Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

У липні 2007 року [PERSON]. та [PERSON]. звернулись з позовом до [PERSON]. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після свого батька [PERSON]., який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на те, що вони проживають в АР Крим, рідко бачились з батьком, а відповідачка, яка була дружиною померлого, за життя батька забороняла йому спілкуватись з синами і про смерть батька вони дізнались від сусідів в липні 2007 року, коли приїхали в с.Колічевка, Чернігівського району, де проживав до смерті їхній батько. Рішенням суду у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду через допущену судом неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні вимоги. Апелянти зазначають, що поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини є те, що вони не знали про смерть батька, а відповідачка не повідомила ні їх про це, ні нотаріуса про коло спадкоємців за законом. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON]. та [PERSON]. надали документи на підтвердження того, що вони є синами померлого [PERSON]., зокрема: свідоцтва про народження, рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від 14.09.2007 року про встановлення факту , що [PERSON]. є сином [PERSON]. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, пославсь на відсутність поважних причин, з яких був пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини, а надані докази лише характеризують відносини між сторонами. Однак такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню. Так, в суді першої інстанції було встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. проживають в АР Крим, а їхній батько [PERSON]. до дня смерті [INFO] проживав в [ADDRESS], разом зі своєю дружиною [PERSON]. Допитані в суді свідки [PERSON]., [PERSON]., підтвердили, що [PERSON]. заперечувала проти спілкування [PERSON]. з синами і на похоронах нікого з близьких родичів померлого не було, сини дізнались про смерть батька тільки влітку 2007 року. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина, права на яку за законом оформила відповідачка, не вказавши при цьому на існування інших спадкоємців першої черги за законом (а.с. 52-60). Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що [PERSON]. та [PERSON]. пропустили строк на прийняття спадщини з поважної причини, тому що вони дізналися про смерть батька лише влітку 2007 року і були позбавлені можливості скористатися своїм правом спадкоємців на подачу заяви про прийняття спадщини. Посилання відповідачки на те, що позивачі не цікавилися батьком і повідомити їх про смерть батька вона не могла так як не знала адреси, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки вони не спростовують доводів позивачів про те, що вони вчасно не могли подати заяву до нотаріальної контори через те, що не знали про смерть батька, а відповідачка не повідомила нотаріуса про інших спадкоємців за законом, чим позбавила нотаріуса можливості визначити коло спадкоємців відповідно до закону. Таким чином, позов Черникова І.В. та Чернікова В.В. підлягає задоволенню і апеляційний суд приходить до висновку, що їм слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини два місяці.

Outcome: approved