Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Сакської міськради АРК. про визнання права власності, в рівних частках, на жилий будинок [ADDRESS]. в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивований тим, що зазначене нерухоме майно належало на праві власності їх матері [PERSON], померлій [INFO], яка заповідала їм в рівних частках це нерухоме майно. На період відкриття спадщини вони постійно проживали в цьому жилому будинку з матір'ю, яка за станом здоров'я потребувала постійного догляду. Після смерті матері вони постійно проживають в цьому будинку, сплачують комунальні послуги і користуються при будинковою земельною ділянкою. До нот контори із заявою про прийняття спадщини вони не зверталися з причин незнання закону. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, які просили задовольнити. Представник відповідача, якій про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Але у попередньому судовому засіданні представник відповідача висловив згоду з позовом і проти його мотивів не заперечував. Заслухавши пояснення позивачів, допитавши свідків, думку адвоката, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов з наступних підстав. На підставі ч.1 і 3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.83р. №4 - якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. З пояснень позивачів і матеріалів справи судом встановлено, що жилий будинок [ADDRESS]. належав на праві власності [PERSON] в порядку спадкування, а.с.14, яка постійно проживала в ньому з реєстрацією, а.с.12. За життя [PERSON] заповідала зазначене нерухоме майно, в рівних частках, своїм дітям - сину [PERSON] і дочці [PERSON] (позивачам у справі), а.с.9,10, про що 15.03.88р. у Сакський міськдержавній нот конторі було посвідчено заповіт, а.с.11. [INFO] [PERSON] померла, а.с.8. Після смерті спадкодавця позивачі не зверталися до нот контори з приводу прийняття спадщини, але і не заявляли про відмову від спадщини, а.с.24. З пояснень позивачів і наданих виписок з історій хвороби [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] мала тяжкі захворювання. Свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що позивачі постійно проживали з матір'ю в її жилому будинку, яка за станом здоров'я потребувала постійного догляду, а після її смерті позивачі постійно проживають в цьому будинку і користуються при будинковою земельною ділянкою. З пояснень позивачів і квитанцій, які оглядалися в судовому засіданні 28.01.08р., судом встановлено, що після смерті матері позивачі оплачують комунальні послуги по спірному жилому будинку. На підставі зазначеного вище суд вважає за можливе визнати, що позивачі прийняли спадщину відносно жилого будинку [ADDRESS]. в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] Також суд вважає за необхідне визнати, що позивачі прийняли спадщину в рівних частках тому, що це зазначено у заповіті спадкодавця і відповідає його правам, передбаченим ст.ст.1235,1236 ЦК України, згідно яким заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, а також заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частки тощо. * Відповідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок” від 04.10.91р. №7 - відповідно до ст.12 Закону України “Про власність” у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, придбані на законних підставах, наприклад, за правом спадщини. Судом встановлено, що позивачі, в рівних частках, прийняли спадщину відносно жилого будинку [ADDRESS]. в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] Це нерухоме майно складається: з жилого будинку літер «А», з прибудови літер «а», загальною площею 44.1кв.м., жилою площею 23.7кв.м.; з господарських будівель - сараїв літер «Б», «б», «В», «Г», літньої кухні літер «Д», убиральні літер «У»; вимощення і огорожі, що зазначено в технічній документації БТІ і в рішенні виконкому Сакської міськради від 12.08.88р. №231, а.с.13-18,27. Приймаючи до уваги зазначене вище суд вважає за можливе визнати за кожним позивачем право власності на &frac12; частку зазначеного нерухомого майна. * Відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України суд вважає за необхідне роз'яснити позивачам їхній обов'язок зареєструвати право на спадщину відносно нерухомого майна у Кримському Республіканському підприємстві „Бюро реєстрації і технічної інвентаризації м. Євпаторії” тому, що згідно ч.2 ст.1299 ЦК України - право власності на нерухоме майно виникає у спадкодавця з моменту державної реєстрації цього майна. * На підставі ст.ст. 328,1268,1270 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.83р. №4, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок” від 04.10.91р. №7, і

Outcome: approved