Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

26 листопада 2007 року позивач звернувся до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на праві власності належить &frac12; частина квартири [ADDRESS]. У березні 2007 року між сторонами було укладено договір на умовах довічного утримання (догляду), відповідно до якого позивач передав відповідачеві у власність зазначену частину квартири за умови, що останній буде довічно доглядати позивача та матеріально його забезпечувати. Договір був посвідчений третьою особою. Після укладення правочину відповідач взагалі не виконує своїх обов'язків. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання укладеного договору (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 353622. 08.02.2008 р. відповідач звернувся до суду із заявою, якою визнав позов, додавши свій оригінал спірного договору. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, був повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких остання просила розглянути справу за її відсутності, а проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивачеві на праві власності належала &frac12; частка квартири [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1997 р., виданого Придніпровською ГРЕС на підставі розпорядження № 1494, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13942450 від 20.03.2007 р. 22 березня 2007 року між сторонами було укладено договір на умовах довічного утримання (догляду), за яким позивач передав у власність відповідачеві належну йому частку квартири [ADDRESS]. Договір був посвідчений третьою особою та зареєстрований у реєстрі за № 3-891 (а.с. 4). 27 квітня 2007 року відповідач зареєстрував своє право власності на &frac12; частку спірної квартири в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14400483 від 27.04.2007 р. Дотепер відповідач своїх обов'язків за договором на умовах довічного утримання (догляду) від 22.03.2007 р. не виконує. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Судом було встановлено, що 22.03.2007 р. позивач передав у власність відповідачеві частку квартири, а останній зобов'язався забезпечувати позивача утриманням та (або) доглядом довічно, отже між сторонами виникли правовідносини довічного утримання (догляду) відповідно до ст. 744 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Ураховуючи встановлені в засіданні обставини, суд вважає правомірною вимогу позивача про розірвання укладеного договору. У відповідності з абз. 1 ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Таким чином, суд вважає за необхідне, окрім розірвання укладеного між сторонами договору, визнати за позивачем право власності на відчужену &frac12; частку квартири. У порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51,00грн., на користь ДП «Судовий інформаційний центр» - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 22,50 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved