Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Позивач 15.01.2008 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу та моральної шкоди посилаючись на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON], що проживала в с. Владиславчик Монастирищенського району Черкаської області. На поховання дружини він витратив 348 грн. 90 коп. в тому числі : придбання труни і хреста - 280 грн., бензину - 68 грн. 90 коп., одягу і продуктів харчування. Померла [PERSON] свою земельну ділянку ( пай) здала в оренду відповідачу ДП ВАТ “Іванівське РТП” 1 лютого 2003 року. Згідно додатку до договору п. 10 від 01.02.2003 року відповідач зобов'язувався оплатити ритуальні послуги. Заява позивача від 30.05.2007 року відповідачем залишена без відповіді і задоволення, тому він змушений звертатися з позовом в суд про стягнення боргу. Крім цього, незаконними діями відповідача, а саме відмовою оплатити витрати на поховання йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 500 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] ( діючий за дорученням № 40 від 13.12.2007 року) позовні вимоги позивача підтримав повністю, просить їх задоволити та пояснив, що в позовній заяві викладено весь зміст вимог позивача. Крім цього, позивач людина похилого віку. Його дружина все життя пропрацювала в господарстві і позивачу відмовлено було в отриманні коштів на її поховання, а тому він просить позов задоволити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе на підставі ст. 38 ЦПК України розглянути справу у відсутності позивача за участю його представника. Представники відповідача ДП ВАТ “Іванівське РТП” ДП “Долина” с. Владиславчик Монастирищенського району Черкаської області в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить поштова розписка про вручення повістки № 124419 від 26.02.2008 року. Причини неявки суду не повідомили. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи і на думку суду позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного: У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Суд у відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін тв інших осіб, які беруть участь у справі. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 ЦК України). Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини. Зобов»язання у сторін виникло на підставі договору № 152 про оренду земельної частки (паю) від 01.02.2003 року укладеного між [PERSON] з однієї сторони та ДП ВАТ «Іванівське РТП» с. Владиславчик Монастирищенського району Черкаської області ( а.с. 10). Згідно п. 10 додатку № 1 до договору № 152 оренди земельної частки (паю) від 01.02.2003 року передбачено, що в орендну плату за користування вказаної в договорі земельної частки (паю) входить оплата ритуальних послуг ( а.с. 9). Будь-які застереження чи вказівка на конкретні ритуальні послуги, чи їх перелік у вказаному додатку до договору відсутні. Договір та додаток до договору на день розгляду справи в суді ніким не оспорено і не скасовано. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2007 року виданого Владиславчицькою сільською радою Монастирищенського району [PERSON] померла [INFO] в с. Владиславчик Монастирищенського району Черкаської області ( а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.03.1954 року, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.03.1954 року, виданого Владиславчицьким сільським ЗАГС ( а.с. 5). Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, не визнання або оспорювання. Позивач звернувся до відповідача, до подання позову в суд, з заявою від 30.05.2007 року про оплату ритуальних послуг на поховання його дружини [PERSON], яка за вх. № 15 від 30.05.2007 року прийнята відповідачем ( а.с. 11). На день розгляду справи у суду не має відомостей про оплату ДП ВАТ «Іванівське РТП» с. Владиславчик Монастирищенського району Черкаської області ритуальних послуг по похованню [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Витрати позивача на ритуальні послуги на поховання дружини [PERSON] підтверджуються: рахунком № 14 від 08.03.2007 року на суму 280 гривень за труну та хрест (а.с. 8), квитанціями № 1510 від 08.03.2007 року та № 0363765 від 11.03.07 року про придбання бензину на загальну суму 68 грн. 90 коп. ( а.с. 8 ), що разом складає суму 348 гривень 90 коп. В частині стягнення моральної шкоди в сумі 500 гривень, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному об»ємі. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з характеру правопорушення, враховує непрацездатний вік позивача, а саме 79 років, необхідність додаткових витрат в зв»язку з відмовою відповідача оплатити ритуальні послуги, як це обумовлено додатком до договору, глибину душевних страждань позивача, який поховав дружину та інші обставини, які мають істотне значення. Суд вважає, що саме розмір моральної шкоди в сумі 500 гривень буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що цивільний позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення повністю. Судові витрати на підставі ст. 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст. ст. 11, 15, 16, 23, 509, 526 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями “Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди” та

Outcome: approved