Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

[PERSON]. звернувся до Краматорського міського суду з заявою до ВАТ «Донецьке обласне підприємство автобусних станцій» про захист прав споживачів. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що він має статус ветерана війни - інваліда війни. Згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на безплатний проїзд в автобусі міжміського маршруту. 05.05.2006 року в касі автостанції м. Краматорськ відповідачем було йому відмовлено у видачі квитка на безплатний проїзд автобусом до автостанції «Путіловський» м. Донецьк. В зв'язку з цим, він змушений був сплатити вартість квитка, що становить 5,19 грн. 05.11.2006 року в касі автостанції м. Краматорськ відповідачем знову було відмовлено у видачі йому квитка на безплатний проїзд автобусом до автостанції «Путіловський» м. Донецьк, в зв'язку з цим, він змушений був сплатити вартість квитка, що становить 7,29 грн. Крім того, 03.12.2006 року й 24.12.2006 року в касі автостанції м. Краматорськ відповідачем в черговий раз було відмовлено позивачу у видачі квитка на безплатний проїзд автобусом до автостанції «Путіловський» м. Донецьк. В зв'язку з цим, він змушений був сплатити вартість квитка в розмірі 8,73 грн. кожного разу. Все це призвело до того, що позивач змушений був понести витрати в указаних розмірах. Просить суд стягнути з відповідача вартість квитків, упущену вигоду в розмірі 29,94 грн., оскільки позивач мав намір отримати доходи з коштів, понесених на придбання квитка у вигляді банківських відсотків шляхом залучення цих грошей на свій банківський рахунок, а також моральну шкоду, яка передбачена Законом України «Про захист прав споживачів» в розмірі 4000 грн., оскільки з вини ВАТ «ДОПАС» позивач знаходився у нервовому напруженні, що негативно відобразилося на його самопочутті, привело до головного болю, утрати спокою, погіршенню сну та апетиту, необхідності приймати заспокійливі і лікувальні медичні препарати. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с.72). В судове засідання представник відповідача не з'явився по невідомій причині, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів про правовідносини сторін, а тому по справі можливо ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як вбачається з копії посвідчення на а.с. 22, [PERSON] . являється інвалідом третьої групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Пунктом 7 ст. 13 п. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», захист прав передбачено, що інваліди війни мають право на безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом міського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних, незалежно від відстані та проживання. З квитка на а.с. 25 вбачається, що 05.05.2006 року позивачем був придбаний квиток вартістю 5,19 грн. на проїзд автобусом маршрутом Донецьк 3 - Краматорськ. З квитка на а.с. 24 вбачається, що 05.11.2006 року позивачем був придбаний квиток вартістю 7,29 грн. на проїзд автобусом маршрутом Краматорськ - Донецьк 3. З квитка на а.с. 25 вбачається, що 03.12.2006 року позивачем був придбаний квиток вартістю 8,73 грн. на проїзд автобусом маршрутом Краматорськ - Донецьк ЖД. З квитка на а.с. 23 вбачається, що 24.12.2006 року позивачем був придбаний квиток вартістю 8,73 грн. на проїзд автобусом маршрутом Краматорськ - Донецьк ЖД. Дані факти являються порушенням п. 7 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому дана вартість квитків повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Оскільки дані правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», то позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди, яка передбачена ст. 22 вказаного Закону підлягає задоволенню, але частково, оскільки суд, враховуючи до уваги подію, яка спричинила позивачу моральну шкоду, об'єм його хвилювань, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вважає, що з відповідача на користь позивача варто стягнути 200 грн. за причинену моральну шкоду. Крім того, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача упущеної вигоди в розмірі 29,94 грн. не підлягають задоволенню, оскільки затрачені на придбання квиткыв грошові кошти в розмірі 29,94 грн. не є доходом, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин. Згідно ст. 88 ЦПК України на відповідача варто покласти судові витрати по даній справі: судовий збір в розмірі 51 грн. та 8-50 грн. по моральній шкоді та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Outcome: partial