Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Богуславської сільської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що 22.10.2003р. він придбав у Закритого акціонерного товариства «Агрофірма ім. Ілліча» будівлю колишнього « Будинку животновода», який розташований по вул. Першотравнева, 244а та знаходився на балансі ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області за 1 500грн. Оплата за придбаний об'єкт була здійснена позивачем у касу ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» готівкою, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 149 від 22.10.2003р. на суму 1 000 гри. та № 150 від 22.10.2003 р. на суму 500 грн. З моменту оплати за вказаний об'єкт позивач став використовувати його для своїх потреб. У 2004р. позивач звернувся до БТІ м. Павлограда з питання реєстрації права власності на придбаний об'єкт нерухомості, але йому було роз'яснено, що реєстрація права власності здійснюється на підставі договору купівлі - продажу, а не квитанцій про оплату за об'єкт. У 2004р., 2005р. позивач звертався до керівництва ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» стосовно укладення договору купівлі - продажу об'єкту нерухомості - «Будинку животновода», який повинен бути нотаріально посвідчений. ЗАТ «Агрофірма ім.. Ілліча» з будь - яких причин ухилялась від укладення договору купівлі -продажу «Будинку животновода» У серпні 2005р. при консультації у нотаріуса в м. Павлограді з питання укладення договору купівлі - продажу об'єкту нерухомості виявилось, що правовстановлюючі документи на об*кт продажу у ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» відсутні., керівництво ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» завірило позивача, що документи на будівлю будуть зареєстровані в БТІ м. Павлограда, а потім буде укладено договір купівлі - продажу. У грудні 2007р. позивачу стало відомо, що ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» було виключено з державного реєстру юридичних осіб. Відповідно довідки БТІ м. Павлограда право власності на будівлю по вул. Першотравнева, 244а у с Богуслав не зареєстровано. Будівля знаходиться на території Богуславської сільської ради. Станом на грудень 2007р. право власності на будівлю не зареєстроване ні за ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча», ні за позивачем, тобто вона може бути передана у комунальну власність відповідній територіальній громаді, від імені якої виступає у даному випадку сільська рада. З жовтня 2003р. після передачі позивачу будівлі «Будинку животновода», він добросовісно володіє даним майном. З боку позивача були виконані умови договору купівлі - продажу, позивач сплатив на вимогу ВАТ «Агрофірма ім. Ілліча» кошти за придбаний об'єкт, але угода не була укладена у письмовій формі не з вини позивача, просить суд визнати за ним право власності на будівлю «Будинок животновода», який розташований по вул. Першотравнева, 244а в с Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та просив розглянути справу за їх відсутності. Вислухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст., ст. 4, 6 ЦК України, в редакції 1963р., цивільні права та обов*язки виникають з угод, актів або дій фізичних та юридичних осіб, захист цивільних прав здійснюється шляхом визнання цих прав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.10.2003р. позивач придбав у ЗАТ «Агрофірма ім.. Ілліча» будівлю «Будинок животновода», розташованого по вул. Першотравнева, 244а в с Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 149 від 22.10.2003р. та суму 1 000грн. та№ 150 від 22.10.2003р. на суму 500грн. Договір купівлі - продажу на той час не укладався. Тобто, між позивачем та відповідачем виникли цивільно правові відносини, які регулювались нормами ЦК в редакції 1963р. Будівля по вул. Першотравнева, 244 а в с Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області була передана 22.10.2003р. ЗАТ «Агрофірма ім.. Ілліча» позивачу у власність. Відповідно до ст. 128 ЦК України ( в редакції 1963р., яка діяла на момент виникнення правовідносин між позивачем та ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» ) право власності у особи, яка придбала майна по договору виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Позивач з жовтня 2003р. добросовісно володіє будівлею по вул. Першотравнева, 244а в с Богуслав Павлоградського району. З боку позивача були виконані умови договору купівлі - продажу, позивач сплатив на вимогу ВАТ «Агрофірма ім. Ілліча» кошти за придбаний об'єкт, але угода не була укладена у письмовій формі не з вини позивача. ЗАТ «Агрофірма ім. Ілліча» з жовтня 2003р. ухилялось від укладення угоди, мотивуючи тим, що об'єкт не зареєстрований в БТ1 м. Павлограда і що потрібен час на оформлення належних документів. Відповідно до довідки БТ1 м. Павлограда станом на грудень 2007р. право власності на будівлю по вул. Першотравнева, 244а в с Богуслав Павлоградського району не зареєстроване. Згідно довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців станом на 10.12.2007р. ЗАТ «Агрофірма ім.. Ілліча» виключена з державного реєстру на підставі рішення господарського суду про припинення юридичної особи. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 16 закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, земля, які знаходяться у комунальній власності територіальних громад села, селища, міста, від імені і в інтересах яких право суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Згідно ст. 137 ЦК України ( 1963р.) майно, яке не має власника відходить до комунальної власності . Таким чином, Богуславська сільська рада, на території якої знаходиться будівля по вул. Першотравнева, 244 а в с Богуслав є по справі належним відповідачем. Згідно до п. 4 прикінцевих та Перехідних Положень щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав та обов'язків, що виникли та продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 392 ЦК України ( в редакції 2004р.) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позовні вимоги позивача грунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved