17363) з діаметром оброблюваного виробу понад 2000 мм. Норматив чисельності других робочих верстатників на великих й унікальних верстатах передбачені в «Рекомендації з оплати і матеріального стимулювання других робітників-верстатників (підручних)». Дані рекомендації були видані Центром по науковій організації праці Міністерства важкого і транспортного машинобудування СРСР. Зазначені рекомендації носили рекомендаційний характер для підприємств міністерства. Чисельність підручних на верстати у ЗАТ «НКМЗ» встановлена «Нормативною чисельністю підручних від коду обладнання на 2005,2006 рр», затверджена заступником генерального директора з економічних питань Чибісовим Ю.В., що є локальним нормативним документом, який регулює чисельність підручних на підприємстві, і яким керуються у своїй діяльності усі структурні підрозділи ЗАТ «НКМЗ». Згідно даних нормативів по цеху №5, де працює позивач по коду обладнання 014 чисельність підручних становить 10 осіб, що означає по одному підручному на вертат, на якому працює позивач. З метою з'ясування ступеня завантаженості другого робочого вертатника [PERSON]. з 15.02.2007 р. по 22.02.2007 р. на верстаті инв. № 17363 була проведена фотографія робочого часу, згідно якої останній безпосередньо зайнятий виконанням своїх обов'язків другого робітника-верстатника 43,3 % робітника часу, 37,14 % робітника - часу він знаходився на верстаті без виконання своїх функцій (при цьому верстат працював, а верстатник виконував свої функції), 9,6 % робітника - часу склали втрати з вини [PERSON]. Таким чином, позивач зайнятий виконанням своїх функцій другого робочого верстатника не більш 50% робочого часу і його позовні вимоги про стягнення ненарахованої заробітної плати за виконання ним функцій відсутнього працівника безпідставні, оскільки заробітна плата була нараховувалася відповідно до Закону України „Про працю” та «Положення про порядок та умови виплати робітникам НКМЗ премії за загальні підсумки роботи заводу на певний період (виплата бонусів)» без порушення діючого законодавства про оплату праці. Вважають, що з боку ЗАТ «НКМЗ» не має правопорушень у відношенні [PERSON]., тому відсутня провина відповідача у нанесенні морального збитку, в зв'язку з чим дані вимоги є незаконними. Також не мають під собою підстави позовні вимоги щодо того, щоб понудити відповідача скасувати «Положення про оплату праці робочих-станочників» та встановлення оплати праці по мінімальному розміру часової тарифної ставки для робітників допоміжного виробництва, оскільки підприємство має право самостійно установлювати форми і систему оплати праці відповідно до приписів ст. 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці». В частині стягнення компенсації за відрив від звичайних занять, також вважають, що варто відмовити, оскільки компенсація за відрив від звичайних занять виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, а тому вимоги позивача про стягнення компенсації за відрив від звичайних занять є незаконними. Представники відповідача ЗАТ «НКМЗ» Стрілкова Н.В., Брижниченко В.Є. позов не визнали, пояснення представника відповідача Артюхової О.Б. підтримали та просили суд відмовити [PERSON]. в задоволенні позову. Відповідач [PERSON]. позов не визнав та просив суд заслухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON]. позов не визнав і суду пояснив, що він склав об'єктивний рапорт про те, що [PERSON]знаходився в чистому одязі в бесідці під час робочого часу. Заробітну платню і коефіцієнт позивачу нараховували і платять згідно діючого закону. Вважає, що позовні вимоги позивача не містяться на законі і просить в їх задоволенні відмовити. Вислухавши думку сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач 18 лютого 1993 року був прийнятий на роботу в ЗАТ «НКМЗ» а наказом № 565 від 06.05.1994 року він переведений в механічний цех № 5 на посаду 2-го робочого токаря де працює до теперішнього часу. Як вбачається з акту технічного стану верстата інв. № 17363, біля якого працює [PERSON] на 19.02.07 р. другий супорт верстата не працює багато років / а.с.187,188/. Згідно фотографування робочого дня на верстаті № 17363 за 2 робочім верстатника [PERSON] в лютому 2007 р., останній безпосередньо зайнятий виконанням своїх обов'язків другого робітника-верстатника 43,3 % робітника - часу, 37,14 % робітника - часу він знаходився на верстаті без виконання своїх функцій (при цьому верстат працював, а верстатник виконував свої функції), 9,6 % робітника - часу склали втрати з вини [PERSON]. Таким чином, обов'язки другого робочого верстатника позивач зайнятий виконанням своїх функцій не більше 50 % робочого часу і його позовні вимоги про те, що він виконує функції відсутнього працівника безпідставні. Згідно ст. 97 КЗпП України і ст. 15 Закону України «Про оплату праці» підприємство має право самостійно встановлювати форми і системи оплати праці. Тому позовна вимога [PERSON]. про те, щоб спонукати адміністрацію ЗАТ «НКМЗ» скасувати Положення «Про оплату праці робітників-верстатників при роботі на унікальному і важкому металорізальному устаткуванні при відсутності других робітників-верстатників, передбачених нормами», понудити адміністрацію ЗАТ «НКМЗ» встановити йому оплату праці по мінімальному розміру часової тарифної ставки по третьому розряду робіт не мають під собою підстави і не підлягають задоволенню. Крім того, також не має й підтав для внесення в трудову книжку [PERSON]. в графу «Відомості про роботу» - токар другий робочій відомості про встановлення третього розряду. Крім того, не підлягає задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за відрив від звичайних занять у сумі 1214,25 грн., так як згідно ч.2 ст. 85 ЦПК України компенсація за відрив від звичайних занять виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. У частині стягнення моральної шкоди суд вважає також за необхідне відмовити, оскільки позивач не довів суду, що неправомірними діями відповідачів йому була завдана моральна шкода. Оскільки судом позов [PERSON]. визнаний необґрунтованим, підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат не має. На підставі ст.ст.3,14,60, 213 -215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed