overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказав, що відповідач допустив безоблікове користування електроенергією, про що було складено акт і визначений розмір заподіяних збитків ВАТ «Донецькобленерго». Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Селидівського РЕМ Кіровських ЕМ ВАТ «Донецькобленерго» заподіяні збитки у розмірі 127 грн. 34 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 127 грн. 34 коп., заподіяні безобліковим користуванням електроенергією, просив суд винести заочне рішення. Крім того,просив відшкодувати судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлен належним чином. Згідно ст..ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотримання вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами, судом встановлено, що 26.07.2006 року працівниками Селидівського РЕМ було складено акт «Про порушення правил користування електричною енергією для населення» відносно [PERSON]., сума заподіяних збитків, згідно розрахунку по формі, склала 127 грн. 34 коп. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 53 «Правил користування електроенергією для населення» у випадку відмовлення споживачів відшкодувати збитки, електропоставщик має право у судовому порядку вимагати відшкодувати збитки. Згідно зі ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказав, що відповідач допустив безоблікове користування електроенергією, про що було складено акт і визначений розмір заподіяних збитків ВАТ «Донецькобленерго». Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Селидівського РЕМ Кіровських ЕМ ВАТ «Донецькобленерго» заподіяні збитки у розмірі 954 грн. 72 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 954 грн. 72 коп., заподіяні безобліковим користуванням електроенергією, просив суд винести заочне рішення. Крім того,просив відшкодувати судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлен належним чином. Згідно ст..ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотримання вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами, судом встановлено, що 16.01.2006 року працівниками Селидівського РЕМ було складено акт «Про порушення правил користування електричною енергією для населення» відносно [PERSON], сума заподіяних збитків, згідно розрахунку по формі, склала 954 грн. 72 коп. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 53 «Правил користування електроенергією для населення» у випадку відмовлення споживачів відшкодувати збитки, електропоставщик має право у судовому порядку вимагати відшкодувати збитки. Згідно зі ст.79 ЦПК України до судових витрат належать судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

22 жовтня 2007 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй, її чоловікові, [PERSON], та їх дочці, [PERSON], належить квартира[ADDRESS]. У червні 2007 року [PERSON]. помер. Після його смерті відкрилася спадщина на його частку вказаної квартири. Позивач звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено через те, що частка померлого на момент смерті не була виділена. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду з позовом про визначення частки померлого у спільній власності (а.с.а.с. 2 - 4, 7 - 9). Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач доводиться дружиною [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії[NUMBER], виданого 19.07.1969 р. Будинком шлюбу м. Дніпропетровська (актовий запис № 1790) (а.с. 12). 29 жовтня 1996 року на підставі розпорядження № 7/346-96 Виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, за яким [PERSON]., позивач та їх дочка набули право спільної власності на квартиру[ADDRESS] (а.с.а.с. 10, 11). [INFO] року [PERSON]. помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.06.2007 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 701) (а.с. 13). 11 вересня 2007 року позивач звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщину після смерті чоловіка, проте постановою № 2369 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено, оскільки на момент смерті [PERSON]не була визначена його частка у спільній квартирі (а.с. 14). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність співвласників на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по 1/3 частці). Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

[PERSON]. звернулась до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на її утримання, вказавши, що вона з 5.072001 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Раніше, з листопада 1997 року по 6 липня 1999 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], народився поза шлюбом. Дані діти знаходяться на її утриманні. На даний час відповідач ніякої допомоги ні їй, ні дітям не надає, проживає окремо від родини. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення нею віку трьох років. Так як вона на даний час не має можливості працювати, то вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Тому, просить суд, стягнути аліменти з [PERSON] на її користь, на її утримання в в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але направила в адресу суду заяву, в якій просила суд, розглянути дану цивільну справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просе їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню. Як видно з довідки про склад родини позивачки - на утриманні позивачки знаходяться [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як видно з копій про народження дитини, [PERSON], відповідач по справі, являється батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд з урахуванням наявних обставин справи, вияснив наявність у відповідача аліментів на інших дітей, приходить висновку, що позивачка нуждається в наданні матеріальної допомоги з боку відповідача, так як має неповнолітню дитину, котра не досягла трирічного віку, а відповідач в змозі надавати таку допомогу. Згідно вимог ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При таких обставинах суд приходить висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині. Тому позов про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 80,84,88 ЦПК України, ст. 3 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 7 грн. 50 коп., держмито у розмірі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до Рудківської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області, [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., при третій особі : державній нотаріальній конторі Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування по закону та заповіту. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохаючи їх задовольнити. Відповідачі та представник третьої особи проти задоволення позову не заперечують. За таких обставин суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню . В судовому засіданні встановлено, що [INFO]померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Рудківської сільською радою, Гребінківського району, Полтавської області , серії [NUMBER]від 29.04.2005 року. На випадок своєї смерті вона зробила заповіт , згідно з яким грошові вклади, що знаходяться у філії № 5482 Гребінківського відділення ВАТ « Державний ощадний банк України» на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]заповіла своїм онукам : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]в рівних долях. Грошові вклади, що знаходяться на рахунках [NUMBER], [NUMBER]заповіла своєму сину [PERSON]. Грошові вклади, що знаходяться на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] заповіла своєму онуку [PERSON]. Окрім цього, спадкодавець мала у власності земельну ділянку, площею 3, 980 га ( згідно державного акту, серії РІ № 504715 на право приватної власності на землю ); майновий пай (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, який знаходиться у колективній власності СТОВ « Рудківське» с. Рудка Гребінківського району, Полтавської області та грошові вклади на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які залишились не завіщені. Після смерті [PERSON]. спадщину прийняв тільки позивач, про що свідчить наявність у нього свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ПО № 146665 від 25.10.2001 року та державного акту на право приватної власності на землю, серії ПІ № 504715 від 26.11.2003 року. Інші спадкоємці не вчинили жодної із дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини. За правилами п.5. ст. 1268 ЦК України ,незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач один прийняв спадщину , то в порядку спадкування він набув право власності на частину спадкового майна, що належало померлій [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі ј частини від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує Відповідач позов визнає та згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу). Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Шлюб між [PERSON]. та [PERSON] зареєстрований 18 серпня 1998 року Вишгородською сільською радою Лановецького району Тернопільської області. Від шлюбу у позивачки та відповідача є спільна дитина - [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює в Лановецькому структурному підрозділі ВАТ «Тернопільобленерго» на посаді електрика майстра і отримує стабільний дохід у вигляді середньомісячної заробітної плати, що підтверджується відповідною довідкою про заробітну плату та інші прибутки з місця роботи. Проаналізувавши докази представленні сторонами та на підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 1026,18 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 68 ЖК УРСР він не вносить плату за надані йому послуги. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю, про наслідки визнання позову попереджена. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, в порушення ст. 68 ЖК УРСР та Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, своєчасно та у повному обсязі не здійснює оплату наданих послуг водопостачання, в результаті чого в період з 01.03.2005 по 01.03.2008 виникла заборгованість у сумі 1026,18 грн. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 68 ЖК України підстави для стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до рішення Лисичанської міської ради від 25.04.2007р. позивача звільнено від сплати державного мита у 2007 році. Оскільки рішення постановлене на користь позивача, позивача звільнено від сплати держмита, то відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 51 грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в розмірі 30 грн., у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу зареєстрованого 15 вересня 2001 року у відділі РАЦСу Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 223. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 15 вересня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON] [INFO]. У листопаді 2007 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, на примирення не згодна. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про одруження /а.с. 5/, [PERSON], та [PERSON], зареєстрували шлюб 15 вересня 2001 року у відділі РАЦСу Южноукраїнського міського управління юстиції за актовим записом № 223. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] /а.с. 6/, яка проживає з позивачкою. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На основі вищевикладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в м. Южноукраїнську. В подальшому змінила позовні вимоги. Просить прийнять рішення про зобов'язання відповідача виконати приватизацію квартири [ADDRESS] в м. Южноукраїнську. Мотивує свої вимоги тим, що згідно до рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 150 від 15 березня 2007 року їй було надано квартиру [ADDRESS] в м. Южноукраїнську. Звернувшись з заявою про приватизацію квартири отримала відповідь про відмову в приватизації. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що протягом більше ніж 10 років відповідач надавав спірну квартиру різним наймачам, в тому числі і, 15.03.2007 року, їй. Тому вважає, що територіальна громада в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області набула права власності на спірну квартиру і має право розпоряджатись власністю на свій розсуд. Відповідач позов визнав в повному обсязі, просить справу розглядати в його відсутності. Третя особа КП «БТІ» позов не визнало, також просить слухати справу в його відсутності. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ордеру на жиле приміщення № 150 серія 39 від 23.03. 2007 року [PERSON]. було надано квартиру [ADDRESS] в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Підставою для видачі ордеру зазначено рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 150 від 15 березня 2007 року. Згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування…, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідач надавав спірну квартиру 7 травня 1992 року громадянці [PERSON]., 5 січня 1998 року [PERSON] як на жилу площу в гуртожитку, 10.12.2002 року знов [PERSON], як жиле приміщення. Таким чином, судом встановлено, що виконком Южноукраїнської міської ради Миколаївської області відкрито і безперервно на протязі 10 років володів та розпоряджався квартирою [ADDRESS] в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Таким чином є підстави вважати, що відповідач, згідно до ст. 344 ЦК України набув права власності на спірну квартиру і розпорядився нею згідно до своїх повноважень. Згідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири. Позивачка займає однокімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Южноукраїнську Миколаївської області, тому має право на її безоплатну приватизацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

14 березня 2008 року позивач пред'явила позов про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], посилаючись на те, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач належної матеріальної допомоги на дитину - не надає. Позивач підтримала пред'явлений позов, а відповідач визнав його у повному обсязі, направивши до суду відповідні заяви, тому є законні підстави для ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

11.11.2000 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у них народився син [PERSON],[INFO]народження, який в даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач, [PERSON]добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому позивачка змушена звернутись із даним позовом в суд, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина,[PERSON], [INFO]народження, в твердій грошовій сумі, в розмірі 200 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден платити аліменти в розмірі 100 гривень щомісячно, оскільки отримує пенсію в розмірі 425 гривень. Оцінивши докази по справі, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково в сумі 100 гривень. В решті відмовити з наступних підстав: відповідач пенсіонер, отримує пенсію лише 425 гривень, проживає сам, підсобного господарства немає, тому виплачувати аліменти в більшій сумі немае можливості, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки,що підтверджується показами сторін в судовому засіданні, а також довідкою № 208 від 5.03.2008 року, виданою виконкомом Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надае. Враховуючи наведене,

Outcome: approved