overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

12.12.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки - [PERSON], [INFO] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючі з дня подачі позовної заяви, посилаючись на те, що Рішенням виконкому Лозівської міської ради від 27.11.2007 року № 904 вона призначена опікуном над онуком [PERSON] та над його майном. Вони мешкають разом з онуком за адресою:[ADDRESS]. Онука [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, його мати засуджена до 5 років 2 місяці позбавлення волі, відомості про батька дитини записані зі слів матері на підставі ст.133 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, яка знаходиться в місцях позбавлення волі, направила заяву про визнання позову. Представник Виконавчого комітету Лозівської міської ради як орган опіки та піклування -Брежнєва С.А. позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції від 21 лютого 2003 року. Відповідачка засуджена к 5 рокам і 2 місяці позбавлення волі, що підтверджується вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Із рішення виконкому Лозівської міської ради за № 904 від 27 листопада 2007 року позивачка, [PERSON]. призначена опікуном над онуком [PERSON] та його майном. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обгрунтованний та таким, що підлягає задоволенню Вiдповідно до ст.180 Сiмейного кодексу Украiни, батьки зобов′язанi утримувати своїх дiтей до досягнення ними повнолiття. На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей, встановлюється судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дітей, сімейного і матеріального положення сторін, як частину заробітку або доходу відповідача, за умов, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., позивачку від сплати судового збору звільнити.. Згідно ст.81 ЦПК України, суд стягує з відповідачки витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] просить встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно на її користь для повноцінного утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів, а якщо і сплачує, то це мізерна сума якої не вистачає на повноцінне утримання доньки. В судове засідання позивач не з»явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що аліменти в розмірі 400 грн. він платити не згодний, так як на його утриманні знаходиться ще неповнолітня дитина 2002 року народження. Судом встановлено, що на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 12.04.1999 р. відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON]на користь [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини від заробітку (доходу) щомісяця. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України № 107- V1 від 28.12.2007р. «Про державний бюджет на 2008 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років встановлений з 01.01.2008 року в розмірі 663 грн. Згідно довідки виданої Чаплинською МДПІ 22.05.2007 відповідач займається підприємницькою діяльністю і щомісячно отримує дохід. Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині встановлення розміру аліментів у твердій грошовій формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів та наявність у нього інших дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даний час сторони разом не проживають. Шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання в сім”ї народився син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини являється відповідач. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча являється працездатним. Тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 30 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач не працює, не має постійного доходу, підприємницькою діяльністю не займається. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Згідний сплачувати аліменти своїй колишній дружині на утримання сина. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи ту обставину, що відповідач не працює, хоча являється працездатним, не має постійного доходу, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд має підстави для задоволення заявлених вимог в повному об”ємі і визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 30 гривень на утримання дитини, враховуючи бажання позивачки та згоду відповідача, який не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дані правовідносини врегульовані ст.ст. 84, 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач[PERSON]звернувся до суду із позовом до [PERSON]про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок розташований по[ADDRESS], вказуючи, що він придбав вищевказаний будинок 03 листопада 1999 року з надвірними будівлями, за обумовлену з продавцем ціну- 12500 грн., яку він сплатив повністю станом на 11.07.2000 року, а продавець передала йому будинок, того ж дня на Українській товарній біржі було зареєстровано договір купівлі-продажу даного будинку, реєстраційний номер 75873. Нотаріально посвідчення договору не відбулося, а тому позивач звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі просить його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути без її участі в на стадії попереднього розгляду, проти позовних вимог не заперечує згодна на задоволення позову. Суд, вислухавши сторону, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 03 листопада 1999 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок розташований в[ADDRESS]за 12500 грн. Згадно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. На підставі ст.638 ЦК України договір вважається укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. В судовому засіданні[PERSON] доведено, що 03.листопада 1999 року ним з відповідачем по справі було обумовлено всі належні для даного договору умови, які були закріплені в письмовій формі, але який вони нотаріально не посвідчили, [PERSON] 03 листопада 1999 року отримала частину суми, а 11.07.2000 року[PERSON] за домовленістю була погашена повністю вся сума грошей за будинок згідно договору, відповідачка передала йому ключі від будинку та правовстановлюючі документи, після чого він зі своєю сім"єю вселився в будинок на правах власника і до цього часу проживає в ньому і вважає його своєю власністю. Відповідно ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, як сторони по справі, [PERSON](покупець) та [PERSON] (продавець) у 2000 році умови угоди купівлі-продажу будинку виконали повністю, суд вважає що угода є дійсною. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заявлену вимогу позивача визнавши за ним право власності на зазначений будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який був уточнений у судовому засіданні, в якому в обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав, що відповідачка мешкає за адресою: [ADDRESS]та є споживачем електроенергії, яку постачає ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії. Однак, терміни оплати відповідачкою систематично порушуються, у результаті чого утворилася заборгованість за період з 31.08.2006 року по 09.12.2007 року у сумі 1107,02грн. Зазначену суму заборгованості представник позивача і просить стягнути з відповідачки, також позивач просить стягнути з відповідачки судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30грн. Представник позивача у попереднє судове засідання надав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії повністю та просить розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON]у попереднє судове засідання надала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" в особі Краснодонської філії визнала повністю та просить розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]мешкає за адресою:[ADDRESS]та є споживачем електроенергії, яку постачає позивач. Відповідно до п. 20 Правил користування електроенергією для населення, оплата за споживану електроенергією проводиться не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Однак, відповідачкою були порушені терміни оплати за споживання електроенергії, у зв'язку з чим за період з 31.08.2006 року по 09.12.2007 року утворилась заборгованість у сумі 1107,02грн., що підтверджено розрахунок ми позивача, які додані до матеріалів справ. Зазначену суму заборгованості суд й вважає за необхідне стягнути з відповідачки. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 714 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2001 року вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS], та на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.1999р. - квартири за адресою: [ADDRESS]. За час володіння та користування даними квартирами позивачкою, квартири №2 та №3 були самочинно переобладнані та об'єднанні без відповідного дозволу. У зв'язку з виникненню необхідністю позивачка просить суд визнати за нею право власності на самочинно перебудовані та об'єднанні квартири №3 та №2 за адресою:[ADDRESS]. У попереднє судове засідання позивачка надала письмову заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Представник відповідач - Виконкому Краснодонської міськради, у попереднє судове засідання представив письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON]визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2001 року Р№3394 позивачці [PERSON]належить квартира за адресою: [ADDRESS], та на підставі договору купівлі-продажу 18.11.1999р. - квартира адресою: [ADDRESS], про що також свідчать технічний паспорт, витяги з реєстру права власності на нерухоме майно, копії яких додані до матеріалів справи. Однак, за час користування даними квартирами позивачкою, квартири №2 та №3 були самочинно переобладнані та об'єднанні без відповідного дозволу. Актом державної приймальної комісії від 07.02.2008р. самочинно перебудовані та об'єднанні 1-кімнатна квартира №3 та 2-кіинатна квартира №2 прийнято в експлуатацію, що підтверджується копіює акта, яка додана до матеріалів справи. Відповідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право на власний розсуд здійснювати ремонт та зміни в квартирі, яка надана йому як єдине ціле , при умові, що ці зміни не приведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному жилому будинку та не порушать санітарно-технічні вимоги та правла експлуатації будинку. На підставі викладеного, враховуючи, що самочинно перебудовані та об'єднанні 1-кімнатна квартира №3 та 2-кіинатна квартира №2 за адресою[ADDRESS] не порушує встановлених законом норм, не порушує прав третіх осіб, та прийнято до експлуатації, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на зазначене нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON]про розірвання договору і повернення коштів за договором про надання позики №23 від 20 лютого 2007р.. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 20.02.2007 між Кредитною спілкою “Народна скарбниця” та відповідачем укладено договір кредиту № 23, за якім відповідач бере кредит на суму 5000 грн. та зобов”язується сплачувати 54% річних за користування кредитом та повернути кредит 20.08.2008р. Даний кредит був укладений під гарантію на що вказує гарантійний лист ТзОВ “Олко-1”. Однак з невідомих для позивача причин відповідач жодного разу не провів оплату по кредиту згідно укладеного графіку платежу, в зв”язку з чим позивач не отримує ні суми боргу по кредиту ні відсотків за користування ним, тому позивач вимушений звернутися до суду про примусове стягнення боргу. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. У зв”язку з неявкою відповідача у судове засідання, який був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, суд вважає винести заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задоволити. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем і [PERSON]був укладений договір кредиту № 23 від 20.02.2007 року на суму 5000 грн. зі сплатою 54% річних за користування даними коштами терміном до 20серпня 2008р.. Згідно гарантійного листа з якого вбачається, що відповідач дійсно працює на посаді механіка в ТзОВ “Олко-1” і дане підприємство гарантує сплату кредиту. Однак відповідач на даний час жодного разу не провів оплату по кредиту згідно затвердженого графіку платежу, що привело до заборгованості, яка складається з суми основного боргу- 5000 грн., відсотків за користування кредитом в сумі - 2128,38 грн.., суд також вважає стягнути з відповідача судові витрати в сумі 35,80 грн.. та 15 грн. за матеріальне-технічне забезпечення, а всього 7314,36 грн.. Позивач неодноразово звертався до відповідача про виплату даної заборгованості, однак по даний час цього не зроблено. Відтак з відповідача слід стягнути суму в розмірі 7314,36 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], 1959 року народження, який був прописаний та проживав до смерті в [ADDRESS]. В чоловіка були заощадження в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку Україна на рахунку [NUMBER] на підставі ощадної книжки. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка за законом, так як їх дочка - відповідачка по справі від спадщини відмовилась. Фактично вона прийняла спадщину у шестимісячний термін, однак юридично спадщину не оформила, в зв'язку з чим звернулася до суду з позовом про визнання власності на спадкове майно померлого - на грошові заощадження. Відповідачка по справі [PERSON]., дочка позивачки, від спадщини відмовилась на користь позивачки. Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним, бо відповідно до копій ощадних книжок дійсно померлий [PERSON] мав заощадження на рахунку [NUMBER] в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку України (а.с. 8-9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, позивачка дійсно є дружиною померлого [PERSON]. та відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) має право на спадщину після його смерті (а.с. 7). Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, доглядала за померлим до його смерті, проживала з ним, прийняла спадщину після смерті чоловіка на протязі шестимісячного строку, що підтверджується довідками Ясенівської сільської Ради від 23 січня 2008 року (а.с. 4-5), тому поновлювати строк для прийняття спадщини необхідності не має. Виходячи з наведеного, позивачка дійсно має право на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], а саме: на заощадження в Любашівському відділенні № 3174 Ощадбанку України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. в позовній заяві вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки-земельної частки (паю), майнового паю та неодержаної пенсії. Спадкоємцем на вказане майно за заповітом є [PERSON] та право на обов'язкову частку в спадщині мають позивач і [PERSON] - дочки спадкодавця. Однак позивач протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини, так як тяжко хворіла. Позивач просила суд визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що окрім того, що хворіла, вважала, що прийняла спадщину, оскільки фактично проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та доглядала за ним, однак нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо вона зареєстрована за іншою адресою. Відповідач [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON]., про що надала суду письмову заяву та просила суд справу розглянути без її присутності. Відповідач [PERSON]. та представник відповідача [PERSON]. проти задоволення позовних вимог [PERSON]. заперечували, пояснивши, що остання не мала поважної причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON] ( а. с. 5). На день її смерті залишилося спадкове майно. Заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] і [PERSON]( а. с. 13,35). [PERSON] з 2000 року до час відкриття спадщини 09.05.2007 року проживала разом із спадкодавцем ( а. с. 41-42) та вважала що прийняла спадщину, окрім цього в період шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини хворіла (а.с.40), а тому й не змогла подати до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що дійсно [PERSON]. пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому їй слід визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи позов тим, що вони є співвласниками будинку [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, площею 0,1630 га, хоча за рішенням виконкому їм була виділена ділянка, площею 0,1601 га. Між ними склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, але юридичних документів про законне володіння відповідною часткою земельної ділянки немає, в зв`язку з чим вони не можуть приватизувати належні їм частки земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала, просила його задовольнити та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до кадастрового плану, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру. Відповідачка [PERSON]. позов визнала, проти задоволення позову і встановлення порядку користування землею по кадастровому плану не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № 1013 від 03.10.1990 року, зареєстрованого в БТІ 10.10.1990 року, позивачка [PERSON]. є власницею 37/100 часток будинковолодіння [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідачці [PERSON] належить на праві власності 63/100 частки даного будинковолодіння, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом і договору дарування посвідчених 11.11.2004 року нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори зареєстрованих в КП «ВООБТІ» 01.12.2004 року (а.с. 10,11). Дане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,1630 га. Рішенням виконкому Вінницької міськради № 31/924 від 07.08.1954 року за будинковолодінням закріплена ділянка, площею 0,1601 га (а.с. 16-17). Відповідно до кадастрового плану, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру, [PERSON]. користується ділянкою, площею 0,0815 га, позначеною на плані «зона 1», а [PERSON]. також ділянкою, площею 0,0815 га, позначеною на плані «зона 2», і даний порядок між сторонами існує протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Враховуючи те, що долі [PERSON] та [PERSON]. в будинку становлять відповідно 37/100 і 63/100, але сторони за взаємною згодою користуються рівними за площами земельними ділянками, суд вважає можливим встановити порядок користування ділянкою під будинковолодінням між сторонами по фактичному порядку користування, який існує на протязі тривалого часу і погоджений з сусідніми землекористувачами, затверджений кадастровим планом, оскільки такий порядок є найбільш прийнятним для сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved