overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього на користь СВУВКГ борг за спожиту питну воду та водовідведення в сумі 435,07 грн., та на користь КП ”Світловодський міський водоканал “ заборгованість в сумі 254,35 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. В обгрунтування зазначив, що у відповідності з відкритим особовим рахунком № 100650 відповідачу проводилося забезпечення питною водою та водовідведенням. Відповідач не розрахувався за надані йому послуги,тому заборгованість перед СВУВКГ станом на 01.07.2005р становить 435,07 грн.,заборгованість перед КП ”Світловодський міський водоканал” станом на 01.08.2007р. становить 254,35 грн. Просить суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні = Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у фактичних договірних відносинах, що підтверджується фактом відкриття особового рахунку № 100650 на ім'я відповідача [PERSON] /а.с.2/ Заборгованість за договором реструктуризації становить станом перед СВУВКГ станом на 01.07.2005р становить 435,07 грн.,заборгованість перед КП ”Світловодський міський водоканал” станом на 01.08.2007р. Становить 254,35 грн., що підтверджується довідкою про розмір платежів за водопостачання./а.с.2/ Відповідач проживає [ADDRESS] /а.с.7/ Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи вимоги ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки відповідачами фактично вчиненими проплатами в серпні,вересні 2005р; в березні 2007р вчинено дії направлені на визнання боргу/а.с.2/= На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7,50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення суду, яким визнати за ним право власності на всю квартиру [ADDRESS], мотивуючи це тим, що згідно рішення Світловодського міськрайонного суду від 9 січня 2007 року з нього на користь [PERSON]було стягнуто 20926,50 грн. за Ѕ частину квартири [ADDRESS], яка належала позивачу [PERSON] Він виконав рішення суду, але не може оформити на себе право власності на всю квартиру, так як на другу Ѕ частку квартири право власності належить йому. Працівники бюро технічної інвентаризації не можуть оформити на нього квартиру, так як в рішенні суду відсутні дані, які вказували, що він являється власником всієї квартири. Вислухавши пояснення відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалює рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно рішення Світловодського міськрайонного суду від 9 січня 2007 року відповідач [PERSON] повністю сплатив позивачу [PERSON] за Ѕ частини квартири [ADDRESS] 20926,50 грн. Власником іншої Ѕ частини вказаної квартири являється [PERSON] Вказані обставини досліджувалися в судовому засіданні при ухваленні рішення від 09.01.2007 року. Фактично відповідач [PERSON] являеться власником всієї квартири [ADDRESS], про що не було вказано в резолютивній частині рішення. Вказана обставина перешкоджає власнику оформити на себе право власності на Ѕ частину квартири, яка раніше належала [PERSON]в бюро технічної інвентаризації. На підставі викладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 березня 1974 року в Ізабелинській сільській раді Волковиского району Гродненської області, актовий запис № 6, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, наміру відновити шлюбні відносини у сторін немає. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві та просить винести рішення по суті справи в попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден, просить винести рішення по суті справи в попередньому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, наміру їх відновити у сторін немає, проти надання строку на примирення сторони заперечують. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини по закону після смерті [PERSON]. В судовому засіданні свої позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що [INFO] померла його тітка [PERSON], яка за життя заповіту не залишила, і факт родинного зв'язку з якою встановлений рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 22 листопада 2007 року. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її онук [PERSON], який на сьогоднішній день спадок не прийняв. Спадком померлої, який складається з земельної ділянки, фактично володіє він, уклав договір оренди зазначеної земельної ділянки, і отримує за неї орендну плату. Раніше із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори він не звертався, вважаючи, що спадок можуть прийняти спадкоємці попередніх черг. Внаслідок чого пропустив встановлений законом термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Не заперечує про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, [NUMBER] (а.с.5), після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку № 588, розташовану на території Мошоринської сільської ради (а.с.7). Померла [PERSON] являється рідною тіткою [PERSON], факт родинних відносин між якими підтверджено рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2007 року (а.с.6). Після смерті [PERSON]., позивач не мав можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але вважає, що своїми діями прийняв спадщину, оскільки розпорядився її майном, а саме земельною ділянкою, котру здав в оренду, та отримує орендну плату за неї. На даний час позивач має намір оформити належним чином документи на право власності на земельну ділянку, але не має такої можливості, так як пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи всі докази по справі, визнаючи поважною причину несвоєчасного подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] що його позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використану теплову енергію. Вказав, що 01.11.2004 року між позивачем та ДКП ТМ “Кіровоградтеплоенерго” укладено Угоду № 01/11-04 про поступку права на вимогу, відповідно до якої останнє передало, а позивач прийняв на себе право вимоги від боржника сплати коштів за надані послуги. Співвласниками квартири [ADDRESS] є відповідачі, з якими існують фактичні договірні відносини, що склалися шляхом відкриття особового рахунку № 1301020338 та видачі абонентської книжки. Відповідачі належним чином свої зобов”язання по оплаті послуг теплопостачання не виконують, внаслідок чого за ними рахується заборгованість, яка станом на 01.12.2007 року становить 813,14 грн. Просить суд стягнути з відповідачів вказану суму боргу та судові витрати. Представник позивача не з”явився до суду, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачі за викликом суду не з”явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Між сторонами існують фактичні договірні відносини, про що свідчить відкриття особового рахунку № 1301020338, видача абонентської книжки, здійснення відповідачами проплат за послуги теплопостачальної організації. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 162 ЖК України визначено, що власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом з”ясовано, що відповідачі, користуючись послугами теплопостачальної організації, при цьому своєчасно і в повному обсязі не оплачують надані послуги, внаслідок чого за ними рахується заборгованість, яка станом на 01.12.2007 року становить 813,14 грн. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, з відповідачів на користь дочірнього підприємства “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково-технічних інновацій Української нафтагазової академії” підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 813,14 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн., з яких 51 грн. становить судовий збір сплачений позивачем при подачі позову, 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб який був укладений між нею та відповідачем [PERSON]. 16 лютого 2001 року у виконкомі Комарівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис №2. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні визнав позов. Позивачка [PERSON]. в судовому засіданні підтримала свій позов та пояснила, що вони з відповідачам уклали шлюб 16 лютого 2001 року у сільській раді с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис №2 та спільно подружнім життям проживали до травня 2007 року. Сторони мають неповнолітніх синів [PERSON][INFO]народження та [PERSON][INFO]народження, які в даний час знаходяться на утриманні позивачки. Позивачка просить шлюб розірвати з тих підстав, що відповідач зловживає грою на гральних автоматах, а саме неодноразово програвав значні суми, сім'ю матеріально не утримував, у зв'язку з чим позивачка не бажає проживати із відповідачем. В даний час [PERSON]. з дітьми проживає в [ADDRESS] Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу, оскільки подружнє життя сторін не склалося. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON]. зареєстрували шлюб 16 лютого 2001 року у сільській раді с. Комарів Кельменецького району Чернівецької області , актовий запис №2 та спільно подружнім життям проживали до травня 2007 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON]. слід задовольнити. Суд вважає, що витрати по сплаті державного мита під час реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на сторони у рівних частинах. Визначаючи розмір державного мита суд враховує, що сторони перебувають у першому шлюбі. Суд також враховує думку сторін з даного приводу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON]. подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житловий будинок з прибудовою та ганками позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А-1” вартістю 18602 гривні, сарай позначений літерою „Б” вартістю 1464 гривні, сарай із ганком позначений літерою „В” вартістю 5103 гривні, сарай позначений літерою „Г” вартістю 552 гривні, ворота позначені №1 вартістю 364 гривні, огорожу позначену №2 вартістю 660 гривень, криницю позначену №3 вартістю 602 гривні, що знаходяться по[ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 27347 гривень. Представник відповідача сільський голова с. Нелипівці Кельменецького району Чернівецької області Плаксійчук С.С. позов визнав з тих підстав, на які позивачка посилається у своїй позовній заяві. Позивачка [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилалася на ті ж обставини, які викладені у позовній заяві. Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року позивачка [PERSON]. уклала з Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,23 Га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в [ADDRESS], строком на один рік. Таким чином позивачка згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме житловий будинок з прибудовою та ганками позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А-1” вартістю 18602 гривні, сарай позначений літерою „Б” вартістю 1464 гривні, сарай із ганком позначений літерою „В” вартістю 5103 гривні, сарай позначений літерою „Г” вартістю 552 гривні, ворота позначені №1 вартістю 364 гривні, огорожа позначена №2 вартістю 660 гривень, криниця позначена №3 вартістю 602 гривні, загальна дійсна вартість яких становить 27347 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON]. слід задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Прокурор Деражнянського району звернувся в суд в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до [PERSON] і [PERSON] про відібрання у них дітей без позбавлення батьківських прав із тих підстав, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, зловживають спиртними напоями, не забезпечують гідних умов для проживання та утримання дітей. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей на користь органу опіки і піклування в розмірі по 100 грн. з кожного щомісяця до повноліття дітей. Відповідачі позов визнали і пояснили, що ті обставини, на які посилається відповідач, дійсно мають місце, а тому вони погоджуються на відібрання у них малолітніх дітей. Вислухавши доводи сторін, представників служби в справах неповнолітніх та Вовковинецької селищної ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Факт ухилення відповідачів від обов'язків по вихованню дітей підтверджується копією рішення виконкому Вовковинецької селищної ради. Наведені позивачем обставини підтверджуються висновком служби у справах дітей Деражнянської райдержадміністрації про доцільність відібрання дітей у відповідачів, а також довідками-характеристиками, виданими Вовковинецькою селищною радою, згідно з якими відповідачі характеризуються негативно, актом обстеження матеріально-побутових умов відповідачів. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] і [PERSON] 14 січня 2008 року вилучені у відповідачів та влаштовані у Вовковинецьку загальноосвітню школу-інтернат, де перебувають на повному державному утриманні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачі ухиляються від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дітей, оскільки вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток їх. Згідно із ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо для цього є підстави, передбачені в ст. 164 цього Кодексу. У цьому разі дитина передається органу опіки і піклування. Враховуючи наведене, суд вважає, що маються підстави для відібрання у відповідачів їх неповнолітніх дітей з передачею їх органу опіки і піклування. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх дітей на користь органу опіки і піклування, оскільки це передбачено ст. 170 Сімейного кодексу України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що 04 листопада 2005 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. З листопада 2007 року відповідач проживає окремо і в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі &frac14; ачстини зі всіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини до досягненян нею повноліття. Представник позивачки у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2005 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 08 (а.с. 2). Від спільного шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], згідно якого батьком дитини є [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 3). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Красінською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с 5). Як стало відомо в судовому засіданні після припинення шлюбних відносин у листопаді 2007 році, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча працює, отримує заробітну плату й має змогу належним чином забезпечити свого сина. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, ухиляється від його утримання, тим самим порушуючи права свого сина на належне матеріальне забезпечення, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття на користь позивачки в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, про що не заперечував і сам відповідач в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved