overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16 лютого 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Свапущенською сільською радою Осташківського району Калінінської області Росії, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємодовіри, взаємоповаги, що породжує в сім»ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на їх взаємовідносини. З лютого 2008 року спільно не проживають. Позивачка просить постановити рішення, яким шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16.02.191 року Свапущенською сільською радою Осташківського району Калінінської області Росії, актовий запис № 2 розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON]. проти задоволення позову не заперечував. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав чи інтересів інших осіб. Таким чином, з”ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 16 лютого 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Свапущенською сільською радою Осташківського району Калінінської області Росії, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Одруження позивачки з відповідачем виявилося невдалим через втрату сторонами взаємоповаги та взаємних почуттів один до одного. Позивачка та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, фактично сім'я розпалася та відновити її неможливо, оскільки сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

31 серпня 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 350. Шлюб зареєстрований в перший раз. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб, оскільки одруження з відповідачем виявилось невдалим, шлюбні відносини не підтримуються з 08.09.2007 року, подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна, що є спільною власністю та про місце проживання дитини немає. Строк на примирення не потрібен. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить суд розірвати шлюб з вдповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неуможливлює примирення з відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, негативної поведінки відповідача в сім'ї, що призвело до втрати між ними почуття любові і поваги; протягом шести місяців сімейних стосунків не підтримують. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн. щомісячно та на своє утримання по 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, зменшила розмір позовних вимог про стягнення аліментів, просила розірвати шлюб, залишивши дитину проживати з нею, стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини його заробітку та на своє утримання у розмірі 100 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, з мотивами розірвання шлюбу погодився, не заперечує, щоб дитину залишити проживати з матір'ю, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини свого заробітку та на утримання позивачки по 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29 жовтня 2005 р., у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам малолітньої дитини сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану - покласти на відповідача. З відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини його заробітку (доходу) та аліменти на утримання позивачки у розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 84, 110, 112, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.08.1998 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів-близнюків: [PERSON] і [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, між сторонами виникли неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння, повага. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Шлюб зареєстровано вперше. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. На розірвання шлюбу згоден. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 01.08.1998р., що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим виконкомом Петровської міської Ради Луганської області, про що зроблений актовий запис № 46. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів-близнюків: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про народження [NUMBER] відповідно. В судовому засіданні встановлено, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, між сторонами виникли неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини сторони не підтримують. Спора про розділ майна сторони не мають. Шлюб зареєстровано вперше. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач знаходиться з 01.08.1998р. у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів-близнюків: [PERSON] і [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Однією сім'єю сторони не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] і [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 01.08.1998р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим виконкомом Петровської міської Ради Луганської області 01.08.1998р., про що зроблено актовий запис № 46. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 15.01.1999. виконкомом Петровської міської Ради Луганської області за актовим записом № 5 та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 15.01.1999р. виконкомом Петровської міської Ради Луганської області за актовим записом № 4. Як вбачається із свідоцтв про народження дітей їх батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з пояснень у судовому засіданні позивача, сторони разом не проживають, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. . Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

До суду звернулась з позовом [PERSON]. про сгнення з [PERSON]. матеріальної та моральної шкоди завданої 07.10.2007р. внаслідок ДТП. Заподіяна майнова шкода полягає в пошкодженні вхідних дверей магазину «Стимул» по вул. Сагайдачного 65 «а», власником якого є позивачка. Пошкодження вхідних дверей магазину «Стимул» сталось внаслідок порушення [PERSON]. під час керування 07.10.2007р. автомобілем «Фольсфаген-Пасат» Правил дорожнього руху. Постановою Володимирецького районного суду від 21.11.2007р. він притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об”ємі і суду пояснила, що 07.10.2007р. близько 16.00 годин [PERSON]. керував автомобілем “Фольсфаген-Пасат” і порушив Правила дорожнього руху, внаслідок зіткнення двох автомобілів були пошкоджені вхідні двері магазину “Стимул”, власником якого є позивачка. Пошкоджені двері прийшли в негодність, тому позивачка вимушена була 18 листопада 2007р. придбати нові двері, вартість котрих разом з вставленням замість пошкоджених становить 1163грн. Відповідач в судове засідання жодного разу не з”явився, хоч про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON]. повідомив, що 07.10.2007р. він рухався по перевулку Сагайдачного до вул.. Сагайдачного автомобілем ЛуАЗ. Коли пересікав вул.. Сагайдачного в його автомобіль вдарився автомобіль “Фольсваген-Пасат”, під керуванням [PERSON]. Від удару його автомобіль затягло в напрямку магазину “Стимул” і автомобіль свідка вдарився в двері магазину. Свідок [PERSON]. пояснив суду, коли він 07.10.2007р. проходив повз магазину “Стимул” то бачив біля самих дверей магазину автомобіль ЛуАЗ, а ближче до дороги автомобіль “Фольсваген-Пасат”. Двері магазину були сильно пошкоджені. В судовому засіданні були оглянуті матеріали адміністративної справи № 3-3712/07, з якої видно, що винуватцем створення ДТП є власник автомобіля “Фольсваген-Пасат” [PERSON]., постановою Володимирецького районного суду від 21.11.2007р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши та оцінивши інші докази в справі в сукупності приходить до висновку про часткове задоволення позову. Підлягає відшкодуванню в повному розмірі завдана матеріальна шкода в сумі 1163 грн, котра підтверджена позивачем документально. В чому полягає моральна шкода в розмірі 1000 грн. позивач довести суду не зміг, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

в заявленому позові позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем. В судове засідання позивачка не з”явилась. Від неї найшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, місце проживання якого на даний час не відоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” від 01 березня 2008 року № 32. Останній в судове засідання не з”явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, в зв”язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 06.08.1988 року сторони зареєстрували шлюб у Старокривотульській сільській раді, актовий запис № 8. Діти, які народилися від даного шлюбу на даний момент - повнолітні. Позивачка з відповідачем не проживає протягом 15 років. За таких обставин, суд приходить до висновку, що стосунки які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, витрати по оформленню свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах раєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

в заявленому позові позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем 16.10.1993 року зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу народилася двоє дітей: син [PERSON]- [INFO]народження та дочка [PERSON]- [INFO]народження. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Сімейні стосунки не підтримують на протязі восьми років. Вважає, що шлюб носить чисто формальний характер, тому його слід розірвати. Витрати пов'язані з розлученням в державних органах реєстрації актів цивільного стану просить покласти на відповідача. Просила позов задоволити. Відповідач, місце проживання якого на даний час не відоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” від 01 березня 2008 року № 32. Останній в судове засідання не з”явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, в зв”язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з матір”ю, витрати по оформленню свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

в заявленому позові позивачка просить розірвати шлюб із відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем 16.10.1998 року зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу народилася двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO]народження та син [PERSON]- [INFO]народження. Причиною звернення до суду є те, що відповідач без поважних причин, майже рік тому покинув сім”ю, і з того часу їхні шлюбні стосунки припинилися. Відповідач не цікавиться своїми дітьми, не допомагає у їхньому вихованні. Вважає, що шлюб носить чисто формальний характер, тому просить його розірвати. Витрати пов'язані з розлученням в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. Просила позов задоволити. Відповідач, місце проживання якої на даний час не відоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” від 01 березня 2008 року № 32. Останній в судове засідання не з”явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу затишити проживати з матір”ю, витрати по оформленню свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, прохав суд позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча і була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе винести рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.1998 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Кротенківською сільською радою Полтавського району за актовим записом №2 (а.с.4). Для обох сторін шлюб перший. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.5). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з кінця грудня 2007 року і на час розгляду справи в суді як сім'я не проживають. Спору про розподіл спільного майна та місце проживання дитини сторони не мають. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно і його збереження не можливе. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач є власником квартири [ADDRESS] в м. Сміла. Разом із даною квартирою позивач отримав у власність і допоміжне приміщення - сарай, який знаходиться в господарському блоці сараїв під [NUMBER]. у дворі цього будинку і призначений для обслуговування цієї квартири. На даний час приміщення сараю використовується позивачем у своїх цілях. Посилаючись на вказані обставини і те, що в даний час невідомими особами приймаються спроби використати приміщення господарського блоку сараїв та прибудинкову територію в дворі будинку [ADDRESS] в м. Сміла в своїх цілях, позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання допоміжним нежитлового приміщення сараю. Представник відповідача позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю і слідує за головною річчю. Відповідно до рішення Конституційного Суду України №-рп від 2 березня 2004 року про офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження прав власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати, що приміщення сараю [NUMBER], яке знаходиться в господарському блоці сараїв у дворі будинку [ADDRESS] в м. Сміла, є допоміжним приміщенням щодо квартири [NUMBER]. в цьому ж будинку і є особистою приватною власністю позивача. На підставі наведеного, ст. 186 ЦК України, рішення Конституційного Суду України №-рп від 2 березня 2004 року про офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивачка є власницею квартири [ADDRESS] в м. Сміла. Разом із даною квартирою позивачка отримала у власність і допоміжне приміщення - сарай, який знаходиться в господарському блоці сараїв під №1. у дворі цього будинку і призначений для обслуговування цієї квартири. На даний час приміщення сараю використовується позивачкою у своїх цілях. Посилаючись на вказані обставини і те, що в даний час невідомими особами приймаються спроби використати приміщення господарського блоку сараїв та прибудинкову територію в дворі будинку[ADDRESS] в м. Сміла в своїх цілях, позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання допоміжним нежитлового приміщення сараю. Представник відповідача позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю і слідує за головною річчю. Відповідно до рішення Конституційного Суду України №-рп від 2 березня 2004 року про офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження прав власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати, що приміщення сараю № 1, яке знаходиться в господарському блоці сараїв у дворі будинку[ADDRESS] в м. Сміла, є допоміжним приміщенням щодо квартири № 1 в цьому ж будинку і є особистою приватною власністю позивачки. На підставі наведеного, ст. 186 ЦК України, рішення Конституційного Суду України №-рп від 2 березня 2004 року про офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивачка є власником квартири [ADDRESS] в м. Сміла. Разом із даною квартирою позивачка отримала у власність і допоміжне приміщення - сарай, який знаходиться в господарському блоці сараїв під №2 у дворі цього будинку і призначений для обслуговування цієї квартири. На даний час приміщення сараю використовується позивачкою у своїх цілях. Посилаючись на вказані обставини і те, що в даний час невідомими особами приймаються спроби використати приміщення господарського блоку сараїв та прибудинкову територію в дворі будинку [ADDRESS] в м. Сміла в своїх цілях, позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання допоміжним нежитлового приміщення сараю. Представник відповідача позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю і слідує за головною річчю. Відповідно до рішення Конституційного Суду України №-рп від 2 березня 2004 року про офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження прав власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати, що приміщення сараю № 2, яке знаходиться в господарському блоці сараїв у дворі будинку [ADDRESS] в м. Сміла, є допоміжним приміщенням щодо квартири № 2 в цьому ж будинку і є особистою приватною власністю позивачки. На підставі наведеного, ст. 186 ЦК України, рішення Конституційного Суду України №-рп від 2 березня 2004 року про офіційне тлумачення положень п.2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved