overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] 16 січня 2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання, у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що з 19 травня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання народився сина [PERSON] [INFO]. З листопада 2007 року відповідач припинив матеріально забезпечувати сім'ю і ніякої допомоги не надає. Позивач не працює, у зв'язку з вихованням дитини, нуждається матеріально. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, крім цього відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що з 19 травня 2007 року сторони одружені, від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. З листопада 2007 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, позивачка ніде не працює, відповідач ніякої допомоги не надає, матеріально сім'ю не забезпечує. У зв'язку з викладеним у суду є досить підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Суд погоджується с розміром аліментів, вказаним позивачем, і вважає, що згідно зі ст. 183 СК України аліменти належить визначить у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ст. 182 СК України. Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 7,50 грн. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він по договору купівлі - продажу, який посвідчений 19.09.2000 року приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу [PERSON], купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат. Цей договір купівлі - продажу не був зареєстровано в КП «Свердловське МБТІ». А також він по договору обміну житла, який посвідчено приватним нотаріусом Свердловського нотаріального округу [PERSON], купив сусідську квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Але цей договір 08.08.2005 року було зареєстровано в КП «Свердловське МБТІ». Ці квартири розташовані на другому поверсі п'яти поверхового будинку. Квартири були придбані позивачем з метою їх об'єднання в одно житлове приміщення. Потім позивач з'єднав ці квартири між собою в одну квартиру, пробив в стіні дверний пройм. Крім того, позивач змінив квартиру, убрав внутрішні перегородки між кімнатами, зробив із 5 кімнат 4 кімнати. В теперішній час, позивач бажає продати квартиру у зв'язку з чим звернувся в КП «Свердловське МБТІ» для складання технічної документації та регістрації права власності на квартиру. Але позивачу було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з цим позовом. На підставі викладеного позивач просить суд постановити рішення, яким визнати права власності за ним, [PERSON] на квартиру, якій оставить порядковий номер № 43, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається із 4 кімнат, житловою площею 77.1 кв. м., загальною площею 113.7 кв. м. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги, наполягала на їх задоволенні, Представник відповідача КП «Свердловське МБТІ» позов визнала повністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі - продажу, який посвідчений 19.09.2000 року приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат. Згідно договору міни житла який посвідчено приватним нотаріусом Свердловського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно копії технічного паспорта на ім'я [PERSON] квартира за адресою: [ADDRESS], має наступну технічну характеристику: квартира складається з 4 кімнат, має загальну площу 113.7 кв. м., житлову площу 77.1 кв. м. Відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншим обличчям, а також у випадку втрати їм документів, що засвідчує його право власності. Суд, вважає, можливим задовольнити позов, оскільки встановлено, що дана квартира дійсно належать позивачу, який придбав дві квартири, на законних підставах, та їх об'єднав, інші особи прав на цю квартиру не пред'являють. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

З 05.062004 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили в листопаді 2007, як вказує позивач тому, що вони з відповідачем психологічно несумісні люди. Причиною розпаду сім,і є те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Вважаючи, що сім,я розпалась остаточно, позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтвердила обставини, вказані в позовній заяві, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не з,явився, у зв,язку з чим ухвалою суду прийняте рішення про розгляд справи у заочному порядку. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовільнити, так як вказані правовідносини регулюються ст.105 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сім,я розпалась остаточно, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Шлюб розривається вперше. Спору щодо майна і місця проживання дитини сторони не мають. Витрати щодо розірвання шлюбу суд вважає стягнути з обох сторін, як винних в розпаді сім,ї. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог позивачка вказує, що між нею і відповідачем було укладено шлюб 21 листопада 2005 року, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак має можливість це робити, оскільки працює і одержує високу заробітну плату, розмір якої достатній для можливості надавати матеріальну допомогу на дитину. Сама позивачка працює, їй важко одній матеріально утримувати дитину, у зв,язку з чим вона потребує матеріальної допомоги відповідача. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги ні їй, ні дитині добровільно, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, вказані в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з,явився, у зв,язку з чим ухвалою суду від 18 лютого 2008 року прийняте рішення про розгляд справи у заочному порядку. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити частково з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.180 СК України, відповідно до якої батьки зобов,язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і відповідно до ст.ст.182, 183 СК України суд вважає стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Крім того, відповідно до ст.84 ч.2,4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. При цьому суд приймає до уваги, що позивачка не працює, а займається вихованням дитини. Судом встановлено, що сторони мають дочку, яка згідно матеріалів справи знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачці матеріальну допомогу в розмірі, але не в тому, який просить позивачка, оскільки відповідач має недостатній для цього дохід, а в розмірі 1/8 частини заробітку, тому суд вважає задовольнити в цій частині вимоги позивачки частково. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати на користь держави в розмірі 51 гривня і витрати, пов,язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи, в розмірі 7 гривень 50 копійок. На підставі ст.ст.84,180,182,183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

В огрунтування своїх вимог заявниця вказує, що вона почала свою трудову діяльність 16 липня 1975 року, в якості завторгу Н.Астраханського сільпо Кременського райпо Луганської області, де їй вперше була видана трудова книжка. Трудова книжка була видана 04 вересня 1975 року на її дошлюбне прізвище “[PERSON]” ім,я - [PERSON], по батьковій [PERSON], але в трудовій книжці невірно вказана дата її народження - замість [INFO], згідно її свідоцтва про народження та паспорту, вказано [INFO]. Заявниця вважає, що дата її народження була невірно вказана внаслідок неуважності особи, яка заповнювала цю трудову книжку. 30 серпня 1975 року заявниця вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище “[PERSON]”. 23 січня 2008 року вона досягла права на отримання пенсії на пільгових умовах, з приводу чого вона звернулась до УПФУ в місті Свердловську Луганської області. Та при прийомі документів, необхідних для нарахування пенсії, було виявлено невірність запису дати її народження в трудовій книжці, тому УПФУ не може призначити їй пенсію при наявності вказаних невідповідностей, у зв,язку з чим вона просить суд встановити факт належності їй трудової книжки на ім,я [PERSON] ([PERSON]). У судовому засіданні заявниця підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, наполягала на вимогах. Представник зацікавленої особи - Управління Пенсійного Фонду України в місті Свердловську - проти вимог заявниці не заперечувала. Вислухавши заявницю, зацікавлену особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги обгрунтованими та підлягаючими задоволенню у зв,язку з тим, що згідно ст.256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім,я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім,ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, в трудовій книжці /а.с.5-7/ дата народження заявниці вказана [INFO], що є невірним, оскільки правильна дата її народження - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.11/ та копією паспорту на її ім,я /а.с.9-10/. Аналізуючи викладене, суд надходить висновку відносно того, що вимога заявниці обгрунтована, тому суд вважає вимогу заявниці задовольнити. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що прізвище [PERSON] заявниця змінила на прізвище [PERSON] при реєстрації шлюбу з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.8/. На підставі ст.256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про визнання за нею права власності на 3/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно рішення Гощанської селищної ради відповідачу [PERSON], який є батьком позивача, було надано дозвіл на знесення 3/5 частини житлового будинку, яка належала йому на праві власності, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після знесення 3/5 частини житлового будинку, позивачка звернулася до Гощанської селищної ради з питанням про надання дозволу про виготовлення технічної документації на добудову 3/5 частини до житлового будинку на земельній ділянці в [ADDRESS], належність якої для неї підтверджується Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 691744 від 01.02.2006 року. Вся документація на проведення будівельних робіт, в тому числі будівельний паспорт від 19.09.2005 року, дозвіл на виконання будівельних робіт № 17 від 12.09.2005 року, рішення Гощанської селищної ради, державний акт на право власності на земельну ділянку - виготовлена на ім'я позивачки. Всі будівельні роботи були виконані позивачкою і за її кошти. На даний час позивачка хоче здійснювати користування та розпорядження належними їй &frac34; частинами житлового будинку, однак не може цього зробити, оскільки дана частина будинку по БТІ значиться за відповідачем, то і нові документи також були видані на його ім'я, не взявши при цьому до уваги проектну документацію на добудову та факт виконання будівельних робіт позивачкою. Саме тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечує щодо визнання права власності за позивачкою на 3/5 частини житлового будинку. Заслухавши пояснення позивачки, враховуючи, що відповідач визнав позов і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним цього документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно - жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що у [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі вона не може, оскільки у померлої відсутні правовстановлюючі документи про право власності на будинок. Інших спадкоємців не має. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю. Представник Бугринської сільської ради в судове засідання не з`явився, але направив письмову заяву, в якій позов визнав повністю, а справу просить розглянути у відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення представника позивачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом. Згідно технічного паспорту, виданого Рівненським обласним БТІ, вбачається, що власником жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS], являється [PERSON], яка померла [INFO]. З довідки № 60 від 10 січня 2008 року, виданої Бугринською сільською радою, вбачається, що позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки на день смерті останньої проживала з нею в даному будинку, де проживає і на даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що[INFO]в с.Леухи Іллінецького району помер її батько [PERSON], але на судово-медичну експертизу його не возили через відсутність коштів, тому вона не може зареєструвати його смерть. Встановити факт смерті батька необхідно для отримання спадкового майна. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримує та підтверджує викладені обставини. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з”явився, проте листом просить справу слухати у його відсутність, вимоги заяви визнає. Свідки [PERSON]. та [PERSON]. в судовому засіданні підтвердили, що дійсно [PERSON]. помер[INFO]і захоронений на кладовищі в с.Леухи. Це їм відомо, бо вони були на похороні. Суд, заслухавши заявницю, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, оскільки те, що [PERSON]. дійсно помер, підтверджується крім показів заявниці, вищевказаними показами свідків [PERSON]. та [PERSON]. та довідкою Леухівської сільської ради №27 від 17.01.08 року ( а/с 6 ). Таким чином факт смерті знайшов своє підтвердження і заяву слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

ОКВПТГ 'Лубнитеплоенерго' звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Відповідачка є споживачем теплової енергії , зареєстрована і проживає за адресою [ADDRESS]. Станом на 01.11.2007 року у відповідачки виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1438 грн.23 коп., в зв'язку з чим між позивачем та [PERSON]. був укладений договір № 131* від 08.11.2007 року про реструктуризацію заборгованості за опалення та підігрів води з графіком розстрочки погашення заборгованості з листопада 2007 року по жовтень 2008 року . Підприємство продовжує надавати послуги теплопостачання відповідачу, яка не виконує взяті на себе згідно умов договору від 08.11.2007 року зобов'язання і тому станом на 01.01.2008 року склалась заборгованість в сумі 1310 грн.72 коп., яку у добровільному порядку відповідачка не погашає. Позивач прохає стягнути з відповідачки 1310 грн. 72 коп. боргу за спожиту теплову енергію, який склався станом на 01.01.2008 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохаючи суд стягнути з відповідачки 1310 грн.72 коп.. Відповідачка позов визнала повністю. Дослідивши обставини , докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що [PERSON]. являється споживачем теплової енергії, проживаючи в [ADDRESS]. Відповідно зі ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги проводиться щомісячно в установлені Законом строки, чого не виконувала відповідачка. Відповідно до ст. 20 ч.3п.5 ЗУ 'Про житлово-комунальні послуги' споживач зобов'язаний сплачувати житлово - комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. 08.11.2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON]. був укладений договір № 131* про реструктуризацію заборгованості за опалення та підігрів води з графіком розстрочки погашення заборгованості з листопада 2007 року по жовтень 2008 року , умови якого відповідачка не виконує в зв'язку з чим має заборгованість станом на 01.01.2008 року в розмірі -1310 грн.72 коп. , що не оспорюється[PERSON]. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином , чого в односторонньому порядку відповідачка не виконує. Спору по розміру заборгованості у сторін не має. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач[PERSON]в лютому 2008 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, і просить визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж, який розташований по[ADDRESS] Представник відповідача в судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник Пирятинського РВ ГУ МНС України в Полтавській області не заперечує проти задоволення позову, пояснив, що порушення , зазначені в плані земельної ділянки, не є суттєвими, ніякої загрози для пожежної безпеки не мають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: [PERSON] є власником будинковолодіння, яке розташоване по[ADDRESS] За час проживання у вищевказаному будинку, в межах земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння, позивачкою було побудовано гараж і який не був узаконений відповідним чином. В даний час виникла необхідність визнання права власності на самочинно збудоване майно. Викладене також підтверджується: - копією технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду[ADDRESS] власником якого є [PERSON](а.с.4-8); - планом земельної ділянки будинковолодіння[ADDRESS] гр.[PERSON]. з вказанням самовільно побудованої споруди(а.с.6); - довідкою-характеристикою КП „Лубенське МБТІ”(а.с.7); - іншими матеріалами справи. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved