Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Представники відповідачів: [PERSON] і Гурзуфської селищної ради заперечують проти заявлених вимог. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] просить суд встановити постійний і безкоштовний земельний сервітут на право проходу і проїзду транспортними засобами по існуючій дорозі до земельної ділянки яка належить позивачці за адресою: [ADDRESS], через земельну ділянку за адресою [ADDRESS]яка належить на праві власності відповідачу [PERSON], обмежив право відповідача , шляхом заборони на відчуження, проведення будівельних робіт в безпосередній близькості із земельною ділянкою позивачки, а також встановлення заборони на окремі види діяльності. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] До вищевказаної земельної ділянки є один можливий проїзд, продовж річки, із протилежного її боку по земельній ділянці, яка належить на праві власності відповідачці. Вказаною дорогою позивачка користувалася тривалий час, це єдиний можливий проїзд до її земельної ділянки і позивачка має намір по цій дорозі встановити каналізацію із підключенням до каналізаційного колектору. Представник відповідача [PERSON] заперечує проти заявлених вимог, так як відповідачка є власником спірної земельної ділянки. По земельній ділянці відповідачки не має доріг. Колись по берегу річки із боку відповідачки проходила стежка до маленького деревинного містка через річку. Під час паводків місток був зруйнований. Встановлення дороги по земельній ділянці відповідачки зробіть не можливим його використання по цільовому призначенню. Разом із тим до земельної ділянки позивачки існують інші під'їзди. Представник відповідача Гурзуфської селищної ради також заперечує проти заявлених вимог, так як на час розгляду справи у суді, генеральним планом селища Гурзуф передбачено встановлення під'їзду до земельної ділянки позивачки на пряму із іншого боку річки по вул. Ленінградській. Підстав для встановлення сервітуту не має. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд уважає, що позив не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0417 га, яка розташована за адресою [ADDRESS]на підставі державного акту КМ №118074, наданого 31 січня 2005 року Гурзуфської селищної радою(арк.спр.7) Відповідачці [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0949 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], на підставі державного акту КМ №088154 наданого Гурзуфської селищної радою 12 лютого 2003 року(арк.спр.30). На підставі ст.100 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Згідно із планом-схемою, наданою Гурзуфською селищною радою, земельні ділянки сторін розташовані по обидва боки річки Хаста, на її східному і західному схилах. При цьому перед земельної ділянкою позивачки із східно- північного боку, перед вулицею Ленінградською, розташовані землі Гурзуфської селищної ради(арк.спр.77). При цьому земельний сервітут встановлюється по домовленості сторін, а якщо домовленість відсутня по рішенню суду. Встановлення земельного сервітуту можливо, якщо не можливо задовольнити потреби особи іншим засобом, окрім, як шляхом встановлення сервітуту. Перевіряючи доводи представника позивачки, що не має інших під'їзних шляхів, крім існуючої дороги до її земельної ділянки і вона має намір використати земельну ділянку належну на праві [PERSON] для прокладення дороги і каналізації, згідно із отриманим технічним узгодженням судом встановлено, що згідно із генеральним планом селища Гурзуф, наданого Гурзуфською селищною радою, встановлено під'їзний шлях до земельної ділянки, яка належить на праві власності позивачці [PERSON], через землі Гурзуфської селищної ради, які розташовані із північної сторони від земельної ділянки позивачки, із східно-північного схилу річки Хаста, перед вулицею Ленінградською (арк.спр.224). Разом із тим, згідно із висновком експерта №616 від 12 вересня 2007 року ні в одному із документів, які складались для надання у власність земельної ділянки [PERSON] не вказано, що існувала дорога, яка проходить по наданий їй земельній ділянці. Оглядом на місці встановлено, що існує тільки вирівняний ґрунтовий під'їзд до земельної ділянки [PERSON]. Крім того, на підставі вищевказаного висновку експерта прохід на земельну ділянку [PERSON] через земельну ділянку [PERSON] без будівництва мосту через річку із боку земельної ділянки [PERSON] можливий лише після виконання робіт по укріпленню берегу річки підпірними и желізобітонними стінами із частковім перекриттям для будови проїзду на ділянки не можливий(ар.спр.206-210). Разом із тим у порушення вимог ст.60 ЦПК України позивачкою не доведено суду, що нормальне господарське використання земельної ділянки не можливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. Згідно ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам і юридичним особам рівні умови захисту правв власності на землю. У підтвердження доводів представника відповідачки [PERSON] про можливість встановлення під'їзду до земельної ділянки позивачки [PERSON] не обмежуючи її право власності на земельну ділянку судом встановлено, згідно із висновком експерта Кримського науково - дослідницького інституту судових експертиз, згідно із якою можливо кілька варіантів встановлення під'їзду до земельної ділянки позивачки у тому числі із вулиці Ленінградської по правому берегу річки(арк..спр.207), який і передбачений генеральним планом смт. Гурзуф(арк.спр.224). Таким чином позивні вимоги позивачки не підтверджені доказами про існування дороги на земельній ділянці відповідачки і доказами, що не має інших можливостей здійснювати своє право власності не обмежуючи право власності інших осіб. Доводи позивачки, що вона має намір по земельній ділянці позивачки встановити каналізаційну систему до власної земельної ділянки і склала технічні умови, суд також не може прийняти до уваги. Згоди власника [PERSON] на прокладення по належній їй на праві власності земельній ділянці при складанні технічних умов позивачка не отримала(арк.спр.221-222). На підставі п.5 ст.319 ЦК України власник не вправі використовувати право власності на шкоду правам свободам та гідності громадян. Разом із тим, згідно висновку експертизі №616 от 12 вересня 2007 року при встановленні земельних сервітутів на чистині земельної ділянки, яка належить на праві власності [PERSON] земельного сервітуту, для будови проїзду до земельної ділянки [PERSON], використання першого по цільовому призначенню, згідно із розробленим проектом не можливо. При таких обставинах, позив [PERSON] про встановлення земельного постійного і безкоштовного земельного сервітуту на право проходу і проїзду транспортними засобами по існуючій дорозі, від воріт до земельної ділянки по належній на праві власності [PERSON] земельній ділянці не підлягають задоволенню. Посилання представника позивачки на виводи експертизи №2660 від 29 листопаду 2005 року, суд не може взяти до уваги, так як запропонована ним в генплані [PERSON] шлях не відповідає вимогам будівельних норм, не враховує містобудівельні норми і характеристику земельної ділянки, її особисті. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed