Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що працювала перукарем-модельєром в ТОВ «Красуня». Наказом № 37-к від 31.10.2007 року її було звільнено з роботи по причині відмови від продовження роботи у зв"язку із зміною істотних умов праці. Вважає звільнення незаконним з тих підстав, що істотні умови первісно укладеного трудового договору не змінились. Просила поновити її на роботі і стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та визначили розмір середнього заробітку за вимушений прогул в 1864, 62 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що зміною істотних умов праці є перехід всіх працівників товариства на орендну форму роботи, відповідно до рішення зборів учасників товариства від 26.06.2007 року. В судове засідання 15.02.2007 року представник відповідача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала перукарем-модельєром в ТОВ «Красуня». ЇЇ частка в майні товариства складає 2, 515%. Рішенням загальних зборів ТОВ „Красуня" від 26.06.2007 року, в числі іншого, вирішено перейти на 100% орендну форму роботи. 27.07.2007 року генеральним директором ТОВ видано наказ № 32 про істотні зміни умов праці працівників в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, згідно якого наказано попередити всіх працівників товариства про те, що з 01.10.2007 року ТОВ „Красуня" переходить на 100% орендну форму роботи. Ті працівники, які не погодяться перейти на орендну форму роботи і до 01.10.2007 року не підпишуть з керівництвом товариства договір оренди, будуть звільнені за п.6 ст. 36 КЗпПУ. Відповідно акту, складеного 27.07.2007 року касиром товариства, головним бухгалтером та юрисконсультом, [PERSON] була ознайомлена з даним наказом, 2 але відмовилась його підписувати. 31.07.2007 року їй було направлено рекомендований лист з повідомленням про звільнення в разі відмови від укладення договору оренди, який, згідно повідомлення центру поштового зв"язку, вручено позивачці 17.08.2007 року. 07.09.2007 року генеральним директором товариства було видано наказ № 35, яким наказано затвердити типовий договір оренди з працівниками, ознайомити працівників з цим наказом та повторно попередити їх про те, що ті працівники, які не погодяться перейти на орендну форму роботи і до 01.10.2007 року не підпишуть з керівництвом товариства договір оренди, будуть звільнені. Цього ж числа головним бухгалтером, жіночим майстром товариства та юрисконсультом було складено акт про ознайомлення позивачки з даним наказом та відмовою від підпису. Наказом генерального директора ТОВ „Красуня" від 31.10.2007 року [PERSON] була звільнена з посади перукаря-модельєра за п.6 ст. 36 КЗпПУ в зв"язку з відмовою від продовження роботи в зв"язку із змінами істотних умов праці. 24.12.2007 року генеральним директором ТОВ „Красуня" видано наказ № 40-к, яким внесено зміни в наказ № 37-к від 31.10.2007 року -в частині звільнення [PERSON] 08.11.2007 року. За змістом ч.3 ст. 32 КЗпПУ зміна істотних умов праці полягає в зміні систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміні розрядів і найменувань посад. Судом встановлено, що за період з 26.06.2007 року по час звільнення позивачки в товаристві з обмеженою відповідальністю „Красуня" не відбулось жодних змін умов праці ні для [PERSON], ні для працівників, які перейшли на орендну форму роботи, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача. За таких обставин, суд вважає звільнення позивачки за п.6 ст. 36 КЗпПУ безпідставним. Відповідно, обґрунтованими суд визнає вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку в розмірі 1864, 62 грн., відповідно до наданого нею розрахунку. Рішення в частині поновлення на роботі суд допускає до негайного виконання.

Outcome: approved