overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON]та [PERSON]. перебувають в шлюбі, який зареєстрований 17 липня 2005 року у Криничківській сільській раді Гощанського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач, посилаючись на те, що з відповідачкою життя не склалося, між ними виникають постійні сварки, сторони більше року подружні стосунки не підтримують, відповідачка проживає у своєї матері, за таких умов він просить шлюб розірвати, а дитину залишити проживати з відповідачкою, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, просить покласти на нього. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони подружні стосунки не підтримують, зберігати шлюб не бажають, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам подружжя та їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON]. та [PERSON]. перебувають в шлюбі, який зареєстрований 11 червня 1983 року у Горбаківській сільській Гощанського району Рівненської області, актовий запис 08. Позивач, посилаючись на те, що останніх п'ятнадцять років він з відповідачкою спільно не проживає і подружні стосунки не підтримує, оскільки остання хворіє і практично постійно знаходиться на лікуванні в Острозькому психоневрологічному інтернаті, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Як вбачається із листа № 90 від 04.03.2008 року відповідачка знаходиться на повному державному утриманні в Острозькому психоневрологічному інтернаті. Заслухавши пояснення позивача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони подружні стосунки протягом п'ятнадцяти років не підтримують, зберігати шлюб позивач не бажаює, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 26.01.1986 року і зареєстрованого Великожолудською сільською радою Володимирецького району Рівненської області , актовий запис №2. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, сварки,втратили почуття любові і взаємоповаги, чоловік зловживав спиртним напоями .Понад два роки проживають окремо. Від даного шлюбу мають п”ятеро дітей: дочок [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] -[INFO] та [PERSON] -[INFO]. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснивши, що з відповідачем сімейних відносин не підтримують, миритися не бажає. Відповідач в судове засідання не з”явився, але суду надіслав заяву , позовні вимоги визнав , на розлучення згідний . Вже понад два роки проживають окремо. Суд, заслухавши пояснення позивачки , розглянувши заяву відповідача , дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, сторони проживають 2 роки окремо і є підстави для його розірвання. Дітей залишити проживати з матір”ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідачів за користування послугами з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 2162 гривні 58 копійок, оскільки відповідач [PERSON]. є абонентом БРВУЖКГ та із відповідачем [PERSON]. користуються комунальними послугами за місцем свого мешкання -[ADDRESS]. Абонентську плату за користування послугами вносять несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 01.10.2007 року, утворилась вказана сума заборгованості. Представник позивача надав заяву суду про розгляд справи у його відсутність, оскільки підтримує позовні вимоги. Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причина неявки в судове засідання невідома, повідомлення про причини поважної неявки та заперечення проти позову до суду не надходили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON]. є абонентом БРВУЖКГ та із відповідачем [PERSON]. користується комунальними послугами за місцем свого мешкання, але абонентську плату вносили несвоєчасно і не в повному обсязі. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов'язаний вносити своєчасно в установленому порядку. На підставі ст. 64 ЖК України п.п.17,35 Правил користування житловими будинками і прибудинковими територіями, повнолітні члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями по сплаті комунальних платежів . Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачем [PERSON]. документів було відкрито особовий абонентський рахунок[NUMBER]для оплати комунальних послуг (а.с.6). Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача має місце заборгованість по абонентській платі станом на 01.10.2007 року в сумі 2162 гривні 58 копійок, оскільки абонент своєчасно не оплачував послуги позивача (а.с.6). Оскільки відповідачі користувалися комунальними послугами, але в порушення норм житлового законодавства не сплачував абонентську плату належним чином, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості з відповідачів на користь позивача. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.64,67,68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

13 березня 2008 року позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1990 року народження, на період його навчання в розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 березня 2008 року і до закінчення сином учбового закладу. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути аліменти до 30 червня 2012 року. Суду пояснила, що перебувала із відповідачам у шлюбі до 1999 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], 1990 року народження. Син закінчив загально-освітню школу та поступив на денну форму навчання до Української державної академії залізничної транспорту в м.Харкові. З”явилися нові видатки - плата за житло, проїзд студента в громадському транспорті, додаткові витрати на харчування. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач позов визнав, проти стягнення із нього аліментів на період навчання сина не заперечував. Суду пояснив, що він має постійне місце роботи, інших утриманців немає, стан його здоров”я задовільний. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв”язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, але за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження [NUMBER], видане виконкомом Андріївського посилкової ради Балаклійського району 13 квітня 1990 року, актовий запис № 33). В вересні 2008 року, [PERSON] став студентом першого курсу механічного факультету Української державної академії залізничної транспорту, що підтверджується довідкою за підписом начальника відділу кадрів зазначеного навчального закладу. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина в період навчання, оскільки працює, має задовільний стан здоров»я, інших утриманців він не має. Таким чином визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на її утримання. Як підставу заявлених вимог зазначила, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, але шлюбні відносини припинені. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і тому не має змоги працювати. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав та зазначив, що стан його здоров”я задовільний, він працездатний і має постійне місце роботи. По суду він сплачує аліменти на утримання дитини, проте не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дружину в зазначеному позивачкою розмірі, оскільки вважає можливим надавати таку допомогу. Виходячи з наведенного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON]. працездатний, має постійне місце роботи, стан його здоров”я задовільний. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання зберігається і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження до розміру по 350 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до їх повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі по 220 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до їх повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого має трьох неповнолітніх дітей. Рішенням Каланчацького районного суду від 14.02.2005 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. Вказане рішення відповідало вимогам діючого законодавства про шлюб та сім'ю на момент його ухвалення. Однак в теперішній час коштів, які сплачує відповідач, недостатньо, в зв'язку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 220 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до їх повноліття. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей. Згідно наданих суду довідок діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON], положення ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 220 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивач Центр телекомунікаційних послуг м.Запоріжжя Запорізької філії ВАТ“Укртелеком” звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості . У заяві вказав, що відповідач є абонентом телефону № [NUMBER], за яким числиться заборгованість за телефонні міжміські (міжнародні) розмови з грудня 2006 року по лютий 2007 року на суму 3065гр.10коп. і заборгованість по послугам місцевого телефонного зв”язку з грудня 2006 року по червень 2007 року на суму 177гр.68коп. Зазначену суму заборгованості на загальну суму 3242гр.78коп., суму судового збору 51гр., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30гр. просив стягнути в примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить стягнути з відповідача заборгованість за міжміські телефонні розмови і по послугам місцевого телефонного зв”язку в сумі 3242гр.78коп., суму судового збору 51гр., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30гр. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки суд не повідомив. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача заочно по наявних матеріалах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги Центру телекомунікаційних послуг м.Запоріжжя Запорізької філії ВАТ “Укртелеком” обґрунтованими і підлягаючими задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] згідно договору про користування місцевим телефонним зв”язком №8862к від 27.11.2001 року був абонентом телефону № [NUMBER],мешкає за адресою [ADDRESS]. За період з грудня 2006 року по лютий 2007 року за зазначеним телефоном числиться заборгованість за телефонні міжміські (міжнародні) розмови на суму 3065гр. 10коп. , з грудня 2006 року по червень 2007 року заборгованість по послугам місцевого телефонного зв”язку на суму 177гр.68коп. , яка не оплачена відповідачем, що підтверджується наданими суду відомостями, повідомленнями на адресу відповідача. У силу ст.33 Закону України “Про телекомунікації”, ст.526,629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін, надані послуги зв”язку - оплачуватись своєчасно . Оскільки відповідач не оплатив послуги зв'язку за розмови, що відбулися, на суму 3242гр.78коп. , позивач звернувся в суд за примусовим стягненням зазначеної суми, при цьому оплатив згідно діючого законодавства 51гр. судового збору, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30гр. У силу ст. 88 ЦПК України зазначені суми судових витрат підлягають стягненню на користь позивача Центру телекомунікаційних послуг м.Запоріжжя Запорізької філії ВАТ “Укртелеком” з відповідача [PERSON] примусово.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про визнання рішення про передачу квартири у спільну власність і про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсними та про скасування державної реєстрації права спільної власності на квартиру, однак в судове засідання не з”явилася за станом свого здоров”я, надавши право представляти свої інтереси представникам. Представник позивача за угодою адвокат [PERSON]. позов підтримав і пояснив, що позивачка не була учасником приватизації квартири [ADDRESS], так як мешкала зовсім за іншою адресою, а на даний момент не має можливості відповідно до закону приватизувати житло, де вона постійно проживає. При таких обставинах вона вважає недійсними рішення виконкому Світловодської міської ради та свідоцтво про право власності на житло від 9 грудня 1994 року за №3036, згідно яких була передана у спільну власність дана квартира, а відповідно підлягає скасуванню і державна реєстрація права власності на це нерухоме майно. Представник позивача просить заводольнити позов, так як вважає його обгрунтованим і законним. Відповідачка [PERSON].. вказаний позов визнає в повному обсязі і просить його задовольнити. Представник третьої особи - виконавчого комітету Світловодської міської ради проти позову не заперечує і дає його вирішення на розсуд суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи у справі - Світловодського міжміського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з”явився, хоча суд належним чином повідомив про час і місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, згідно довідки ЖЕК позивачка на момент приватизації квартири [ADDRESS] мешкала за іншою адресою, а саме по[ADDRESS], тому учасником приватизації не являється. До того ж, позивачка згоди на приватизацію даної квартири не давала. Згідно статті 2 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду”, до об”єктів приватизації належать квартири, які використовуються громадянами на умовах найму і не підлягають приватизації квартири, в яких мешкають два і більше наймачів, при відсутності згоди всіх на приватизацію займаної квартири. Відповідно до статті 61 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Прокурор Снігурівського району в лютому 2008 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 01 листопада 2002 року [PERSON]. та ТОВ АК "Васильки" уклали договір оренди земельної ділянки на строк 05 років з оплатою 778,35 грн. щороку. В порушення умов договору відповідач не сплатив орендну плату за 2003 рік в сумі 359,86 грн., яку добровільно не бажає сплатити. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Суду пояснив, що відповідно до п.3.1 Договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язаний щороку сплачувати позивачу орендну плату в сумі 778,35 грн., а з відрахуванням податку з доходу фізичної особи - 676,86 грн. В порушення умов договору, відповідач за 2003 рік орендну плату в повному розмірі не сплатив, заборгувавши таким чином - 359,86 грн., які добровільно не бажає сплатити. Позивач та представник відповідача до суду не з"явилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідив докази суд встановив слідуюче. 01 листопада 2002 року [PERSON]та ТОВ АК "Васильки" уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого (п.п.3.1,3.3) останнє зобов"язувалося щорічно, не пізніше 15 грудня, сплачувати орендну плату в сумі 778,35 грн., а з відрахуванням податку з доходів фізичної особи - 676,86 грн. Взятих на себе зобов"язань відповідач не виконав: за 2003 рік сплатив лише 317 грн. орендної плати, а отже заборгованість становить 359,86 грн. Враховуючи наведене суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення на підставі ст.ст.16,610-611,614,623 ЦК України, ст.ст.21,24,36 Закону України "Про оренду землі".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

Прокурор Снігурівського району в лютому 2008 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 01 листопада 2002 року [PERSON]та ТОВ АК "Васильки" уклали договір оренди земельної ділянки на строк 05 років з оплатою 778,35 грн. щороку. В порушення умов договору відповідач не сплатив орендну плату за 2003 рік в сумі 359,86 грн., яку добровільно не бажає сплатити. В судовому засіданні прокурор позов підтримав. Суду пояснив, що відповідно до п.3.1 Договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язаний щороку сплачувати позивачу орендну плату в сумі 778,35 грн., а з відрахуванням податку з доходу фізичної особи - 676,86 грн. В порушення умов договору, відповідач за 2003 рік орендну плату в повному розмірі не сплатив, заборгувавши таким чином - 359,86 грн., які добровільно не бажає сплатити. Позивач та представник відповідача до суду не з"явилися, про час та місце слухання справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідив докази суд встановив слідуюче. 01 листопада 2002 року [PERSON]та ТОВ АК "Васильки" уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого (п.п.3.1,3.3) останнє зобов"язувалося щорічно, не пізніше 15 грудня, сплачувати орендну плату в сумі 778,35 грн., а з відрахуванням податку з доходів фізичної особи - 676,86 грн. Взятих на себе зобов"язань відповідач не виконав: за 2003 рік сплатив лише 317 грн. орендної плати, а отже заборгованість становить 359,86 грн. Враховуючи наведене суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення на підставі ст.ст.16,610-611,614,623 ЦК України, ст.ст.21,24,36 Закону України "Про оренду землі".

Outcome: approved