Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

В серпні 2007 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідачів вказуючи на те, що 16.07.2007 року вона отримала в дар квартиру [NUMBER], яка становить 3/20 частини будинку №327 з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS], що вона запропонувала відповідачам у добровільному порядку вирішити питання щодо визначення порядку землекористування. Оскільки, це питання ними не було вирішено у добровільному порядку, вона звернулась до суду із позовом про визначення порядку землекористування присадибною земельною ділянкою, яка розташована в [ADDRESS] В судовому засіданні, позивачка свої позовні вимоги доповнила і просила також сягнути з відповідачів 1600 грн. моральної шкоди та 823 грн. 81 коп. понесених нею витрат по даній справі. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21 грудня 2007 року позовні вимоги задоволено та встановлено наступний порядок користування присадибною земельною ділянкою загальною площею 1393 кв м, яка належить територіальній громаді міста Прилуки та розташована в [ADDRESS]: - під двором спільного користування - земельна ділянка площею 251 кв м, як це указано червоною лінією за Схемою (додаток №1) відповідно до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № С-196 від 17.12.2007 року, в індивідуальне користування сторонам виділити земельні ділянки: - власникам квартири [NUMBER][PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. в рахунок 1/5 частки - земельну ділянку площею 228 кв м, - наймачам квартири [NUMBER][PERSON]., [PERSON]. - земельну ділянку площею 228 кв м , - власникам квартири [NUMBER][PERSON]ї. в рахунок 1/5 частки - земельну ділянку площею 228 кв м, - власникам квартири [NUMBER][PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. в рахунок 3/20 частки - земельну ділянку площею 171 кв м, - власнику квартири [NUMBER][PERSON]. в рахунок 9/50 частки - земельну ділянку площею 206 кв м, - власнику квартири[NUMBER] [PERSON]. в рахунок 3/20 частки - земельну ділянку площею 171 кв м - як це указано за Схемою (додаток №1) до Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № С-196 від 17.12.2007 року. З відповідачів на користь позивачки в солідарному порядку стягнуто судові витрати у розмірі 674 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено як безпідставно заявлені. В апеляційній скарзі [PERSON]просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, оскільки рішення суду постановлено без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, суд невірно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права. Вирішуючи спір відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, суд не встановив, чи надавалась співвласникам будинку та наймачам квартир в користування земельна ділянка. В же час їй відомо, що будинок та земельна ділянка перебуває на балансі та утриманні ЖЕКа. Також апелянт вважає, що статті 92, 95, 96 Земельного кодексу України, на які послався суд постановляючи рішення, не поширюється на правовідносини, пов'язані з встановленням порядку користування земельною ділянкою. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Постановляючи рішення, суд виходив з того, що дані спірні правовідносини підлягають вирішенню відповідно до вимог ч.2 ст. 377 ЦК України тобто, якщо житловий будинок розміщений на земельній ділянці наданій у користування, то у разі його відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій він розміщений, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Також, суд виходив з того, що відповідно до ст. 92, 95, 96 ЗК право постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній чи комунальній власності без визначення строку здійснюється землекористувачами із дотриманням передбачених законом прав та обов'язків. Оскільки сторони не досягли між собою згоди про узгодження меж землекористування, то суд встановив порядок користування присадибною земельною ділянкою відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи. Проте, з такими висновками суду апеляційний суд погодитись не може з наступних підстав. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.20004 року №7 „ Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ” При приватизації громадянами одно - або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з п. 5 ст. 10 Закону від 19 червня 1992 р. № 2482-ХІІ “Про приватизацію державного житлового фонду” здійснюється в порядку та на умовах, передбачених ч. 3 ст. 42 ЗК, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЗК, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Як вбачається з матеріалів справи квартира [NUMBER]будинку [ADDRESS]не є приватизованою, а інші п'ять квартир знаходяться у власності громадян. В той же час в матеріалах справи відсутні докази того, що рішенням міської ради за будинком[ADDRESS]їзакріплена земельна ділянка загальною площею - 1393 кв.м., що зазначена земельна ділянка, або її частина, що відповідає частці приватизованих квартир, Прилуцькою міською радою передана в користування співвласникам квартир. Оскільки, на порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК, відповідно до яких, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позивачкою не доведено вище зазначене, а суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув і на порушення вимог матеріального та процесуального законодавства, задовольнив вимоги позивачки про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду 1 інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed