Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-24 00:00:00

10 січня 2008 року, позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 27 березня 1998 року, який було зареєстровано відділом РАГС Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 99. Шлюб у позивача другий. Від даного шлюбу у позивача та відповідача є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач сплачує аліменти. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказала, що відповідач зловживає спиртними напоями, порушує подружню вірність, ображає, принижує, вчиняє постійні сварки; б'є позивача та дітей ( від першого шлюбу у позивача є син). Раніше позивач зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але потім, намагаючись зберегти сім'ю, позивач вибачила відповідачу. Також позивач зазначила, що вона не працює, відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, платить тільки аліменти на дочку, хоча сам працює. Суперечок про розподіл майна подружжя не має. Зараз між подружжям склались дуже неприязні відносини, при яких подальше сумісне проживання та збереження шлюбу вже не можливе і суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного позивач прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. В попередньому судовому засіданні 25 січня 2008 року, позивач підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем по справі, та пояснила, що даний шлюб з відповідачем ва неї повторний. Підставою для розірвання шлюбу з відповідачем, окрім того, що викладено в позові є й те, що вони з відповідачем виявилися людьми з різними поглядами на життя та життєві цінності, між ними не має взаємного порозуміння та взаємної поваги; строк для примирення їм не потрібен, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між нею та відповідачем. не має. Також позивач вказала, що шлюб у неї другий. Відповідач проти позову не заперечував, і пояснив, що збереження сім'ї вже не можливо і буде суперечити інтересам кожного з них; строку для примирення їм не потрібен; спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між ними не має. В підтвердження викладеного, відповідач надав до суду свою письмову заяву (а.с.№19). Відповідач вказав, що вони з позивачем не знаходять взаємного порозуміння, бо мають різні погляди на життя та життєві цінності і зовсім різні за характерами люди. Оскільки сторонами у досудовому порядку спір за даною цивільною справою врегульовано, відповідач позов визнав у повному обсязі, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу, та виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі, можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за наявності для того законних підстав для задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони, з з 27 березня 1998 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, про що відділом РАГС Лозівського міськвиконкому Харківської області, зроблено актовий запис № 99 (а.с. №5). В своїх поясненнях та у позовній заяві позивач вказала, що даний шлюб з відповідачем, у неї другий. Із ксерокопії свідоцтва про народження ( а.с. № 10), вбачається, що дійсно, у даному шлюбі у відповідача та позивача народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до пояснень, які надано позивачем у судовому засіданні та заяви відповідача (а.с.№__), судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, спільне господарство не ведеться і подальше життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. У судовому засіданні 25 січня 2008 року, сторони вказали, що якщо буде ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ними, то питання відносно місця проживання дитини між ними вирішено і спору не має, оскільки дитина залишиться проживати з позивачем. Спору про розподіл сумісно нажитого ними у шлюбі майна, на даний час не має, однак їм зрозумілі їхнє право на звернення до суду з позовом про розподіл сумісно нажитого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача згідно її позовної заяви (а.с. № 3-4), а позивача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір (державне мито) на суму в 17 грн. 00 коп. (а.с.№1). У судовому засіданні позивач подала до суду письмову заяву, якою прохає суд, дані витрати з відповідача не стягувати (а.с.№18). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved