Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

02.10.2007 року заступник прокурора Печерського району м. Києва в інтересах Печерської районної в м. Києві ради звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд винести рішення, яким зобов'язати [PERSON]повернути самовільно зайняту земельну ділянку по [ADDRESS], привівши земельну ділянку в придатний для використання стан шляхом знесення гаражу за власний рахунок. Свій позов прокурор обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Київської міської ради від 23.12.1999 року № 165\667 «Про питання індивідуального гаражного будівництва на територіях багатоповерхової житлової забудови в м. Києві», земельні ділянки в межах прибудинкових територій багатоповерхової житлової забудови в м. Києві можуть надаватись в тимчасове користування строком на 10 років для встановлення збірно-розбірних гаражів за рішенням районних у м. Києві рад за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, інвалідам, які мають мотоколяски або автомашини з ручним управлінням. [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України самовільно, без отримання передбачених земельним законодавством правовстановлюючих документів на землю, використовується земельна ділянка по [ADDRESS]на якій встановлено гараж. Печерська районна в місті Києві рада рішень про відведення зазначеної земельної ділянки [PERSON] не приймала - відповідно до інформації ЖЕО № 606 КП «Печерськжитло», документи, які дають підстави для розміщення гаражу, відсутні. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил і підлягають знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Самочинно збудовані будівлі та споруди підлягають знесенню за рішенням суду. В даному випадку встановлений відповідачем гараж підлягає знесенню за рішенням суду як самочинно встановлений, оскільки відсутні документи на право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений. Представник Печерської районної у м. Києві ради до суду не з'явився, однак Печерська районна у м. Києві рада направила до суду листа в якому зазначила, що позов прокурора підтримує, просить суд розглядати справу за відсутності представника ради. Третя особа на стороні позивача - Київська міська рада до суду свого представника не направила проте надіслала листа в якому просила суд задовольнити позов прокурора та розглядати справу без їх представника. Представник третьої особи КП УЖГ «Печерська брама» в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення третьої особи про час та місце судового розгляду свідчить письмова розписка представника, що є в справі. Приймаючи до уваги, що прокурор та відповідач не заперечують проти розгляду справи у відсутність позивача та третіх осіб, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належним чином повідомлених Печерської районної в м. Києві ради, Київської міської ради, які просили суд розглядати справу у їх відсутність та КП УЖГ «Печерська брама», представник якої не з'явився до суду без поважних причин. Розглянувши цивільну справу, заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] користується бетонним гаражем, що встановлений в [ADDRESS]. Вказаний факт визнав відповідач в судовому засіданні. Крім того відповідач [PERSON] суду пояснив, що жодних документів на право користування земельною ділянкою в нього немає. Вказаний гараж він купив в 1992 році в гр. [PERSON], який був інвалідом 3-ї групи і з тих пір ним користується. Однак жодних підтверджуючих документів суду надати не може. Він не є інвалідом. Зазначені факти також підтверджуються наданим суду актом від 06.02.2008 року відповідно до якого комісією КП «Печерська брама» обстежено прибудинкову територію [ADDRESS]. В ході обстеження виявлено, що в садибі будинку розміщений гараж, яким користується [PERSON] Дозвільна документація на встановлення гаража в [PERSON] відсутня. Відповідно до рішення Київської міської ради від 23.12.J999 року № 165\667 «Про питання індивідуального гаражного будівництва на територіях багатоповерхової житлової забудови в м. Києві», земельні ділянки в межах прибудинкових територій багатоповерхової житлової забудови в м. Києві можуть надаватись в тимчасове користування строком на 10 років для встановлення збірно-розбірних гаражів за рішенням районних у м. Києві рад за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, інвалідам, які мають мотоколяски або автомашини з ручним управлінням. Оскільки відповідач [PERSON] не є інвалідом, рішення про передачу йому в користування земельної ділянки ні Печерською районною в м. Києві ні Київською міською радою не приймалось, суд приходить до висновку, що відповідач користується земельною ділянкою без достатніх законних підстав. Згідно з ст. 125 ЗК України - право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином суд вважає встановленим той факт, що права Печерської районної в м. Києві ради, щодо використання та розпорядження зайнятою відповідачем земельною ділянкою є порушеними та підлягають захисту відповідно до вимог ст. 16 ЦК України шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Заперечення відповідача в тій частині, що позивачем та прокурором порушено трирічний строк позовної давності для звернення до суду, суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідачем порушуються права позивача на протязі тривалого часу, кожного дня, в тому числі і в даний час. А тому строк позовної давності не порушено. На підставі викладеного,

Outcome: approved