Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Відповідач [PERSON]. позов визнає повністю та суду пояснила, що вимогу про погашення кредиту та сплати штрафних санкцій не отримувала так змінила місце проживання, а банк про це не повідомили, ніяких вимог до позивача не має, і з грудня місяця 2006 року не сплачувала кредит. Запевнила, що буде погашати заборгованість за кредитним договором № 0396 від 03 березня 2006 року за рішенням суду. Представник позивача ДФ АТ «Індекс-банк» звернулася з позовом в суд до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0396 від 03 березня 2006 року вказуючи, що 03 березня 2006 року [PERSON]. отримала, згідно кредитного договору № 0396 від 03 березня 2006 року в АТ «Індустріально-експортний банк» кредит у розмірі 2 500 грн. 00 коп. строком користування до 02 вересня 2007 року, з умовою щомісячного погашення суми кредиту рівними частинами і сплатою одноразової процентної винагороди за управління фінансовим кредитом у розмірі, а саме фіксовану суму 791 грн. 95 коп., так згідно графіка погашення кредиту [PERSON]. зобов”язана була щомісячно проводити погашення кредиту в сумі 138 грн. 89 коп. 29 грудня 2007 року позивачем до [PERSON] було направлено вимогу (вих. № 3015/55) про погашення кредиту та сплати штрафних санкцій, яка згідно п. 6.3 кредитного договору повинна бути виконана протягом 10 днів після її відправки. Однак, відповідач ухилялась від виконання договірних зобов'язань, передбачених Кредитним договором і на підставі п. 5.1 вищезазначеного Договору, позичальнику нараховувалась пеня у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за Договором за кожний день прострочення платежу. Станом на 21 лютого 2008 р. сума простроченої заборгованості відповідача перед позивачем склала: 1 388 грн. 88 коп. - сума заборгованості по кредиту; 413 грн. 19 коп. - сума заборгованості по пені по кредиту; яку [PERSON]. добровільно не відшкодовує, тому представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 0396 від 03 березня 2006 року в розмірі 1 802 грн. 07 коп в судовому порядку, а також і витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. і 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача Компанієць О.М. в судовому засіданні позов підтримує повністю і просить суд його задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. А також судом досліджено: копія Кредитного договору № 0396 від 03 березня 2006 року; довідка про розрахунок суми заборгованості; копія вимоги /вих. № 3015/55/ про погашення кредиту та інш. Судом встановлено, що 03 березня 2006 року [PERSON]. отримала, згідно кредитного договору № 0396 від 03 березня 2006 року в АТ «Індустріально-експортний банк» кредит у розмірі 2 500 грн. 00 коп. строком користування до 02 вересня 2007 року, з умовою щомісячного погашення суми кредиту рівними частинами і сплатою одноразово процентної винагороди за управління фінансовим кредитом, а саме фіксовану суму 791 грн. 95 коп. /а.с. 8-9/, так згідно графіка погашення кредиту відповідач зобов”язана була щомісячно проводити погашення кредиту в сумі 138 грн. 89 коп., але відповідач зобов”язань за кредитним договором не виконує, в строки передбачені графіком погашення кредиту кредит не сплачує, чим порушує умови кредитного договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов”язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) ... , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку. 29 грудня 2007 року позивачем до [PERSON] було направлено вимогу (вих. № 3015/55) про погашення кредиту та сплати штрафних санкцій /а.с. 10/, яка згідно п. 6.3 кредитного договору повинна бути виконана протягом 10 днів після її відправки, яку позивачем було отримано, однак вона відповідні платежі не здійснювала, тому позивач на підставі п. 6.4 кредитного договору № 0396 від 03 березня 2006 року має право звернутися в суд з позовом до боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов”язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов”язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов”язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. З врахуванням вище викладеного суд вважає, що позов вмотивований і підлягає задоволенню в розмірі 1 802 грн. 07 коп., захистивши порушене право позивача, так як відповідач, порушуючи умови Договору кредиту № 0396 від 03 березня 2006 року, добровільно вказану суму заборгованості позивачеві не відшкодовує, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 51 грн., а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, відповідно до ст. 81 ЦПК України, в розмірі 30 грн.

Outcome: approved