Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить захистити його порушене право власника квартири [ADDRESS] і вселити його у зазначене житлове приміщення, зобов'язати відповідачку [PERSON]. не перешкоджати йому у користуванні цією квартирою та визначити порядок її користування, а саме : - надати йому у користування 2 житлові кімнати площею 11, 9 кв. м та площею 11. 7 кв. м, а відповідачці надати житлову кімнату площею 19, 1 кв. м, допоміжні приміщення залишити в спільному користуванні. Також просив стягнути із відповідачки на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Вимоги мотивовані тим, що йому із відповідачкою, колишньою його дружиною, на праві власності належить зазначена приватизована квартира. На даний час шлюб між ними розірвано і склалися неприязні відносини, внаслідок чого відповідачка перешкоджає у користуванні житлом, не дає змоги знаходитися у квартирі, змінила замки на вхідних дверях і не віддає їх йому, заперечує його сину [PERSON]. приходити до нього та знаходитися у квартирі, в той час, як сама надає квартиру у користування іншим особам. Він являється людиною похилого віку, інвалідом, потребує стороннього догляду, а тому вважає, що йому треба виділити у користування саме дві житлові кімнати . Із зазначених обставин вимушений на даний час проживати у сина, у зв'язку з чим зазнає незручності та морально страждає, а тому наполягає на стягненні з відповідачки моральної шкоди у зазначеному розмірі. Відповідачка звернулася до [PERSON]. із зазначеним вище зустрічним позовом, у якому також вимагає захисту її права власності на вказану квартиру та визначення порядку користування нею , але вважає, що саме їй потрібно виділити дві зазначені житлові кімнати , оскільки вона хворіє , дуже погано себе почуває. Не заперечує проти того, що із позивачем по первісному позову [PERSON]. у неї склалися неприязні стосунки, але винен у цьому його син [PERSON], який хоче зайняти цю квартиру та розпоряджатися нею. Стверджує, що вона не перешкоджає позивачеві проживати у квартирі, але без присутності його сина, який погрожував її життю. Між тим, просить стягнути із [PERSON]. на свою користь шкоду у розмірі 10 058 грн., посилаючись на те , що саме його діями спричинена шкода її здоров'ю на зазначену суму. У судовому засіданні представник позивача по первісному позову [PERSON] позовні вимоги підтримав відповідно до наведеного. У зустрічному позові просив відмовити. Відповідачка [PERSON]. позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. Свій зустрічний позов підтримала у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню , а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сторони із 02 .09. 1976 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 31.07.2007 року, був розірваний на підставі рішення Алуштинського міського суду від 13.06.2007 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.12. 1994 року сторони мають на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], але з квітня 2007 року позивач [PERSON]. не проживає у зазначеній квартирі, оскільки відповідачка [PERSON]. перешкоджає йому у цьому. Так, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, [PERSON]. наполягає на продажі квартири і на тому , щоб позивач проживав у своєї рідні, у квітні 2007 року змінила замки у вхідній двері і не надає йому ключа ,перешкоджає появі у квартирі сина позивача - його представника [PERSON]. Між тим, без дозволу на це позивача , у квартирі перебуває сестра відповідачки - [PERSON].У ході судового розгляду справи позивач [PERSON]. намагався вселитися у спірну квартиру , але відповідачкою був вчинений скандал з приводу того, щоб до квартири на заходив його син [PERSON] Зазначену обставину підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON]. Відповідно до ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право володіння та користування спільним майном і згідно до ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним цих прав. Встановлено, що спірна квартира складається із трьох ізольованих кімнат житловою площею 11,9 кв.м, 19, 1 кв. м, та 11, 7 кв.м , а також коридора площею 6, 2 кв. м , складової 0, 5 кв. м, ванної кімнати 2, 0 кв. м, вбиральні й площею 2, 0 кв. м, балконів площею 2,5 кв.м, 2,5 кв. м, 10, 8 кв.м . Таким чином, можливо визначити порядок користування зазначеними приміщеннями. Посилки відповідачки на те, що між нею та позивачем склалися неприязні стосунки і вони фактично не можуть проживати разом в однієї квартирі, а тому її необхідно продати, не являються підставою для відмови у позові [PERSON]., оскільки не засновані на законі. Між тим, суд приймає до уваги зазначені обставини, а також той факт, що відповідачка категорично проти того, щоб син позивача [PERSON] з'являвся у квартирі, - при вирішенні питання щодо визначення порядку користування спірною квартирою. Так, свідки [PERSON]., [PERSON], [PERSON] у суді підтвердили, що на даний час між сторонами склалися неприязні стосунки з-за втручання сина позивача - [PERSON]. у їхнє сумісне життя. Позивачка скаржилася на те, що [PERSON] погрожував її життю. Вважають, що за таких обставин сторони не можуть проживати на однієї житловій площі і їм треба поділити квартиру або продати її. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. являється людиною похилого віку, інвалідом 2 групи, непрацездатним, а тому потребує стороннього догляду та допомоги. Син позивача [PERSON] не може виконувати обов'язки , пов'язані з його доглядом , перебуваючи безпосередньо у квартирі , оскільки проти цього заперечує відповідачка. Як пояснив у судовому засіданні [PERSON], за таких обставин, щоб уникнути сварок та суперечок, за батьком буде доглядати стороння людина, яка теж потребує приміщення для знаходження. Суд погоджується з таким доводом , оскільки він не суперечить закону, а тому вважає за необхідне вселити позивача у зазначену квартиру і надати йому у користування дві житлові кімнати меншими за площею, а відповідачці надати у користування одну житлову кімнату, яка більше за розміром, допоміжні приміщення залишити в спільному користуванні.. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, то суд не знаходить для цього підстав. Так, встановлено, що між сторонами існує спір про визначення порядку користування зазначеною квартирою, на підставі чого виникають взаємні сварки та скандали, оскільки добровільно вирішити це питання вони не можуть. За таких обставин суд також не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON] щодо стягнення шкоди із позивача по первісному позову [PERSON]. При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суду не надано безспірних доказів тому, що саме внаслідок цих взаємних сварок та суперечок сторонам спричинена зазначена шкода винними діями однією із них. На підставі викладеного,

Outcome: partial