Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У квітні 2006 року Комаргородський професійний ліцей ( далі - ПАЛ ) звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування шкоди , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася 30 липня 2005 року , за участю належної позивачеві самохідної жатки КПС - 5 Т під керуванням відповідача , який перебував у трудових стосунках з ПАЛ ,та автомобілем ВАЗ - 21120 , держномер [NUMBER]під керуванням [PERSON]., який належить на праві приватної власності [PERSON]. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, самохідній жатці ПАЛ, відповідно до акту обстеження та встановлення суми збитків від 2 серпня 2005 року , заподіяно матеріальну шкоду на суму 20173 грн. Рішенням Томашпільського райсуду від 30 грудня 2005 року стягнуто з ПАЛ , як власника джерела підвищеної небезпеки , на користь [PERSON]., 17713 грн. 81 коп., з яких 14813 грн.81 коп. - матеріальна шкода , завдана пошкодженням автомобіля , 200 - грн. вартість автотоварознавчого дослідження , 700 грн . витрат з надання юридичної допомоги, 2000 грн.- моральної шкоди .Крім цього , позивач в зв»язку з примусовим виконанням рішення суду поніс матеріальні витрати виконавчого збору у сумі 1771 грн. 38 грн. Всього сума заподіяної шкоди становить 39658 грн. 19 коп. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Колосов А.М. позов підтримав, зіславшись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. На неодноразові виклики відповідач [PERSON]. в судові засідання не з»явився , його розшук позитивних наслідків не дав , в зв»язку з цим , суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності відповідача , постановивши у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи , суд вважає позов обгрунтованим , який підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с. 5) , відповідно до рішення Томашпільського райсуду від 30 грудня 2005 року з ПАЛ, як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь [PERSON]. стягнуто 17713 грн. 81 коп . шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка сталася 30 липня 2005 року з вини [PERSON]., який перебував з ПАЛ у трудових стосунках .Крім цього , в зв»язку з примусовим виконанням рішення суду , позивач поніс матеріальні витрати у сумі 1771 грн. 38 коп. по сплаті виконавчого збору , що стверджується постановою державного виконавця від 26.01.2006 року ( а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду , завдану іншою особою , має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з [PERSON]. на користь ПАЛ в порядку регресу належить до стягнення відшкодована шкода у сумі 19485 грн. 19 коп. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини . Як вбачається з рішення Томашпільського райсуду від 30.12.2005 року у дорожньо-транспортній пригоді , яка сталася 30 липня 2005 року за участю самохідної жатки КПС - 5 Г під керуванням [PERSON]., належної ПАЛ , і автомобіля ВАЗ - 21120 , держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. , належного на праві приватної власності [PERSON]., винним визнано [PERSON]., . У результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок зіткнення транспортних засобів, крім автомобіля було пошкоджено й самохідну жатку ПАЛ і відповідно до акту обстеження та встановлення суми збитків , нанесених жатці КПС - 5 Г при ДТП від 2 серпня 2005 року , розмір цих збитків склав 20173 грн. ( а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що на час ДТП [PERSON]. перебував у трудових стосунках з ПАЛ , працюючи на посаді майстра виробничого навчання з якої звільнився 27.02.2006 року ( а.с. 14). Таким чином , суд вважає доведеним , що керування 30 липня 2005 року близько 22 год ночі , коли сталася дорожньо-транспортна пригода на об»їзній автодорозі Томашпіль-Комаргород- Шпиків , самохідною жаткою відповідачем , останній не виконував трудових обов»язків , що й підтвердив в судовому засіданні представник ПАЛ Колосов А.М. , а тому відповідно до роз”яснень даних в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 р. № 14 “Про судову практику в справах про відшкодування шкоди , заподіяної підприємствам , установам , організаціям їх працівниками “ ( із змінами , внесеними постановами від 28 березня 1997 р. № 3 та від 3 грудня 1997 р.№ 12) при визначенні розміру матеріальної шкоди , заподіяної працівниками самовільним використанням в особистих цілях технічних засобів ( автомобілів , тракторів, автокранів тощо) , належних підприємствам , установам , організаціям, з якими вони перебувають у трудових відносинах, слід виходити з того , що така шкода як заподіяна не при виконанні трудових (службових) обов”язків підлягає відшкодуванню із застосуванням норм цивільного законодавства (статті 203,453 ЦК ).У цих випадках шкода , відшкодовується у повному обсязі , включаючи і не одержані підприємством , установою , організацією прибутки від використання зазначених технічних засобів. Зазначені правовідносини регулюються на час їх виникнення ст.ст. 623 , 1192 ЦК України . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи встановлено, що при подачі позовної заяви позивачем сплачено 397 грн. держмита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ( а.с. 9-11) , а тому вони підлягають стягненню з [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved