Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у вигляді нагляду у відношенні [PERSON], посилаючись на те, що за своїм психічним станом [PERSON] потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, так як він знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2005 року, з діагнозом „Шизоїдний розлад особистості”, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, скоював підпали розподільчих щитків телефонного зв'язку, в 2005 році проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу - визнаний осудним. Від нагляду лікаря-психіатра відмовляється. Хворим себе не вважає. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила суд її задовольнити, так як [PERSON] потребує амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у вигляді нагляду. Неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, соціально дезадаптований. Законний представник в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, пояснив, що [PERSON] є його сином, є психічно здоровим, спокійний, розсудливий, не потребує амбулаторної психіатричної допомоги. [PERSON] вважає себе здоровим, психічної допомоги не потребує. Судом досліджені наступні докази: висновок лікарської комісії, заява [PERSON] від 06.12.2005р., копія направлення на СМЕ, довідка про перебування на обліку, письмові пояснення [PERSON], копія акту судово-психіатричної експертизи від 01.12.2006р. Суд, заслухавши пояснення заявниці, законного представника, дослідивши письмові докази, вислухавши думку прокурора, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2005 року, з діагнозом „Шизоїдний розлад особистості”. Згідно акту судово-психіатричної експертизи (а.с.16-21) [PERSON] хронічним психічним захворюванням, слабоумством на час проведення експертизи та на час вчинення злочину 21.05.2005р. не страждав та не страждає. На час проведення експертизи та на час вчинення злочину 21.05.2005р. тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав та не страждає. У нього виявлені клінічні ознаки психічних та поведінчеських розладів внаслідок вживання гашишу з пагубними наслідками у шизоїдної особистості. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно пояснень заявниці «Шизоїдний розлад особистості» не є тяжким психічним розладом, та як наслідок безумовно не тягне завдання значної шкоди його здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання психіатричної допомоги. «Шизоїдний розлад особистості» є психопатією. Таким чином, оскільки [PERSON] не страждає на тяжкий психічний розлад, то у даному випадку відсутні передбачені ст. 12 Закону підстави для надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу”,

Outcome: dismissed