Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Згідно договору купівлі-продажу від 13 січня 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю „Етуаль” продало, а [PERSON], як фізична особа, купила господарсько-ремонтно-будівельне обладнання за адресою[ADDRESS], а саме склад, ємкість ПММ та бак для цементу. Зазначене майно належало продавцю на підставі акту прийому-передачі основних засобів між ЗАТ „Смілянський механічний завод” та ТОВ „Етуаль” від 17 травня 2004 року, як внесене до статутного фонду товариства засновниками. З моменту придбання споруди [PERSON] сплачує кошти за користування земельною ділянкою, замовила розробку технічної документації із землеустрою, неодноразово зверталась до міського голови з проханням визнати споруду складу-ангару за адресою[ADDRESS] капітальною спорудою, тобто об'єктом нерухомості, та виділити їй земельну ділянку. Проте, як земельною комісією так і міським головою в її проханні відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості та реєстрації права власності в Смілянському виробничому підрозділі ЧООБТІ. Посилаючись на ці обставини і те, що вона не може оформити договір оренди земельної ділянки під належну їй спірну споруду, позивачка звернулася в суд із позовом і просить визнати склад-ангар капітальною спорудою та визнати за нею право власності на об'єкт нерухомості. Представник відповідача, заперечуючи проти позову вказав, що відповідно до ст. 16 ЗУ «Про основи містобудування» державні стандарти, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об'єктів містобудування розробляються і затверджуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку визначеному законом. Статтею 17 цього закону передбачено, що містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій. Разом з тим, позивачкою в порушення цих норм закону недотриманий порядок отримання дозволу на реконструкцію спірної споруди. Дослідивши матеріали справу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 7 лютого 2002 року №7/5, зареєстрованого в МЮ України 18 лютого 2002 року №157/6445, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. Виходячи із цього положення за загальним правилом тимчасовою спорудою вважається невелика споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів (кіоски, павільйони тощо). Тимчасова споруда є одноповерховою, площею до 30м2 може мати внутрішнє приміщення для тимчасового перебування людей. При укладенні вищевказаного договору купівлі-продажу, в зв'язку з відсутністю будь-якої технічної документації на зазначений об'єкт, була проведена оцінка нерухомого майна - металевої споруди-ангару корисною площею 1560 м2 і площею забудови 1783,4м2. Згідно наданого позивачем звіту про оцінку нерухомого майна та обладнання, основними конструктивними елементами спірної будівлі є фундаменти локальні, бетонні, під кожну опорну конструкцію, рамні конструкції з металевих кутників 75х75 та 50х50мм, додаткові опори (по середині приміщення) - дерев'яні, облицювання фронтальних частин споруди - із глибоко штампованих (профільних) оцинкованих металевих листів (панелей), з розміром 850х3400мм, з товщиною металу - 0,92мм, з глибиною штампування - 50 мм. Облицювання перекриття (покрівлі) - із глибоко штампованих(профільних) оцинкованих, металевих листів(панелей), з розміром 550х3400мм, з товщиною металу - 1,0-1,2мм, з глибиною штампування - 75мм. Підлога - дерев'яна, з бувших в користуванні залізничних шпал. Основні конструктивні елементи споруди складу - з'єднані між собою за допомогою заклепок. Дата виготовлення споруди не встановлена, а монтаж споруди виконано у 1965-1966 роках. При цьому, [PERSON] та ТОВ „Етуаль” були не першими власниками зазначеної споруди. Як вбачається із дозволу Смілянської міської ради №231 від 25 серпня 2005 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки орієнтовною площею 0, 5321 га під складськими приміщеннями, які будуть використовуватись для виробництва будівельних матеріалів по вулиці Ромейко, 44 строком на 10 років. Надані позивачкою платіжні документи свідчать про оплату нею землекористування за вказаною адресою на підставі податкової картки. Із переписки позивачки із Смілянською міською радою та її виконавчим комітетом слід зробити висновок, що, пропонуючи позивачці оформити належним чином землекористування та використовувати спірну споруду під різні види діяльності, фактично не оспорює обставин, що спірна споруда не є капітальною. За таких обставин відповідно до ст. 328 ЦК України за позивачкою слід визнати право власності на спірне майно. На підставі наведеного, ст.328 ЦК України,

Outcome: approved