Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона вступила в шлюб з відповідачем 27 березня 1981 року, від якого [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано 19 березня 2007 року. На даний час син навчається в Буковинському державному медичному університеті на контрактній формі навчання, а тому потребує плати за навчання та утримання, а вона має дохід на рівні прожиткового мінімуму. Батько, за своїм матеріальним становищем має таку можливість, але відмовляється її добровільно надавати. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і на період його навчання та до досягнення двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі і дала аналогічні пояснення згідно позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що На даний час позивач продовжує навчання в Буковинському університеті, на третьому курсі економічного факультету, денної форми навчання, по контракту на платне навчання в буковинському університеті, розмір плати за один навчальний рік складає 2650,00 грн., що підтверджується довідкою Буковинського університету від 14.06.2007 року №11-211/КС та копією контракту на навчання від 03.03.2005 року. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров'я та матеріальне становище, дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.93р., яка ратифікована Верховною радою України 10.11.94р. правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. За таких обставин, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідає вимогам чинного законодавства України та нормам міжнародних договорів, що регулюють сімейні відносини, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. На підставі викладених обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме відповідач [PERSON]., як батько [PERSON], [INFO] народження, зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і на період його навчання та до досягнення двадцяти трьох років.

Outcome: approved