Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача посилаючись на те, що з 14 березня 1985 року він являвся членом колгоспу «Ленінський шлях» Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району, який в 1992 році був реорганізований в КСП «Хлібороб». В 1998 році під час паювання земель колективної власності КСП його помилково не було включено до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю і тому він не отримав земельної частки (паю). На його звернення до КСП «Хлібороб» йому було обіцяно виділити земельний пай, але згодом підприємство збанкрутувало і земельний пай йому виділено не було. Посилаючись на порушення його майнового права, позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) і зобов»язати відповідача відвести земельну ділянку в натурі та видати Державний акт на право приватної власності на землю. Позивач в попереднє судове засідання особисто не з»явився. Представник позивача в попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю і надав додаткові пояснення про те, що позивач звернувся до суду із значним запізненням так, як після проведення паювання земель колективної власності КСП «Хлібороб» підприємство обіцяло виділити йому земельний пай. У зв»язку з ліквідацією підприємства, а також у зв»язку з тим, що розпорядником земель за межами наседлених пунктів являються відповідні районні державні адміністрації, позивач мав намір звернутися до суду, але реалізувати своє право йому перешкоджав поганий стан його здоров»я так, як він має хворобу зору і являється інвалідом. Крім того, значні кошти вимушено витрачав на лікування. У зв»язку з цим просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку давності та захистите його порушене право. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору свого представнока в судове засідання не направила, але подала письмову заяву в якій просить суд слухати справу за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не має. Заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням письмово викладеної позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини. Як вбачається з відомостей належної позивачу трудової книжки колгоспника (а.с. 8, 9), з 01 березня 1985 року він являвся членом колгоспу «Ленінський шлях» Новоукраїнського району Кіровоградської області. Колгосп «Ленінський шлях» перереєстровано в КСП «Хлібороб» на підставі розпорядження представника Презедента України в Новоукраїнському районі від 24 грудня 1992 року № 398-р, що підтверджується архівною довідкою архівного відділу Новоукраїнської райдержадміністрації від 03 березня 2008 року № 01-49/50 (а.с. ). Згідно відомостей трудової книжки позивача (а.с. 8, 9) він продовжував свою діяльність в КСП «Хлібороб». Ст. 10 ч. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. КСП «Хлібороб» володіло і користувалося землями колективної власності згідно Державного акту на право колективної власності на землю КР № 36 від 23 листопада 1998 року, що підтверджується відомостями довідки Новоукраїнського районного відділу земельних ресурсів від 12 вересня 2007 року № 383 (а.с. 10). Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського акціонерного товариства , в тому числі пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами вказаного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні землі вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства являються рівними. Згідно довідки Новоукраїнського районного відділу земельних ресурсів від 12 вересня 2007 року № 383 (а.с. 10) позивач відсутній у списку, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Хлібороб», розмір земельної частки (паю) в цілому по господарству складає 6,45 умовних кадастрових гектарів і в грошовому виразі становить 62461 гривень. На момент розпаювання земель колективної власності КСП «Хлібороб», тобто на 23 листопада 1998 року, позивач являвся членом цього КСП так, як згідно архівної довідки архівного відділу Новоукраїнської районної державної адміністрації від 13 червня 2007 року № 65 (а.с. 11) в документах архівного фонду колгоспу «Ленінський шлях» ( з 1992 року КСП «Хлібороб») рішення про вихід або виключення із членів господарства [PERSON]. немає. Однак, до списку додатку до Державного акта на право колективної власності на землю КР № 36 від 23 листопада 1998 року позивач не включений. Таким чином, суд дійшов висновку, що під час поювання земель колективної власності КСП «Хлібороб» було порушено право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності цього КСП . Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Ст. 71 ЦК УРСР встановлено загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) - три роки. Згідно ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач являється пенсіонером, інвалідом 3-тю групу інвалідності (а.с. 15), має захворювання зору, а тому суд вважає, що відповідач пропустив строк позовної давності з поважних причин і його порушене право підлягає захисту. Ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» на сільські, селищні, міськи ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень покладено обов»язки щодо виділення громадянам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). А тому, позов в частині зобов»язання відповідача відвести земельну ділянку позивачу, як власнику земельної частки (паю) із земель запасу Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та видати йому Державний акт на право приватної власності на землю також є обгрунтованим. Таким чином, суд встановив порушення права позивача на земельну частку (пай), яке підягає захисту .

Outcome: approved