Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

28 січня 2008 року позивачка звернулась до суду в своїх інтересах і інтересах неповнолітнього підопічного онука [PERSON], 1991р.н., із позовом до відповідачів про визнання права власності за її померлим [INFO] чоловіком [PERSON]. В обґрунтування вимог посилається на те, що чоловікові за життя належало на праві приватної власності домоволодіння [ADDRESS], проте правовстановлюючий документ на це майно, що зараз становить спадкову масу, втрачений, і на даний час це є перешкодою в оформленні спадкових прав її, як дружини спадкодавця, неповнолітнього підопічного [PERSON], як онука, а також відповідачів [PERSON], як його дочки, і [PERSON], як онука. У зв"язку із втратою правостановлюючого документу на об"єкт нерухомості просила визнати за чоловіком [PERSON] право власності на вищезгадане домоволодіння. Позивачка в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у попередньому судовому засідання позовні вимоги визнали в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що рішення по справі можливо постановити у попередньому судовому розгляді, що відповідає положенням ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON], зареєстрованому Рубежською сільською адміністрацією Витегорського району Вологодської області РФ від 15 грудня 1961 року, актовий запис № 19 у свідоцтві про одруження [NUMBER] (а.с. 11). Згідно із свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON] помер [INFO], про що вчинено актовий запис № 1080 (а.с. 7). За договором, посвідченим Четвертою жданівською (нині - маріупольською) державною нотаріальною конторою від 24 квітня 1963 року за реєстром № 2504, земельна ділянка [ADDRESS] надана у безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку [PERSON] (а.с. 8-10). За життя [PERSON] ним за рішенням виконкому Орджонікідзевської районної ради народних депутатів № 336 від 25.12.1996р. дозволено будівництво і включення до складу домоволодіння гаражу В, сараю Д, жилої кімнати 1-4, тамбуру 1,1 (а.с. 25). Право приватної власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано в Маріупольському БТІ 16.04.1967р. за [PERSON] за реєстраційним № 23213, що вбачається з виданого власникові дублікату цього документу (а.с. 24). Власникові видано технічний паспорт на домоволодіння в цілому (а.с. 26-30). Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положення ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, зважаючи на складнощі, які виникли у позивачки у зв"язку з оформленням її і підопічного спадкових прав внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, суд вважає, що [PERSON], як дружина померлого спадкодавця [PERSON] і піклувальник його неповнолітнього онука [PERSON], [INFO] (а.с. 34), правомірно звернулась до суду із даним позовом. Перешкод до задоволення вимог позову судовим розглядом не встановлено і не визнане право підлягає захистові шляхом визнання за спадкодавцем [PERSON], що помер [INFO], права приватної власності на домоволодіння [ADDRESS], що не оспорювалось ніким понад 40 років. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і є підставою відповідно до ст. 174 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved