Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-10 00:00:00

В лютому 2008 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, з послідуючими доповненнями, посилаючись на те, що на підставі рішення суду відповідач сплачує на її користь на утримання недієздатного сина [PERSON], аліменти в розмірі 50 грн. щомісячно. Але вказаний розмір аліментів дуже малий, крім цього, відповідач працює на постійній основі, має регулярний дохід, тому позивач просить суд, збільшити розмір аліментів, який буде стягуватися з відповідача, на утримання недієздатного сина та стягнути аліменти в розмірі ј частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала наполягає на їх задоволенні, відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, але направив суду заперечення в якому погоджується сплачувати аліменти на сина в розмірі 100 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 4, 7, 30, 31 ), який рішенням Машівського районного суду від 29.10.2001р. визнаний недієздатним ( а.с. 3 ). Згідно рішення цього ж суду від 07.02.2005 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання недієздатного сина [PERSON] в розмірі 50 грн. щомісячно ( а.с. 5 ). З наданої позивачем довідки Машівської ЦРЛ вбачається, що [PERSON] потребує постійного прийому лікарських засобів і йому встановлений діагноз ДЦП ( а.с. 29 ). Згідно довідки МСЕК йому встановлена перша група інвалідності ( а.с. 2 ). Відповідно довідки Машівського УСЗН від 03.04.2008р. [PERSON] встановлена допомога в розмірі 705 грн. (а.с. 28 ). В судовому засіданні позивач пояснила, що отримуваних коштів їй недостатньо, оскільки сину потрібне постійне лікування медичними препаратами, санаторно-курортне лікування, посилене харчування. Також необхідно купляти іграшки, оскільки не дивлячись на його вік, він по розвитку є малою дитиною. Крім цього, вона сплачує комунальні послуги та несе інші витрати, а сама не може працювати, оскільки син потребує постійного догляду. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надані копії документів про відсутність у нього нерухомого майна, довідки з лікарні, що він 20.03.2008р. та 27.03.2008р. звертався до лікаря та витяг з трудової книжки ( а.с. 21-26 ). Оскільки зазначені документи подані в копіях, належним чином не завірені, а тому суд не приймає їх як доказ заперечень відповідача. Крім цього, витяг з трудової книжки не підтверджує належність її саме відповідачу. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що відповідач не довів своїх заперечень, чим не виконав вимоги ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ч.1 ст. 192 цього Кодексу - розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, передбачених у статті 182 цього Кодексу. Аналізуючи докази по справі, суд вважає, що оскільки в даний час позивач не працює в зв'язку з тим, що доглядає недієздатного сина, отримує пенсію в розмірі 705 грн. та аліменти в розмірі 50 грн., цих коштів недостатньо для утримання сина, так як він потребує постійного лікування, харчування, стан здоров'я його не поліпшується, відповідач доказів того, що він не може надавати сину утримання не надав, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, і розмір аліментів на утримання недієздатного [PERSON] необхідно збільшити та визначити у розмірі ј частки всіх видів заробітку ( доходу ) відповідача. Так як, чинним законодавством передбачено стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму лише для дітей, якими вважаються особи до 18 років, а тому позов підлягає задоволенню без вказівки 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України - з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7, 50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved