Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

ВАТ ”Облтеплокомуненерго” звернулось до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON] зазначивши, що відповідачі, проживаючи в квартирі [ADDRESS] не виконують своїх зобов'язань по оплаті спожитої теплової енергії, внаслідок чого, за період з жовтня 2004 року по липень 2007 року, утворилася заборгованість в розмірі 2037 грн. 10 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обгрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. позовних вимог не визнав, пояснивши, що він має право на 50% знижку по оплаті комунальних платежів та взагалі не користувався послугами, які надає ВАТ ”Облтеплокомуненерго”, оскільки в 2000 році розірвав шлюб з відповідачкою[PERSON] і не проживає в квартирі [ADDRESS]. Як на додаткову підставу у відмові в задоволенні позовних вимог [PERSON]. посилається на закінчення строку позовної давності в частині вимог, заявлених до нього за період з жовтня 2004 по січень 2005 року, включно. Крім того, [PERSON]. вказує на неналежну якість послуг, які надавало ВАТ ”Облтеплокомуненерго”. Відповідач[PERSON] в судовому засіданні заявлених вимог не визнала, вказавши на неналежну якість послуг, які надавав позивач. Крім того,[PERSON] зазначає, що вона, як педагогічний працівник, має право на 100% знижку по оплаті послуг з теплопостачання. Як на додаткову підставу для відмови в задоволенні позовних вимог,[PERSON] посилається на закінчення строку позовної давності в частині вимог, заявлених до неї за період з жовтня 2004 по січень 2005 року, включно. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] і ВАТ “Облтеплокомуненерго”, до липня 2007 року, надавало послуги з теплопостачання жителям вказаного вище будинку. Індивідуальними засобами обліку теплової енергії квартира відповідачів обладнана не була, тому плата за спожиті послуги нараховувалась, у відповідності до діючих нормативних актів. Сторони визнали в судовому засіданні той факт, що [PERSON]. має право на 50% знижку, а[PERSON] - на 100% знижку по оплаті спожитої теплової енергії. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що розмір плати за надані відповідачам послуги, був визначений, з урахуванням 50% знижки, на яку має право [PERSON]., а щодо [PERSON] за період з березня по червень 2007 року, з урахуванням 100% знижки, в межах норм, визначених діючим законодавством. Суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача[PERSON]про те, що він не користувався послугами, які надає позивач. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. зареєстрований в квартирі [ADDRESS] та не звертався до позивача із заявою про припинення нарахування йому плати за теплову енергію у зв”язку зі зміною місця проживання. Не знайшли підтвердження в судовому засіданні доводи відповідачів про неналежну якість послуг, які їм надавалась. Так, [PERSON]. і[PERSON] не повідомляли Замглайську дільницю ВАТ “Облтеплокомуненерго”, в порядку, визначеному ст.18 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” та Правилами користування тепловою енергією, про відхилення якісних показників наданих послуг та не зверталися із заявами про перерахунок (зменшення) розміру плати за спожиту енергію. Суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача[PERSON] в тій частині, що опалення житла їй, як педагогічному працівнику, має забезпечуватись безкоштовно. У відповідності до ст.57 Закону України “Про освіту”, педагогічні працівники, які працюють у сільській місцевості та селищах міського типу, забезпечуються безоплатним користування житлом з опаленням, в межах встановлених норм. У відповідності до підпункту «г» п.1 Постанови КМУ № 879 від 01.08.1996 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати», пільги щодо плати за користування тепловою енергією для опалення житла надаються в межах 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу і додатково 10,5 кв. метрів на сім'ю. Таким чином,[PERSON] мала право на безоплатне споживання теплової енергії відносно 31,5 кв. метра опалювальної площі. З матеріалів справи вбачається, що розмір опалюваної площі квартири відповідачів становить 63,7 м.кв., отже плата за понаднормову площу має вноситись відповідачами. Крім того, Постановами КМУ № 256 від 04.03.2002 року та №1430 від 18.10.2006 року, визначено механізм надання пільг педагогічним працівникам, згідно якого, бюджетні установи подають органам праці та соціального захисту населення, а також підприємствам-надавачам послуг, відомості про працівників та розмір грошового еквівалента пільг. В судовому засіданні встановлено, що[PERSON] 01.02.2007 року зверталася за місцем роботи із заявою про відшкодування витрат по оплаті теплової енергії, і управлінням праці та соціального захисту населення Ріпкинської РДА упродовж березня-червня 2007 року ВАТ "Облтеплокомуненерго" було відшкодовано за рахунок субвенцій державного бюджету 217 грн. 84 коп. З розрахунку наданого позивачем, вбачається, що вказана вище сума відшкодування, врахована при визначенні плати[PERSON] за спожиті послуги. У відповідності до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.06.2005 року, споживачі зобов»язані своєчасно оплачувати послуги з теплопостачання. Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідачів виникло зобов»язання перед позивачем по оплаті спожитих послуг. У відповідності до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов”язання, настають правові наслідки у вигляді відшкодування збитків. В той же час, суд вважає, що розмір заборгованості, заявлений до відшкодування, підлягає зменшенню. У відповідності до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачі в судовому засіданні просили застосувати позовну давність в частині заявлених вимог. Враховуючи, що заборгованість відповідачів за спожиті послуги виникла з жовтня 2004 року, а позивач звернувся до суду з позовом у лютому 2008 року, та не довів поважність причин пропуску строку позовної давності і не просив поновити цей строк, заборгованість за період з жовтня 2004 року по січень 2005 року включно, стягненню не підлягає. Крім того, не підлягає стягненню з відповідачів заборгованість за серпень та вересень 2007 року, оскільки будинок, в якому проживають [PERSON]. та [PERSON] був відключений від мереж центрального опалення у липні 2007 року. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з лютого 2005 року по червень 2007 року, включно, у розмірі 1657 грн. 17 коп. у солідарному порядку, оскільки ст.541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у разі неподільності предмета зобов»язання. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при поданні позовної заяви підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що ВАТ “Облтеплокомуненерго” при зверненні до суду сплатило 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, отже частина понесених позивачем витрат підлягає стягненню з відповідачів, пропорційно до задоволених вимог. Суд не може звільнити відповідачів від сплати судового збору як осіб, що потерпіли від аварії на ЧАЕС, оскільки позивач при зверненні до суду вже поніс відповідні витрати.

Outcome: partial