Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суд позов до МПП „Лотос” про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення і визнання права власності, вказуючи наступне. 27 серпня 2007 року між ним і відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, за яким відповідач продав, а він купив нежиле підсобне приміщення, загальною площею 195,00 кв.м., яке розташоване за адресою : м.Одеса, вул.Черняховського, 1 та в цілому складається з приміщень першого поверху площею 123,00 кв.м. і другого поверху площею 72,00 кв.м. При цьому між ним і відповідачем була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов вказаного договору купівлі-продажу та відбулося повне виконання цього правочину, що підтверджується письмовими доказами. Крім того, вони домовились оформити цей договір нотаріально в строк до 25 листопада 2007 року, як цього вимагає закон, що відображено в тексті договору, але згодом відповідач ухилився від нотаріального посвідчення зазначеного правочину. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав позов і підтвердив викладені вище обставини. Відповідач МПП „Лотос” визнав позов і просив розглянути справу за відсутності свого представника, про що надав суду свою письмову заяву за підписом директора цього підприємства Скопінського В.І. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом установлено, що відповідач МПП „Лотос” набув право власності на нежилі приміщення, загальною площею 913,00 кв.м., розташовані за адресою : м.Одеса, вул.Черняховського, 1, на підставі Свідоцтва про право власності на нежилі приміщення магазину від 19.01.2005р., виданого виконкомом Одеської міськради на підставі розпорядження Приморської райадміністрації Одеської міськради від 20.12.2004р. № 4622 замість Свідоцтва про право власності, виданого Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міськради 20.09.2002р. № 021217, зареєстрованого ОМБТІ та РОН 30.09.2002р. під р.№ 485 на стор.124 в книзі 20неж. 27 серпня 2007 року між МПП „Лотос”, в особі директора Скопінського В.І., і позивачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу в простій письмовій формі, відповідно до умов якого МПП „Лотос” продав, а [PERSON] купив частину вказаних вище нежилих приміщень, розташованих за адресою : м.Одеса, вул.Черняховського, 1, а саме - нежиле підсобне приміщення, загальною площею 195,00 кв.м., яке в цілому складається : з приміщення першого поверху, площею 123,00 кв.м., і приміщення другого поверху, площею 72,00 кв.м. Одночасно сторони домовилися оформити договір нотаріально в строк до 27 листопада 2007 року, що відображено в тексті договору. Таким чином, при укладенні цього договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони досягли згоди з усіх його істотних умов, встановлених Цивільним Кодексом України. Також судом установлено, що 27.08.2007р., на виконання умов цього правочину купівлі-продажу, позивач виплатив МПП „Лотос” гроші в сумі 50 000,00 грн. за відчужене за цим договором зазначене вище нежиле приміщення, на підтвердження чого позивач надав суду письмову розписку директора МПП „Лотос” Скопінського В.І. про отримання ним грошей від позивача за спірне нежиле приміщення. Крім того, 27.08.2007р. сторонами був складений акт прийому-передачі, з якого вбачається, що відповідач передав, а позивач прийняв у власність нежиле приміщення, загальною площею 195,00 кв.м., яке розташоване за адресою : м.Одеса, вул.Черняховського, 1, і в цілому складається з : приміщення першого поверху, площею 123,00 кв.м., та приміщення другого поверху, площею 72,00 кв.м. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що сторони фактично виконали усі умови укладеного між ними договору купівлі-продажу від 27.08.2007р. Разом з тим, у встановлений договором строк, цей правочин не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з тим, що відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту на підставі ст.ст.220 ч.2, 328 ч.1,638 ЦК України шляхом визнання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 27 серпня 2007 року дійсним та визнання за позивачем права власності на придбане за цим договором нерухоме майно. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд у відповідності до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн. та оплатою витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 30,00 грн. Одночасно суд стягує з відповідача на користь держави недоплачений позивачем судовій збір в сумі 449,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved