Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ним право власності на гараж, загальною площею 22,2 кв. м., інвентарний номер 2-290, розташований за адресою: [ADDRESS], судові витрати позивач просив покласти на нього, вказуючи наступне. Позивач побудував та користується вказаним гаражем. Згідно рішення Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова № 190 від 06 серпня 2002 року „Про встановлення гаража громадянина [PERSON]. за адресою [ADDRESS]” позивачу було дозволено влаштування гаражу у тимчасове користування у дворі житлового будинку [ADDRESS]. У встановленому законом порядку він уклав з житлово-експлуатаційною організацією договір про право тимчасового користування гаражем. На теперішній час позивач є користувачем гаражу та здійснює всі виплати, пов'язані з цим користуванням. КП „Харківське міське БТІ” було виготовлено технічний паспорт на гараж, розташований по [ADDRESS]. Окрім того, спеціалізованою організацією, що має державну ліцензію, виготовлено технічний висновок „Про стан будівельних конструкцій та можливість їх експлуатації”, згідно якого стан будівельних конструкцій гаражу по [ADDRESS] задовільний та придатний до подальшої експлуатації. В судовому засіданні представник позивача[PERSON]., яка діє на підставі довіреності ВКІ № 256075 від 09 лютого 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.9), позов підтримала, просила задовольнити та визнати за позивачем право власності на гараж інвентарний номер 2-290, розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача Харківської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмові заперечення (а.с.15-17), в яких заперечувала проти задоволення позову, вказуючи, що узаконення самочинно побудованого гаражу, розташованого по [ADDRESS] можливе тільки при виконанні вимог, передбачених „Порядком вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом” від 28.09.2005 року № 188/05 та просила суд розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова № 190 „Про встановлення гаражу гр. [PERSON]. за адресою [ADDRESS]” від 06 серпня 2002 року (а.с.4), позивачу було дозволено встановлення металевого гаражу у тимчасове користування у дворі житлового будинку [ADDRESS]. Між позивачем та ЖЕУ № 2 Київського району м. Харкова 23 серпня 2005 року було укладено договір на право тимчасового користування гаражем (а.с.5). Згідно довідки № 34 від 02 квітня 2008 року, виданої дільницею № 12 Київської філії КП „Жилкомсервіс” (а.с.38), по [ADDRESS] розташований гараж, [PERSON]. є користувачем вказаного гаражу, сплата за гараж виконується своєчасно. Відповідно до технічного паспорту на гараж № 2-290, виготовленого КП „Харківське міське БТІ” від 02 квітня 2008 року (а.с.21-22), власником гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] зазначено [PERSON]. Згідно з технічним висновком ПП „Модулор-Сервіс” „Про стан будівельних конструкцій не житлової побудови (гаражу) № 2-290” (а.с.23-37), технічні рішення, прийняті при будівництві не житлової побудови (гаражу № 2-290) за адресою: [ADDRESS]відповідають будівельним, санітарно-гігієнічним, протипожежним та іншим діючим нормам та правилам державних стандартів. Відсоток придатності - 100 %, експлуатація гаражу технічно можлива. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Згідно з п.1 ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, суд визнає право власності за позивачем на гараж, загальною площею 22,2 кв. м., інвентарний номер 2-290, розташований за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.1, 2, 19) в загальній сумі 175 грн. 82 коп., виходячи зі змісту позовних вимог, суд покладає на позивача. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved