overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач[PERSON]. у лютому 2008 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про скасування усиновлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і\~ просить\~\~\~ скасувати усиновлення ним неповнолітньої [PERSON]( до усиновлення - [PERSON]) , посилаючись на те , що їхня сім'я з відповідачкою - матірю усиновленої дитини, розпалася. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка з позовом не згідна,\~ заперечує проти його задоволення, пояснивши, що позивач тільки тоді звернувся з позовом про скасування усиновлення, коли вона звернулася до нього про стягнення аліментів на утримання дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник третьої особи заперечує проти задоволення позову, вважаючи, що немає підстав для скасування усиновлення.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка має від першого шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно рішення Пирятинського районного суду [PERSON]. усиновив[PERSON].,\~\~ змінивши її\~ прізвище\~ на\~ своє [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Спільне життя сторін\~\~ не склалося з різних причин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 24.01.2007 року шлюб [PERSON]. та [PERSON].([PERSON].) було\~ розірвано і\~ з того часу вони проживають окремо. З моменту розірвання шлюбу донька [PERSON] проживає разом з матір'ю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Викладене, крім пояснень сторін, підтверджується: копією рішення Пирятинського районного суду від 1.06.2005 року(а.с.5); копією свідоцтва про усиновлення(а.с.6); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7); копією свідоцтва про розірвання шлюбу(а.с.8); іншими матеріалами справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні не встановлена жодна з підстав, передбачених ст.238 СК України, при якій можливе скасування усиновлення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Будь-які докази про те, що усиновлення позивачем [PERSON] суперечить її інтересам чи склались стосунки, які роблять неможливими виконання позивачем своїх обов'язків, відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на ту обставину, яка на його думку перешкоджає виконанню ним батьківських обов'язків, що їх шлюб з відповідачкою розірваний, оскільки це не перешкоджає позивачеві виконувати свої обов'язки по утриманню та вихованню усиновленої дитини і не є безперечною підставою для скасування усиновлення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Заявник звернувся з заявою до суду і просить визнати недієздатним його сина - [PERSON], 1973 року народження, стверджуючи, що він страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Визнання сина недієздатним йому потрібно для оформлення опіки. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, представник органу опіки та піклування вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з висновку лікарської комісії (а.с.8) [PERSON].страждає психічним захворюванням, є інвалідом 2-ої групи, неодноразово знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні, за своїм психічним станом здоров'я потребує опіки. Відповідно до проведеної судом стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 08.02.2008 року № 73 (а.с.11-13) підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON]., та у висновку зазначено, що він, у силу свого захворювання, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визначення недієздатним [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач, [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки Анни. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з 2004 року по грудень 2006 року. Від подружнього життя мають неповнолітнью доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Шлюбні відносини між сторонами припинені остаточно, вони проживають окремо. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON]. в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини від всих видів заробітку на її користь на утримання доньки до її повноліття. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні пояснив, що працює слюсарем-сортувальником в ТОВ "Парсек" м. Кривий Ріг та визнав позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання доньки в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що, згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі, які не перебувають в зареєстрованому шлюбі; згідно довідки Дмитрівської сільської Ради Знам”янського району Кіровоградської області, донька знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею; згідно довідки про доходи, відповідач має постійне місце роботи та щомісяця отримує заробітну плату. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі вищевикладеного, судом не знайдено доказів надання матеріальної допомоги відповідачем, а тому приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання доньки до її повноліття. Платником аліментів на користь інших стягувачів [PERSON]. не являється, тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1999 року. Шлюб зареєстрований Знам”янським міським відділом РАЦС Кіровоградської області, актовий запис № 133. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені близько п”яти років тому, причиною чого стала відсутність порозуміння в поглядах на життя та протилежність характерів, втрата почуття любові та взаємоповаги. Сторони проживають окремо один від одного. Вважає, що за даних обставин шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Примирення не бажають. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб між сторонами, судові витрати покласти на неї, стягнути з відповідача витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу між сторонами, згоден понести витрати за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу. Вислухавши сторін по справі, розглянувши матеріали справи та дослідивши докази по справі: свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження сина, паспорта, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, в силу ст.ст. 104, 105, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, примирення не шукають і не бажають, шлюб між ними існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який було зареєстровано 21 червня 2003 року відділом РАЦСу Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 46. Свої позовні вимоги мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що у сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння, сторони не проживають спільним сімейним життям протягом року. А тому вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у суді та не повідомила суду про причини своєї неявки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено: · сторони спільним сімейним життям не проживають протягом року; · сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Відповідно ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя також було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування рішення Ясинуватського міськрайонного суду від 12 лютого 2002 року про визнання [PERSON] безвісно відсутньою, заінтересовані особи Ясинуватський РАЦС Донецької області, [PERSON]. В заяві зазначено, що в 2000 році заявниця поїхала на заробітки до Ростову, залишила свою доньку на утримання матері, чоловіка не повідомила про свій намір, оскільки він міг неадекватно відреагувати. Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 12 лютого 2002 року заявниця визнана безвісно відсутньою. У вересні 2005 року вона приїхала в м. Ясинувата для отримання паспорту і з'ясувала, що визнана безвісно відсутньою. Просить постановити рішення, яким скасувати рішення Ясинуватського міськрайонного суду від 12 лютого 2002 року про визнання особи безвісно відсутньою. В суді заявниця підтримала вимоги заяви, пояснила що 06.04.2000 р. поїхала в Росію до Ростова, там забрали документи, де знаходиться нікого не повідомляла, на теперішній час їй необхідно оформити свідоцтво про народження дітей, а без скасування рішення Ясинуватського міськрайонного суду від 12 лютого 2002 рок це зробити не можливо. Заінтересована особа Ясинуватський РАЦС Донецької області заяву визнала, просила справу розглянути за її відсутністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши заявника, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою з'явилась або якщо одержано відомості про місце її перебування суд, за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої осіб скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Суд вважає, що необхідно скасувати рішення Ясинуватського міськрайонного суду від 12 лютого 2002 року про визнання [PERSON] безвісно відсутньою, оскільки вона з'явилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

10.01.2008 року до суду звернулося ВАТ «Запоріжжяобленерго» з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, спричинених порушенням правил користування електроенергією на суму 743 грн. 00 коп. В позові позивач посилався на те, що 19.06.2007 року при перевірці побутового споживача [PERSON] було виявлено розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення після відключення за заборгованість, про що було складено відповідний акт, збитки склали 783 грн. 00 коп., останні відшкодовані на суму 40 грн., прохали стягнути збитки у сумі 743 грн. 00 коп., судовий збір у сумі 51 грн. 00 коп та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи судом у сумі 30 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судовове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, як не надав і заперечень проти позову. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 19.06.2007 року при перевірці відповідача робітниками Гуляйпільського РЕМу було виявлено факт порушення Правил користування електроенергією: розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення після відключення за заборгованість , що підтверджується копією акту № 00088080 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем (л.с.6). Збитки, спричинені відповідачем порушенням правил користування електроенергією, склали 783 грн. 00 коп., що підтверджується копією розрахунку (л.с.7). Відповідач добровільно відшкодував 40 грн., що підтверджується копією повідомлення (л.с.9). Збитки на суму 743 грн. 00 коп відповідачем не відшкодовані. Суд, задовольняючи позов , виходить з наступного: Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина відповідача в спричиненні збитків підтверджується актом про порушення правил користування електроенергією побутовим споживачем. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Розмір збитків, спричинених порушенням правил користування електроенергією, 2. розрахований позивачем вірно і відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

17.01.2008 року до суду звернулося ВАТ «Запоріжжяобленерго» з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, спричинених порушенням правил користування електроенергією на суму 1137 грн. 48 коп. В позові позивач посилався на те, що 23.11.2006 року при перевірці побутового споживача [PERSON] було виявлено розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення електророзетки на ввідних проводах до приладу обліку електроенергії прихованою проводкою, про що було складено відповідний акт, збитки склали 1137 грн. 48 коп., останні не відшкодовані, прохали стягнути збитки у сумі 1137 грн. 48 коп., судовий збір у сумі 51 грн. 00 коп та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи судом у сумі 30 грн. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судовове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, як не надав і заперечень проти позову. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 23.11.2007 року при перевірці відповідача робітниками Гуляйпільського РЕМу було виявлено факт порушення Правил користування електроенергією: розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення після відключення за заборгованість , що підтверджується копією акту № 00083137 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем (л.с.6). Збитки, спричинені відповідачем порушенням правил користування електроенергією, склали 1137 грн. 48 коп., що підтверджується копією розрахунку (л.с.7). Відповідач добровільно збитки не відшкодував , що підтверджуєтьсяпоясненнями представника позивача. Збитки на суму 743 грн. 00 коп відповідачем не відшкодовані. Суд, задовольняючи позов , виходить з наступного: Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина відповідача в спричиненні збитків підтверджується актом про порушення правил користування електроенергією побутовим споживачем. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінета Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. 2. Розмір збитків, спричинених порушенням правил користування електроенергією, розрахований позивачем вірно і відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу по розписці від 19.03.2007 року - 72 800 гр., а також 3% річних від цїєї суми, що складає 1026 гр. 48 коп., витрати за надання правової допомоги в розмірі 3 000 гр., суму судових витрат 768 гр. 27 коп. та 7 280 гр. на відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що відповідач взяв у нього в борг 10 000 євро, яку зобов”язувся повернути на першу вимогу кредитора протягом дводенного строку. Позивач звернувся до нього 7.05.2007 року з вимогою про повернення суми боргу, але до цього часу відповідач борг не повернув. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з”явився. Позивачем було зроблене оголошення в місцевій газеті про необхідність явки [PERSON] до суду по розглядуваному позову, але він не з”явився до суду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача, який ухиляється від явки до суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 березня 2007 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 10 000 євро та зобов”язувався повернути борг на першу вимогу [PERSON], про що свідчить написана ним власноруч розписка (а.с.15). Відповідно до розписки від 7.05.2007 року відповідач [PERSON] зобов”язався повернути борг позивачу [PERSON] до кінця червня 2007 року (а.с.16). Незважаючи на сплин строку для повернення боргу, відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов”язання має виконуватися відповідно до умов договору. Як вбачається з розписки відповідач повинен був до кінця червня 2007 року передати позивачу суму, яка була ним взята в борг, але цього не зробив. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б вказували на виконання ним своїх зобов”язань повністю або частково, а тому суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу - 72 800 гр. (10 000 євро * 7 гр. 28 коп.= 72 800 гр. (а.с.7), 1 026 гр. 48 коп. - 3% річних від невиплаченої суми, 738 гр. 27 коп та 30 гр. - суму судових витрат (а.с.1,2), 3 000 гр. - витрати за надання правової допомоги (а.с.6), а всього 77 594 гр. 75 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Суд частково задовільняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди та стягує з відповідача на користь позивача 5 000 гр. на відшкодування моральної шкоди, оскільки не виконання відповідачем зобов”язання порушили нормальні життєві зв”язки позивача, що позначилося на його стосунках з близькими. Все це призвело до нервових стресів, безсоння. Його нервовий, перезбуджений стан вплинув на його сімейні стосунки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду із позовом до [PERSON]., [PERSON]., Доманівської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку успадкування, посилаючись на те, що [INFO]. помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,88 га, розташована в межах території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Право власності на земельну ділянку спадкодавця підтверджується Державним актом. Після смерті батька спадкоємцями першої черги, крім неї, залишились: її мати - [PERSON]. та сестра - [PERSON]., які не претендують на земельну ділянку. Вона фактично прийняла спадщину, однак, зважаючи на те, що Державний акт на вищевказану ділянку виданий після смерті батька, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. У судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON]. в наданих до суду заявах позов визнали, не заперечували проти його задоволення, просили справу розглядати без їх участі. Представник Доманівської райдержадміністрації в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO]. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина і залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка розміром 1,88 га, розташована в межах території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 09.07.2004 р. Позивач [PERSON]. фактично прийняла спадщину в передбачений законом термін, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як державний акт виданий після смерті власника. Позивач та відповідачі відповідно до ст.529 ЦК УРСР є спадкоємцями першої черги. Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Родинні стосунки померлого зі сторонами по справі підтверджуються копіями їх свідоцтв про народження та одруження. Інші спадкоємці та Доманівська райдержадміністрація не заперечують проти задоволення позову, на земельну ділянку не претендують, позивач має право на спадщину за законом і прийняла її, але не може оформити спадщину нотаріально, у зв'язку з чим задоволення позову не суперечить закону, не порушує їх права, свободи чи інтереси, а тому у суду є всі підстави для визнання права власності на земельну ділянку за позивачем.

Outcome: approved