Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 15 лютого 2008 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2007 рік. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться повністю на утриманні позивачки. [PERSON] та відповідач не мешкають разом з 2006 року. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, проте місце роботи позивачці не відоме. Інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог, пояснила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 вересня 2007 року. Спочатку, після розірвання шлюбу, відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але останні 5 місяців він не підтримує дитину матеріально, не займається його вихованням, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Також пояснила, що а ні вона, а ні дитина інвалідами не являються, на обліку у закладах охорони здоров'я вона не перебуває, дитина знаходиться під наглядом у Харківському кардіологічному центрі. Повідомила, що вона займається приватною підприємницькою діяльністю, являється фізичною особою підприємцем, її дохід за останній квартал склав 3000 гривень, інших доходів вона не має. Зазначила, що вона не в змозі самотужки забезпечити дитині належний рівень життя, тому потребує матеріальної підтримки з боку батька дитини, який інвалідом не являється, на обліку у закладах охорони здоров'я не перебуває, інших утриманців, окрім сина [PERSON] не має. Прохала стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15 лютого 2008 року і до досягнення сином повноліття Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причину неявки до суду не пояснив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину, сина - [PERSON], [INFO], батьком якої являється та зареєстрований відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 3). Подружжя на даний час мешкають окремо, син залишився проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 6), і в даний час повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не забезпечує його необхідними засобами до існування. [PERSON], інвалідом не являється, на обліку у закладах охорони здоров'я не перебуває, не працює, інших утриамнців, окрім сина [PERSON] не має. [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (а.с. 2), її заробітна плата за останній квартал склала 3000 гривень, інших доходів не має. У зв'язку з вищевикладеним позивачка не має можливості самостійно забезпечити дитині необхідний життєвий рівень і потребує матеріальної підтримки з боку батька дитини. У судовому засіданні був допитаний свідок - [PERSON], який пояснив, що його син, дійсно, перебуває у цивільному шлюбі і проживає у місті Харків із сім'єю, що він раніше надавав матеріальну допомогу дитині, але останні місяці не надає матеріальної допомоги дитині у добровільному порядку, оскільки його колишня жінка перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд, дослідивши всі обставини, що мають істотне значення для справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 гривні, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 гривень. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved