Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Рибальської сільської Ради Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO]в с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишився житловий будинок, в якому він мешкав та який був його власністю, але за час життя він не встиг оформити на нього правовстановлюючий документ. Позивач є спадкоємцем першої черги,а також [PERSON], яка відмовилась від своєї частини спадку на користь брата. Звернувшись до нотаріальної контори із проханням оформити право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документу, який підтверджує право власності батька на вищевказаний будинок та з пропуском 6-місячного терміну визначеного законом для прийняття спадщини. Тому позивач звернувся до суду та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на вищезазначену будівлю. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник Рибальської сільської Ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив заслухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть[NUMBER](а.с.7), [PERSON] помер [INFO]. Із довідки Рибальської сільської Ради Татарбунарського району №234 від 17.12.07 року (а.с.8) вбачається, що згідно погосподарської книги та особового рахунку на час смерті будинок, що розташований [ADDRESS], дійсно належав [PERSON]. Із листа нотаріуса (а.с.10) видно, що [PERSON]відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на будинок. Із копії заповіту від 03.09.1998 року (а.с.5)видно, що [PERSON], належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами та предмети домашнього вжитку після своєї смерті заповів [PERSON]та [PERSON]- в рівних долях. Згідно довідки МБТІ від 11.12.2007 року, вартість спадкового житлового будинку складає 31725 грн. /а.с.9/. Із копії свідоцтва про народження [NUMBER](а.с.11) вбачається, що батьками [PERSON]є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12)вбачається , що [PERSON], [INFO]року народження, після розірвання шлюбу залишила прізвище «[PERSON]». Згідно копії нотаріально посвідченої заяви (а.с.13), [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини як за законом так і за заповітом після померлого батька - [PERSON]на користь сина померлого - [PERSON]. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON], [PERSON], як ще один спадкоємець першої черги, відмовилась від своєї частки спадку на користь брата, інших спадкоємців не має, тому суд вважає можливим визнати за [PERSON]право власності на житловий будинок зі спорудами, який розташований [ADDRESS], що належав його батькові [PERSON].

Outcome: approved