overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

У листопаді 2007 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Ленінської сільської Ради Красногвардійського району АР Крим про визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АР Крим, Красногвардійський район, [ADDRESS]. Позивач зазначив, що з 1999 року він проживає у вказаному будинку, у 2000 році він викупив будинок у колгоспі ім. ХІХ Партз'їзду за 1850 грн, однак договору купівлі-продажу укладено не було. Вказаний будинок на балансі в Ленінській сільській Раді не знаходиться. Свідоцтво про право власності їм отримане не було у зв'язку із чим він змушений звернутися до суду з позовом про встановлення права власності на домоволодіння за ним. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на вказане домоволодіння з господарськими прибудовами. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову [PERSON].. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON]. зареєстрований за адресою: АР Крим, Красногвардійський район, [ADDRESS], з липня 1999 року (а.с. 5-6), за якій він у квітні 2000 року сплатив до каси колгоспу ім. ХІХ Парт їзду 1850 грн (а.с. 6), що є його повною вартістю, та будинок перейшов до його власності (а.с. 4). Згідно копії технічного паспорту на вказане домоволодіння до його складу входять: жилий будинок (літера «А»), а також господарські будови: намети (літера Б, О), гараж (літера В), вхід до льоху (літера Г), сараї (літери Д, Е, З, И, К, Л, М, Н), уборна (літера Ж) (а.с. 10-13). У відгуку на позов Ленінська сільрада підтверджує, що вказаний будинок знаходвся на балансі колгоспу ім ХІХ Партз'їзду, до каси колгоспу було внесено повну оплату за будинок у сумі 1850 грн згідно до його балансової вартості. Правноступника колгоспу ім ХІХ Партз'їзду - СВК „Аграрій” згідно до рішення Господарського суду АР Крим від 05.02.2006 року ліквидовано та виключено з ЄДРЮОУ. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно є власником домоволодіння [ADDRESS], визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася з позовом до [PERSON]. про захист права на земельну ділянку в якому зазначила що згідно за Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. При оформленні вказаних документів позивачка встановила, що на означеній земельній ділянці розташований металевий гараж, в якому знаходиться автомобіль зареєстрований за [PERSON]. Відповідач по справі власник вказаного гаражу. Оскільки відповідач відмовляється за власним бажанням задовольнити вимоги позивача щодо усунення обмежень до користування її особистої власності, все це унеможливлює використати позивачеві її майнові права, та позбавляють права користування та розпорядження майном на власний розсуд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав та просить суд усунути [PERSON]. обмеження до користування належної її на праві власності земельної ділянки за адресою [ADDRESS], забов`язавши відповідача [PERSON]. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.75 ЦПК України, оголошення про його виклик до суду було надруковано в газеті Обласної ради та Обласної державної адміністрації «Запорізька Правда» від 15.01.2008 року № 6 (22255). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON]. вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до ст.96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; Так судом встановлено, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці [PERSON]. на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Зайняту земельну ділянку відповідач [PERSON]. відмовляється за власним бажанням звільнити та знести металевий гараж чим зашкоджує позивачеві використати її майнові права, та позбавляють її права користування та розпорядження майном на власний розсуд. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] від 21.02.2007 року [PERSON]. на підставі рішення шостої сесії п`ятого скликання ЗМР від 06.12.2006 року №72/335 є власником земельної ділянки площею 0,0729 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, суд вважає за необхідне усунути [PERSON]. обмеження щодо користування належної її земельної ділянки по [ADDRESS], забов`язавши відповідача [PERSON]. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася з позовом до [PERSON] про захист права на земельну ділянку в якому зазначила що згідно за Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. При оформленні вказаних документів позивачка встановила, що на означеній земельній ділянці розташований металевий гараж, в якому знаходиться автомобіль зареєстрований за [PERSON]. Відповідач по справі власник вказаного гаражу. Оскільки відповідач відмовляється за власним бажанням задовольнити вимоги позивача щодо усунення обмежень до користування її особистої власності, все це унеможливлює використати позивачеві її майнові права, та позбавляють права користування та розпорядження майном на власний розсуд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить суд усунути [PERSON]. обмеження до користування належної її на праві власності земельної ділянки за адресою [ADDRESS], забов`язавши відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.75 ЦПК України, оголошення про його виклик до суду було надруковано в газеті Обласної ради та Обласної державної адміністрації «Запорізька Правда» від 15.01.2008 року № 6 (22255). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до ст.96 ЗК України, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; Так судом встановлено, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці [PERSON]. на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Зайняту земельну ділянку відповідач [PERSON] відмовляється за власним бажанням звільнити та знести металевий гараж чим зашкоджує позивачеві використати її майнові права, та позбавляють її права користування та розпорядження майном на власний розсуд. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] від 21.02.2007 року [PERSON]. на підставі рішення шостої сесії п`ятого скликання ЗМР від 06.12.2006 року №72/335 є власником земельної ділянки площею 0,0729 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, суд вважає за необхідне усунути [PERSON]. обмеження щодо користування належної її земельної ділянки по [ADDRESS], забов`язавши відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]. про захист права на земельну ділянку в якому зазначила що згідно за Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. При оформленні вказаних документів позивачка встановила, що на означеній земельній ділянці розташований металевий гараж, в якому знаходиться автомобіль зареєстрований на ім`я [PERSON]. Оскільки відповідач відмовляється за власним бажанням задовольнити вимоги позивача щодо усунення обмежень до користування її особистої власності, все це унеможливлює використати позивачеві її майнові права, та позбавляють права користування та розпорядження майном на власний розсуд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав та просить суд усунути [PERSON]. обмеження до користування належної її на праві власності земельної ділянки за адресою [ADDRESS], забов`язавши відповідача [PERSON]. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.75 ЦПК України, оголошення про його виклик до суду було надруковано в газеті Обласної ради та Обласної державної адміністрації «Запорізька Правда» від 15.01.2008 року № 6 (22255). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON]. вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до ст..96 ЗК України, змлекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; Так судом встановлено, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці [PERSON]. на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Зайняту земельну ділянку відповідач [PERSON]. відмовляється за власним бажанням звільнити та знести металевий гараж чим зашкоджує позивачеві використати її майнові права, та позбавляють її права користування та розпорядження майном на власний розсуд. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] від 21.02.2007 року [PERSON] на підставі рішення шостої сесії п`ятого скликання ЗМР від 06.12.2006 року №72/335 є власником земельної ділянки площею 0,0729 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, суд вважає за необхідне усунути [PERSON]. обмеження щодо користування належної її земельної ділянки по [ADDRESS], забов`язавши [PERSON]. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася з позовом до [PERSON] про захист права на земельну ділянку в якому зазначила що згідно за Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. При оформленні вказаних документів позивачка встановила, що на означеній земельній ділянці розташований металевий гараж, в якому знаходиться автомобіль зареєстрований на ім`я [PERSON] Оскільки відповідач відмовляється за власним бажанням задовольнити вимоги позивача щодо усунення обмежень до користування її особистої власності, все це унеможливлює використати позивачеві її майнові права, та позбавляють права користування та розпорядження майном на власний розсуд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав та просить суд усунути [PERSON] обмеження до користування належної її на праві власності земельної ділянки за адресою [ADDRESS], забов`язавши відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.75 ЦПК України, оголошення про його виклик до суду було надруковано в газеті Обласної ради та Обласної державної адміністрації «Запорізька Правда» від 15.01.2008 року № 6 (22255). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON]. вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до ст..96 ЗК України, змлекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; Так судом встановлено, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2007 року, [NUMBER], позивачці [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Зайняту земельну ділянку відповідач [PERSON] відмовляється за власним бажанням звільнити та знести металевий гараж чим зашкоджує позивачеві використати її майнові права, та позбавляють її права користування та розпорядження майном на власний розсуд. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] від 21.02.2007 року [PERSON]. на підставі рішення шостої сесії п`ятого скликання ЗМР від 06.12.2006 року №72/335 є власником земельної ділянки площею 0,0729 га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Таким чином, суд вважає за необхідне усунути [PERSON] обмеження щодо користування належної її земельної ділянки по [ADDRESS], забов`язавши [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знести металевий гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення коштів на утримання з відповідача [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вона зіслалася на те, що з 14.08.2004 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги їй та дочці не надає, на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому, просить стягнути з [PERSON]. 200 гривень на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років. Справу розглянуто згідно ст.169 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що [PERSON]. перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. з 14 серпня 2004 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON]. та [PERSON]. мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З довідки за вих. № 07-105 від 15.11.2007 року виданої ЗАТ „ АТ Дніпрокаолін” вбачається, що [PERSON]. працює в ЗАТ „АТ Дніпрокаолін” та має стійкий дохід. У відповідності до ст.76 Сімейного Кодексу України, особа має право на утримання, якщо у зв'язку з вихованням дитини вона не має можливості працювати, таким чином з [PERSON]. необхідно стягнути на користь [PERSON]. на кошти на утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO]трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 3,50 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вона зіслалася на те, що з 14.08.2004 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги по утриманню дитини не надає, тому, просить стягнути з [PERSON]. на її користь на утримання неповнолітньої дочки &frac14; частку заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити. Справу розглянуто згідно ст.169 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову та стягнення аліментів на користь [PERSON]. на утримання неповнолітньої дочки не заперечує. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що [PERSON]. перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. з 14 серпня 2004 року. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON]. та [PERSON]. мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON]. необхідно стягнути на користь [PERSON]. на утримання неповнолітньої дочки &frac14; частку заробітку (доходу) відповідача до досягнення дочкою повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 51 грн. судового збору в прибуток держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 3,50 грн. на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитину, вказуючи на те, що 15.10.2004 р. між ними було зареєстровано шлюб. Сімейні стосунки не склалися. Примирення неможливе, оскільки ніяких почуттів між ними немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не оказує, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитину у розмірі &frac14; частини від заробітку відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений, про що у справі маються докази. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.10.2004 року у Відділу реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1097, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У теперішній час сімейні стосунки не склалися, зберегти сім'ю неможливо, примирення сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не оказує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК, суд враховує обставини справи, та вважає позов в частині стягнення аліментів таким, що також підлягає задоволенню, а саме у розмірі &frac14; частини заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому їх треба відраховувати від 24.10.2007 року. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню витрати на сплату державного мита у розмірі 51 грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]., посилаючись на те, що 25.09.2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]року народження, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вони припинили сімейні стосунки в зв'язку з тим, що не знаходили взаєморозуміння, більше 5 місяців тому. У зв'язку з наведеним просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON]. позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки для цього наявні законні підстави, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved