Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

19 листопада 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської Ради, Самарської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON] про визначення частки майна та визнання права власності у порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO]померла його дружина[PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у виді частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], що належала померлій на праві приватної спільної сумісної власності, посвідченої у свідоцтві про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 07.07.1998 р. за № 7/454-98. Власниками вказаної квартири крім позивача та його померлої дружини є мати, [PERSON] та сестра,[PERSON] Позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як проживав на момент смерті разом з померлою у вищевказаній квартирі і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину фактично. 13 листопада 2007 року позивач звернувся до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] Державний нотаріус зазначеної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. 13 листопада 2007 року видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Тобто для прийняття спадщини позивачеві необхідно визначити частку померлої [PERSON] у квартирі [ADDRESS] Є двоє спадкоємців за законом померлої [PERSON]: - позивач, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Самарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, актовий запис[NUMBER] - донька, [PERSON][INFO]., що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого Самарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, актовий запис[NUMBER] Виходячи з довідки ПП «Самарська нерухомість» № 36 від 15.11.2007 р. вартість квартири[ADDRESS] складає 325 000 гривень, а тому ринкова вартість 1/4 частини цієї квартири становить 81 250 гривень. Просив визначити за померлою [PERSON] 1/4 частку квартири[ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири[ADDRESS] в порядку спадкування за законом; визнати за неповнолітньою[PERSON] право власності на 1/8 частину квартири[ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримав. Відповідач, Дніпропетровська міська рада, представник якої у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 30). Представник відповідача Самарської районної у м.Дніпропетровську ради у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Представник Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. 12.02.2008 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи від 09.02.2008 р., згідно з якими остання не заперечувала проти позову та просила розглянути справу за відсутності її представника (а.с. 20). Крім того, після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Треті особи - [PERSON] і [PERSON], які є співвласниками квартири, проти позову не заперечували. Суд, вислухавши думки сторін, [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO]померла [PERSON]що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 серпня 2001 року (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у виді частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], що належала померлій на праві приватної спільної сумісної власності, посвідченої у свідоцтві про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 07.07.1998 р. за № 7/454-98 (а.с. 11). Власниками вказаної квартири крім позивача та його померлої дружини є мати, [PERSON] та сестра,[PERSON] Позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як проживав на момент смерті разом з померлою у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою КВ ЖРЕП Самарського району від 26.10.2007 року (а.с. 14) і відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. 13 листопада 2007 року позивач звернувся до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] Державний нотаріус зазначеної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. 13 листопада 2007 року видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що згідно п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Тобто для прийняття спадщини позивачеві необхідно визначити частку померлої [PERSON] у квартирі[ADDRESS] (а.с. 15). Є двоє спадкоємців за законом померлої [PERSON]: - позивач, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Самарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, актовий запис [NUMBER] (а.с. 10); донька, [PERSON][INFO]., що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого Самарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, актовий запис [NUMBER](а.с. 13). Виходячи з довідки ПП «Самарська нерухомість» № 36 від 15.11.2007 р. вартість квартири[ADDRESS] складає 325 000 гривень, а тому ринкова вартість 1/4 частини цієї квартири становить 81 250 гривень (а.с. 16). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, оскільки в ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України зазначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як було встановлено судом, позивач та відповідно неповнолітня донька мешкали у зазначеній квартирі разом зі спадкодавцем, прийнявши спадщину. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позивач прийняв спадщину, у розумінні ст. 1268 ЦК України. В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність позивача, його померлої дружини, матері та сестри на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників були рівними, по 1/4 кожному. Згідно положень ст.15 Цивільно-процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] та позивач та його донька є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, що крім пояснень сторін підтверджуються письмовими доказами.

Outcome: approved