Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-04 00:00:00

В липні 2007 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати п.3 наказу № 205 від 31.05.2007 р. та викласти його в такій редакції: „Начальнику відділу кадрів [PERSON]запропонувати [PERSON]посаду начальника бюро технічного контролю (БТК) по механічному відділу № 472, а в разі відмови [PERSON] звільнити його у відповідності до чинного законодавства”; зобов”язати керівництво ВАТ „ЧеЗаРа” виконати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.06.2006 р. про поновлення на роботі та у зв”язку із зміною структури відділу № 472 надати можливість виконувати свої попередні функціональні обов”язки, що визначені посадовою інструкцією начальника БТК відділу № 472; за невиконання рішення суду про поновлення на роботі, недопущення до виконання попередніх обов”язків стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 жовтня 2007 року позов задоволено частково. Судом скасовано п.3 наказу № 205 від 31.05.2007 р. та викладено його в новій редакції: „Начальнику відділу кадрів [PERSON] запропонувати [PERSON]посаду начальника бюро технічного контролю (БТК) по механічному відділу № 472, а в разі відмови [PERSON] звільнити його у відповідності до чинного законодавства”. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ВАТ „ЧеЗаРа” на користь держави судові витрати. В апеляційній скарзі ВАТ „ЧеЗаРа” просить рішення скасувати та залишити заяву [PERSON] без розгляду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неправильно та неповно з”ясуваних обставинах справи. Апелянт стверджує, що пункт 3 наказу викладений у відповідності до вимог КЗпП України і є законним; позивачеві пропонувалися всі вакантні посади, наявні на ВАТ „ЧеЗаРа” станом на 01.06.2007 р. Апелянт вважає, що позивач не мав права звертатись із зазначеним позовом до суду, оскільки оспорюваний ним наказ жодним чином не порушує і не зачіпає його прав та інтересів. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу № 205 від 31.05.07. ВАТ „ЧеЗаРа”, з 01 червня 2007 року зі штатного розкладу ВАТ „ЧеЗаРа” виключена посада заступника начальника управління технічного контролю та якості - заступника головного контролера, з попередженням позивача, який займав зазначену посаду, про наступне вивільнення у зв”язку з відсутністю його посади в структурі управління ВАТ „ЧеЗаРа”. Цим же наказом начальника відділу кадрів зобов”язано запропонувати позивачеві іншу роботу на підприємстві, а при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи у разі відмови [PERSON] від переведення на іншу роботу на підприємстві, звільнити його відповідно до чинного законодавства. Як встановлено судом, позивачеві пропонувались вакантні по ВАТ „ЧеЗаРа” станом на 01.06.07. посади, але вони його не влаштували і від обіймання цих посад [PERSON] відмовився, чого позивач не заперечував в апеляційному суді. Наявні у справі докази переконують апеляційний суд, що станом на 01.06.2007 року, тобто на день виключенння із штатного розкладу займаної позивачем посади, не була вільною посада начальника бюро технічного контролю (БТК) по механічному виробництву відділу № 472, на яку виявив бажання працевлаштуватись [PERSON], і на цій посаді на постійній основі працював [PERSON] (а.с.29-39). Згідно з положеннями чинного трудового законодавства, в разі вивільнення працівника на підставі п.1ст.40КЗпП України, такому працівникові власник може запропоновути на підприємстві лише вакантні посади, оскільки при проведенні вивільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки. Але при постановленні рішення суд першої інстанції ці обставини не взяв до уваги, незважаючи на дані у суді пояснення [PERSON] (протокол судового засідання, а.с.55). Зважаючи на викладене, оскаржуване рішення суду щодо задоволених вимог позивача не можна визнати законним і обгрунтованим і в цій частині воно підлягає скасуванню з постановленням новго рішення про відмову позивачеві в задоволенні вимог про викладення п.3 наказу № 205 від 31.05.07. у пропонованій ним редакції. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Outcome: dismissed