Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з тих підстав, що в [INFO] [PERSON] в Заставнівській районній лікарні Чернівецької області народила доньку [PERSON], яка зовнішністю, а в подальшому тілобудовою значно відрізнялася від її старшої доньки і не була схожа на неї ([PERSON]) та її чоловіка. Останній дитину своєю не признав, був переконаний, що молодша донька народжена не від нього, а вона ([PERSON]) порушила подружню вірність. По цій причині її ([PERSON]) стосунки з чоловіком вкрай погіршилися, він став зловживати спиртним, на грунті ревнощів вчиняв систематичні скандали бійки. Все це продовжувалося на протязі 18 років до самої смерті чоловіка, який помер в 1980 році у віці 50 років. 17 лютого 2007 року її старша донька [PERSON]яка працює в Заставнівській ЦРЛ повідомила її, що при проходженні медогляду вона звернула увагу на мешканку с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області [PERSON], яка була надзвичайно схожа на неї ([PERSON]) і дата народження якої співпадала з датою народження молодшої доньки [PERSON] - [INFO] На підставі цього у позивачок виникла підозра в тому. Що під час пологів відбулася заміна новонародженних і фактично її ([PERSON]) рідною донькою є [PERSON], в той час як фактичною матір'ю [PERSON] є мешканка с.Веренчанка [PERSON], яка також народила дівчинку [INFO]. Проведена 05.12.2006 року судово-медична молекулярно- генетична експертиза ДНК крові позивачки [PERSON] та [PERSON] встановила з вірогідністю 99,93% . що вони є біологічною матір'ю та донькою. Враховуючи ті душевні страждання, які вона пережила з 1962 року, коли її чоловік, її рідні, близьке та дальне оточення вважали, що вона, будучи заміжньою жінкою нагуляла дитину, порушивши подружню вірність, коли впав її авторитет як чесної, порядної дружини та матері, її переживання з приводу долі старшої доньки, яка із-за поганої слави матері могла не вийти заміж, її фізичні та моральні страждання від втрати кохання і поваги чоловіка, який з моменту народження молодшої доньки фактично знущався з неї (дружини), вона просить стягнути з Заставнівської ЦРЛ на її користь моральну шкоду в сумі 250000 грн. та судові витрати по справі. Позивачка [PERSON] вказала, що дитинство її було безрадісним та голодним. З вини працівників Заставнівської ЦРЛ вона була позбавленна батьківської любові та турботи,переносила моральні та фізичні страждання, тому також просить стягнути з Заставнівської ЦРЛ моральну шкоду на її користь в сумі 250000 грн. В судовому засіданні позивачка на позивачі наполягали, обгрунтували його вищенаведеним. Представники відповідача позову не визнали і стверджували, що позивачками не подано жодних доказів правонаступництва відповідача та Заставнівської ЦРЛ Чернівецької області Української РСР, яка існувала в 1962р. Крім того в свідоцтвах про народження [PERSON] і [PERSON] вказані різні дати та місце народження. Вислухавши сторони та свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов слідуючого. Згідно ч.3ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотньої дії у часі, крім випадків, колди він пом*якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. З свідоцьких показів [PERSON], яка стверджувала, що в 1962р працювала акушеркою в пологовому відділені Заставнівської ЦРЛ вбачається, що в той час організація роботи пологового відділення була такою, що не виключала самовільного доступу матерів до дитячої палати, а це в свою чергу не виключало можливість заміни дітей, як працівниками лікарні так і самими матерями. Свідок [PERSON] - донька позивачки [PERSON] дала покази аналогічні показам матері. З свідчень про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що перша народилася [INFO] місце народженя- м.Заставна, а друга [INFO]. місце народження - с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області. (а.с. 9.10.) Згідно довідки Заставнівської ЦРЛ історії пологів за 1962 рік знищенні в 1987 році за сплином терміну зберігання (а.с.11). Як вбачається з свідоцтва про одруження [PERSON] в 1980р вона вийшла заміж і змінила прізвище на [PERSON] (а.с.12). З висновку експерта Центру судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз Одеського обласного бюро СМЕ вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянка [PERSON]може бути біологічною матірю громадянки [PERSON] з вірогідністю 99,93%. Таким чином материнство практично доказане (а.с.16). З статуту Заставнівської центральної районної лікарні, затвердженного рішенням 6 сесії заставнівської районної ради 24 скликання від 05.09.2003 року, зареєстрованого Заставнівською районною державною адміністрацією 12.09.2003 року вбачається, що вона не є правонаступником будь- якої установи, організації, підприємства (а.с.36.) Оцінивши докази, які надали суду позивачі в обгрунтування своїх вимог, суд вважає, що вони не довели факти підміни дітей саме працівниками Заставнівської ЦРЛ 1962 року, а не іншими особами, вони не надали суду жодних доказів правонаступництва відповідача по відношенню до Заставнівської районної лікарні Чернівецької області Української РСР, яка існувала в 1962 році, не довели в чому саме полягають винні дії відповідача то ступінь його вини. Крім того діючий на території Української РСР в 1962 році Цивільний Кодекс не передбачав такого інституту, як відшкодування моральної шкоди, а чинний на даний час Цивільний Кодекс України в цьому відношенні не має зворотноьї дії у часі. З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed