Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

15.02.2008 року [PERSON] , який дії від імені і в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства "Ранок" село Калитинка Шаргородського району Вінницької області, Спілки співвласників майнових паїв колишнього КСП „Маяк” про виділення майнових паїв, що є у спільній частковій власності, в якому зазначив, що кожна з позивачок працювала та була членом колективного сільськогосподарського підприємства „Маяк”, яке у 2000-му році реформовано в СВК "Покутино", яке в подальшому ліквідовано, а майно пайовиків, Спілкою співвласників майнових паїв колишнього КСП " Маяк", передано в оренду відповідачу - ПП „Ранок”. Відповідно до ЗУ „Про сільськогосподарське колективне підприємство” та Статуту КСП „Маяк” позивачки мають право на частку майнового паю колишнього господарства, в залежності від трудової участі в господарстві. При реформуванні господарства майнові паї КСП „ Маяк” перейшли в оренду до ПП "Ранок", по списку якого у 2001 році на кожного із них було виписано майнові сертифікати Калитинською сільською радою. Загальний майновий пай колишнього КСП становить 316336грн., а їм належить 2865 грн.. Відповідно до ст.ст. 356,364 ЦК України, Указів Президента України від 3.12.1999 року № 1529/99 „ Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки” та від 29.01.2001 року за № 62 /2001 „Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки” і Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 та відповідно до свідоцтв про право власності на майнові паї членів КСП „ Маяк” - позивачі звернулися до відповідачів з проханням про виділення їм спільно майнових паїв або виплати компенсації за них, оскільки майно приходить у непридатність, але по даний час майно не виділено. Позивачі бажають, щоб їм було виділено у спільну часткову власність майно пайового фонду колишнього КСГП " Маяк" - автомашину УАЗ 31512 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] вартістю 2800 гривень. В попередньому судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Представники відповідачів - Базиляк М.Д. та Чемерис О.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнали, про що подали суду письмову заяву. Пояснили , що позивачі дійсно мають право на отримання своєї частки майнового паю колишнього КСП „ Маяк”. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи спір суд встановив, що позивачі згідно свідоцтв про право власності на майнові паї членів КСП „ Маяк”, мають право на пайовий фонд майна в КСП „Маяк” с. Покутино Шаргородського району на загальну суму 2865 грн. (а. с. 9-11). Майно позивачів перебуває в оренді в ПП „Ранок” с. Покутино, що підтверджується договором оренди майна, укладеним між спілкою співвласників майнових паїв колишнього КСП " Маяк", яке отримало майно та оборотні засоби реформованого господарства в оренду і користується ним, та має зобов'язання перед позивачами щодо виділення майнових паїв їм, як колишнім членам КСП „Маяк”, по структурі і вартості майнового паю. Відповідно до вимог Указів Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 „ Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки” та від 29.01.2001 року № 62/01 „ Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки” позивачі в 2001 році отримали свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП „ Маяк” с. Покутино Шаргородського району на загальну суму 29802 грн., яке як колективне підприємства, що є юридичною особою, згідно ст. 20 Закону України «Про власність» було суб'єктом права колективної власності. Стаття 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачає, що пай є власністю члена підприємства і право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві, в тому числі шляхом отримання паю в натурі. Згідно п. п. 8,9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62 кожен із співвласників має право скористатись своїм майновим паєм, зокрема об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі в спільну часткову власність… Виділення майна в натурі здійснюється підприємством - правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Частина 2 п. 16 Порядку… визначає, що спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності ( ч.1 ст.364 ЦК України). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню лише в частині задоволення позовних вимог до ПП „ Ранок”, в якого знаходиться майно співвласників у оренді, оскільки майно, що підлягає виділенню позивачам і знаходиться у спільній частковій власності співвласників майна, під час судового розгляду визначено по структурі, з складом якого сторони погодилися і спірних питань стосовно складу майна не виникло. Відповідно позов до спілки співвласників майнових паїв колишнього КСП "Маяк" задоволенню не підлягає. Таким чином право позивачів на виділ в натурі належного їм майна відповідачем ПП „Ранок” порушено і підлягає судовому захисту. Визнання представниками відповідачів пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: dismissed