Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Ц-Міському районі м.Макіївки „Про відшкодування моральної шкоди” та просить суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що з 01.10.2001 року він перебував у трудових відносинах з ОП шахта ім..Бажанова ДП «Макіїввугілля». При виконанні позивачем трудових обов”язків він отримав виробничу травму і йому встановлено висновком МСЕК від 29.04.2002 року 100% втрати професійної працездатності та перша група інвалідності. В зв»язку із отриманою травмою, позивач відчуває почуття неподобства, почуває себе не захищеним, переймається через це. В зв»язку із отриманою травмою хребта він був вимушений змінити свій звичний образ життя і додавати додаткових зусиль для організації свого життя, що спричиняє йому моральні страждання, які він оцінює у 40 000 грн. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що Законом України від 20.03.2007 року „Про внесення змін до Закону Укараїни про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності” була виключена ст.. 34, яка передбачала відшкодування Фондом потерпілому на виробництві моральної шкоди за втрату працездатності. Така шкода повинна відшкодовуватися власником підприємства на якому позивач отримав травму. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позов підлягає задоволенню в повному обсязі з нижченаведених підстав: З матеріалів справи видно, що позивач, працюючи на ОП „Шахта ім.Бажанова” отримав виробничу травму 18.01.2002 року, що підтверджується актом про нещасний випадок №4 від 21.01.2002 року. (а.с._________). Відповідно до висновку МСЕК від 29.04.2002 року, позивачу було встановлено 100% втрати працездатності та перша група інвалідності, що було підтверджено довідками МСЕК від 03.05.2006 року (а.с.______). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст.. 34 Закону України «Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності». Відповідно до п „е” п. 1 ст. 21 Закону України „Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань” у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві зобов”язаний у встановленому законом порядку відшкодувати потерпілому грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому, а ч.3 ст. 28 цього ж Закону за наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому провадиться страхова виплата за моральну шкоду. Суд не приймає до уваги той факт, що законом України № 717 від 23.02.2007 року „Про внесення змін до Закону України „Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань” виключено дію вищезазначених норм Закону, бо травму позивачем було отримано у 2001 році і 29.04.2002 року висновком МСЕК йому було встановлено100 % втрати працездатності, тобто до набрання чинності Законом України №717 від 23.02.2007 року . Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, а саме: стан здоров”я позивача, характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав [PERSON] і виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 40000 грн. та стягнути цю суму з відділення ФССНВВПЗ у Ц-Міському районі м.Макіївки на користь позивача.

Outcome: approved