overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

29 січня 2008 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, суду пояснив, що відповідач заборгував позивачу 3164 грн. 67 коп. заборгованості за кредитом, 1198 грн. 98 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про місце і час слухання справи. Провести заочний розгляд справи враховуючи, що відповідач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, а представник позивача просить розглянути справу без відповідача, який ухиляється від явки в суд. З матеріалів справи видно, що 03.08.2006 року сторони уклали кредитний договір б/н, за яким відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Позивач надав [PERSON] кредит у повному розмірі, а відповідач свої зобов'язання за договором не виконав і на сьогоднішній день має борг перед позивачем по договору від 03.08.2006 р. в розмірі 3164 грн. 67 коп. заборгованості за кредитом, 1198 грн. 98 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, а всього 4363 грн. 65 коп., а також 81 грн. судового збору і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Так як відповідач порушив умови договору позички, то відповідно до умов укладеної угоди та ст. ст. 610-612, 625, 1050 ЦК України позов слід задовольнити в повному об'ємі, стягнувши на користь позивача 4363 грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором, а також 81 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] була[PERSON], 1919 року народження, яка померла[INFO] року. Після смерті останньої, вона - дочка [PERSON] фактично прийняла спадщину, але не оформила нотаріально право власності на спадкове майно, так як не знала, що нотаріус повинен видати їй свідоцтво про право власності на спадкову частку. Коли вона звернулася до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв'язку з тим, що не збереглося документа, який підтверджує зміну її матір'ю прізвища з [PERSON]на [PERSON], після того, як їй стало відомо, що її чоловік [PERSON] пропав без вісті у серпня 1944 року. У судовому засіданні представник заявниця [PERSON]. [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити, встановити факт того, що [PERSON], 1940 року народження є дочкою [PERSON], 1919 року народження, яка померла[INFO] року. Заслухавши пояснення представника заявниці та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] була[PERSON], 1919 року народження, яка померла[INFO] року. Після смерті останньої, [PERSON] - дочка [PERSON] фактично прийняла спадщину, але не оформила нотаріально право власності на спадкове майно, так як не знала, що нотаріус повинен видати їй свідоцтво про право власності на спадкову частку. Коли вона звернулася до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв'язку з тим, що не збереглося документа, який підтверджує зміну її матір'ю прізвища з [PERSON]на [PERSON], після того, як їй стало відомо, що її чоловік [PERSON] пропав без вісті у серпня 1944 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

У поданій до суду заяві позивачка [PERSON]., просить стягнути з відповідача [PERSON]., аліменти в твердій грошовій сумі по 50 гривень на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON][INFO], щомісячно до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, відповідач вихованням дітей не займається, добровільно допомоги на забезпечення дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, і просить стягнути аліменти в розмірі по 50 грн щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій вказує що позовні вимоги позивачки визнає повністю, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 50 грн на дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним. Суд вважає, визначити стягнення розміру аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн на кожну дитину. На підставі ст.ст.79,80,82, 184, 191, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідач по справі є її батьком. У теперішній час вона навчається у Краснодонському гірничому технікумі та потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на період навчання до у розмірі &frac14; частини зі усіх видів заробітку щомісячно від дня подання позовної заяви до закінчення навчання тобто до 30 червня 2008 року. Відповідач до судового засідання надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі. З позовом згоден у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження відповідач приходиться батьком позивачки. У теперішній час вона навчається у Краснодонському гірничому технікумі , про що свідчить довідка від 21.12.2007 року, доданої до матеріалів справи, та потребує матеріальної допомоги. Відповідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач працює у Краснодонському заводі “Автоагрегат” його середньомісячна заробітна плата за чотири місяці 2007 року складає 5220,70 грн., тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки &frac14; частину зі усіх видів заробітку щомісячно від дня подання позовної заяви до закінчення навчання тобто до 30 червня 2008 року зі всіх видів заробітку (доходів) щомісяця. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

ВАТ “Сумигаз” в особі Шосткинського управління по експлуатації газового господарства звернулось в до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за забезпечення природним газом в сумі 773,93 грн. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ВАТ “Сумигаз” забезпечує природним газом споживачів, у тому числі і відповідачів по справі. Однак вони за вказані послуги не сплачують і тому виникла вказана заборгованість. У судовому засіданні, представник позивача юрисконсульт Самойленко С.В. позовні вимоги підтримала, просить стягнути борг у сумі 773,93 грн. та вважає, що відповідач перервала строки позовної давності вчинивши дії, що свідчать про визнання нею боргу, а саме виплата коштів в липні серпні 2004 року за попередні роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання з”явилася., відповідач [PERSON],. в судовому засідання не не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.. Клопотання про перенесення розгляду справи не надав. Суд вважає, що справу можна розглядати без участі одного з відповідачів за наявними у справі матеріалами. Представник позивача проти цього не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, який загалом борг в сумі 773, 93 грн не визнала, просила зменшити суму боргу за використаний газ, але зазначає, що з ним не укладено договору на постачання газу. В липні та серпні 2004 року вона заплатила суми в розмірі 153,60 та 50 грн. за минулі роки, зокрема за 2002 рік, щоб зменшити заборгованість. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають[ADDRESS], користується послугами позивача, але згідно розрахунку заборгованості за послуги не сплачує виникла заборгованість в сумі 773,93грн. Відповідач у справі посилається на те, що з ним не укладено договір на надання послуг по газопостачанню. Представник позивача надала суду ведомость в якій є дані про присвоєння розрахункового рахунку відповідачу. Отже посилання відповідача на той факт, що з нею не укладався договір не заслуговує на увагу. Відповідно до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані оплачувати надані послуги в установлені строки. Суд оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості в сумі 120 грн.06 коп. за використаний відповідачами газ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. На підтвердження позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач є власником будинку [ADDRESS] та користується послугами водопостачання та водовідведення. Плату за надані послуги не проізводе, має заборгованність за термін з 01.07.2007року по 31.10.2007року в сумі-162,36грн. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з”явився, причин неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі,вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено,що відповідач є власником будинку [ADDRESS] та користується послугами водопостачання та водовідведення, але надані послуги не сплачує, має заборгованність станом на 31.10.2007року в сумі-162,36грн., що підтверджується довідкою та випискою з особистого рахунку /а.с.6/. Відповідно до вимог ст.ст.67,68 ЖК України власник житлового приміщення зобов”язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки судом встановлено, що відповідач має заборгованність за надані послуги,сума заборгованності підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі-30грн., та судовий збір на користь держави у розмірі-51грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

04.06.2007 року представник позивача подав до суду позов про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 602 грн 49 коп з відповідачів. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Вказаний будинок знаходився на балансі Державного підприємства заводу «Електроважмаш». Згідно рішення сесії Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 212/03 зазначений будинок був переданий у комунальну власність територіальної громади м. Харкова. На час передачі будинку , а саме : станом на 01.01.2004 року за відповідачами утворився борг по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 602 грн 49 коп. Крім того позивач просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати, а саме : 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Повідомлялися належним чином та своєчасно, про що свідчать повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Як встановлено судом , що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] Заборгованість згідно розрахунку з мешканцями , наданої суду представником позивача , станом на 01.01.2004 року складає 602 грн 49 коп .Відповідачі будучи зобов'язаними своєчасно сплачувати квартирну плату та комунальні послуги послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання, не погашають заборгованість добровільно. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, спричинена організації, відшкодовується винною особою у повному обсязі. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення рішення. Такі заяви до суду не були надані. Також з відповідачів згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути державне мито в розмірі 51 грн. в дольовому відношенні з кожного. Згідно ст. 81 ЦПК України з відповідачів стягуються витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до Територіальної громади с. Черниші в особі Чернишівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позовній заяві вказав, що є спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Черниші Канівського району Черкаської області. Відповідно до Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 р. йому необхідно було у шестимісячний термін звернутися до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, за місцем відкриття спадщини. Але він не мав такої можливості так як перебував за межами України та не міг приїхати, щоб оформити спадщину. У судовому засіданні позивач просить визнати, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин. Просить суд надати додатковий строк в 2 місяці для подання відповідної заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача Чернишівської сільської ради у судовому засіданні позов визнала, поскільки позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В судовому засідання з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом, посвідченого секретарем Чернишівської сільської ради від 25.11.2006 року за № 66, але вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України суд може встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачем є поважною, а тому є підстави визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

представник позивачки, посилаючись на відмову виконкому міської ради у видачі свідоцтва про право власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна - магазин по вул. Київській, 18-в, просив визнати за його довірителькою право власності на цю будівлю. Її право на земельну ділянку та вказаний об'єкт нерухомості третіми особами не оспорюється. Представник відповідача позов визнав повністю, підтвердив пояснення представника позивача, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Пояснив, що виконком відмовив у видачі свідоцтва про право власності на даний об'єкт, оскільки позивачка побудувала капітальну споруду, хоча брала дозвіл на будівництво малої архітектурної форми. Однак в даний час ця будівля гармонійно вписується в архітектуру міста. І позивачка також за свої кошти утримує автобусну зупинку, яка розташована поруч з її магазином. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить вимогам закону та не порушує нічиїх інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із|із| заявою про встановлення юридичного факту приналежності йому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], мотивуючи вимоги тим, що в договорі купівлі-продажу квартири його прізвище як покупця вказано „[PERSON]”, а згідно паспорта він пишеться як „[PERSON]”. Встановлення данного юридичного факту приналежності правовстановлюючого документу -договору купівлі-продажу йому необхідно для відчудження квартири. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви і наполягає на їх задоволенні. Заінтересована особа - Кримське республіканське підприємство „Бюро реєстрації і технічної інвентарізації м. Корасноперекопська” в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, надіслав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, рішення залишають на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, свідка, |очевидців|вивчивши матеріали справи|речі|, вважає|гадає|, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно документів представлених|уявлених| суду: копії договору купівлі-продажу від 03.02.2000 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS].(а.с.5) Свідок [PERSON] показала суду, що вона була прописана і проживала в квартирі [ADDRESS], яка належала її сестрі - [PERSON], яка у 2000 році продала її заявникові - [PERSON] за 800 долларів США. Згідно копії паспорта [PERSON], його прізвище записано як „[PERSON]”, тоді як у договорі куплі-продажу квартири - „[PERSON]”(а.с.6) У відповідності до ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правоустанавлюючих документів особі, прізвище якого, вказане в документі не співпадає з прізвищем, іменем, по-батькові, місцем та часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження чи в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку про те, договір купівлі-продажу від 03.02.2000 року, укладений між продавцем - [PERSON] і покупцем - [PERSON] квартири [ADDRESS], фактично належить - [PERSON]. Встановлення даного юридичного факту |родинних| необхідне заявнику для належного розпорядження квартирою|спадщини|. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до Виконавчого комітету Канівської міської Ради, мотивуючи тим, що для поліпшення умов проживання самовільно побудував господарські приміщення з розмірами у плані (ж) -1,30 Х 2,10 м., (б) - 1,20 Х 3,45 м.,(з)-5,0 Х 2,20 м., веранду розмірами у плані (а) - 2,10 Х 5,48 м., сіни з розмірами у плані (а-1) 5,7 Х 2,40 м., гараж з розмірами у плані (д) -2,90 Х 4,80 м., літню кухню з розмірами у плані (з) - 6,30 Х 6,10 м. біля житлового будинку що знаходиться по [ADDRESS] З метою узаконення самочинного будівництва, позивач звернувся із заявою у Виконавчий комітет Канівської міської Ради, який надав висновок за № 3742 від 08.11.2007 р., згідно якого самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 „Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Позивач у судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини вказані у позові, просить його задовольнити. Представник відповідача - Виконавчого комітету Канівської Міської Ради не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі, поскільки вимоги позивача підтверджуються доказами по справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON]. здійснив самочинне будівництво господарських приміщень з розмірами у плані (ж) -1,30 Х 2,10 м., (б) - 1,20 Х 3,45 м.,(з)-5,0 Х 2,20 м., веранди з розмірами у плані (а) - 2,10 Х 5,48 м., сіней з розмірами у плані (а-1) 5,7 Х 2,40 м., гаража з розмірами у плані (д) -2,90 Х 4,80 м., літньої кухні з розмірами у плані (з) - 6,30 Х 6,10 м. по [ADDRESS]без належно затвердженого проекту. Згідно висновку № 3742 від 08.11.07 р., вказане самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 ”Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Таким чином, судом встановлено підстави визнання за позивачем права власності на самочинно збудовані господарські приміщення з розмірами у плані (ж) -1,30 Х 2,10 м., (б) - 1,20 Х 3,45 м.,(з)-5,0 Х 2,20 м., веранду розмірами у плані (а) - 2,10 Х 5,48 м., сіни з розмірами у плані (а-1) 5,7 Х 2,40 м., гараж з розмірами у плані (д) -2,90 Х 4,80 м., літню кухню з розмірами у плані (з) - 6,30 Х 6,10 м., що знаходяться за адресою:[ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Канівської міської Ради про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі на території домоволодіння, мотивуючи тим, що отримала спадщину у вигляді будинковолодіння [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину від 30 січня 2004 року, що зареєстровано відділом БТІ згідно технічного паспорту № 2753. Для поліпшення умов проживання спадкодавець [PERSON]. самовільно побудував господарське приміщення з розмірами 4,0 Х 2,45 м.. З метою узаконення самовільного будівництва, позивачка звернулась із заявою у Виконавчий комітет Канівської Міської Ради, який надав висновок за № 4340 від 27.12.2007 р., згідно якого самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 „Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини вказані у позові, просить його задовольнити. Представник відповідача - Виконавчого комітету Канівської Міської Ради Ренькас І.О. не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинно збудовані споруди на території даного домоволодіння, поскільки це підтверджується доказами по справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON]. здійснив самочинне будівництво господарського приміщення з розмірами 4,0 Х 2,45 м., на території виділеної земельної ділянки. Згідно висновку № 4340 від 27.12.07 р., вказане самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 ”Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Згідно свідоцтва про право на спадщину позивачка після смерті чоловіка [PERSON]. успадкувала будинок, що знаходиться по[ADDRESS] Таким чином, судом встановлено підстави для визнання за позивачем як спадкоємцем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме господарське приіщення з розмірами 4,0 Х 2,45 м., що знаходяться за адресою:[ADDRESS]

Outcome: approved