Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась з позовом до суду до зазначених відповідачів та просила постановити рішення , яким визнати недійсними договори дарування квартири [ADDRESS] від 05.08.2006 року та від 31.05.2007 року , посилаючись на те , що позивач [PERSON] в результаті хвороби знаходився в тяжкому стані і не мав наміру дарувати спірну квартиру, тому договір дарування ним квартири від 5.08.2006 року на користь відповідача [PERSON] вважає недійсним на підставі ст. 57 ЦК України і ст. 48 Закону України „Про власність”, як такий, що укладений в результаті обману. В судовому засіданні представник позивача надала доповнення та уточнення до позовної заяви і просила визнати недійсним спірний договір дарування з посиланням на норми ст. 225 ЦК України (в редакції 2004 року ), посилаючись на вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка на момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними , зазначивши , що позивач [PERSON]в момент вчинення правочину (укладення договору дарування) знаходився в такому хворобливому стані, що не усвідомлював значення своїх дій. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача в повному об”ємі , просили позов задовольнити , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві , безпосередньо позивач в судовому засіданні підтвердив подачу позову до суду . В судовому засіданні відповідач [PERSON], представник відповідачів [PERSON], яка діє одночасно від імені другого відповідача [PERSON], проти позову заперечували , посилаючись на те , що відповідач [PERSON] з позивачем [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08.05.99 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [INFO] та [INFO], відповідач завжди хотів, щоб майно подружжя було у володінні саме відповідача [PERSON], для цього ще до його хвороби ним був складений заповіт на все майно на ім”я відповідача, а з 14.01.2003 року була видана генеральна довіреність строком на 3 роки на розпорядження всім майном , яка закінчилась в січні 2006 року і якби відповідач мала намір ошукати позивача, то могла би скористатись цією довіреністю під час його хвороби. Крім того , відаовідач зазначила , що в 2005 році позивач захворів , оскільки 23.09.2005 року о 23-45 у чоловіка стався інсульт, вона поклала багато зусиль і понесла значні матеріальні затрати або поправити здоров'я позивача, в цьому їй дуже матеріально, морально і фізично допомагали її батьки та друзі, позивач все навчився робити заново: дивитись, дихати, ковтати, сидіти стояти, ходити, а коли здоров'я позивача поправилось, він виявив бажання подарувати її квартиру, розуміючи, що у них 2-є дітей, що він хворий і на випадок смерті, щоб ніхто не міг претендувати на майно подружжя, оскільки у позивача є діти від 2-го шлюбу, хоча він 2-й дружині залишив все майно після розлучення. Оскільки в той період, коли оформлявся договір дарування, він пересувався, однак мова частково була поновлена і з ним можна було розмовляти, то нотаріус посвідчуючи договір переконалась про дійсне бажання позивача на час укладання спірного договору дарування. В судовому засіданні представник 3-ї особи приватного нотаріуса [PERSON] позов не визнав , надав письмові пояснення, зазначивши, що при оформленні спірного договору дарування, були дотримані вимоги законодавства та інструкції , договір посвідчено відповідно до дійсного волевиявлення наміру позивача подарувати квартиру своїй дружині відповідачу . 3-тя особа приватний нотаріус [PERSON]в частині визнання договору дарування квартири [ADDRESS] від 31.05.2007 року позов не визнав , надавши суду письмові пояснення , посилаючись на те , що при оформленні договору ним були виконані всі вимоги закону і підстав для відмови у посвідченні цього договору у нього не було, просив слухати справу у його відсутність . Суд визнав можливим слухати справу у відсутність 3-ї особи . Суд , вислухав пояснення сторін , представників сторін , допитавши свідків , дослідивши матеріали справи , приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.55 Конституції України право громадян на судовий захист у цивільному судочинстві реалізується у відповідності з нормами ЦПК України. Відповідно до ст.4 ЦПК України усяка заінтересована особа може звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу в порядку, встановленому законом. В судовому засіданні встановлено , що відповідно до договору дарування від 05.08.2006 року позивач [PERSON] подарував відповідачу [PERSON] , яка є його дружиною та матірья двох неповнолітніх дітей квартиру [ADDRESS] , зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] , від імені [PERSON] в договорі поставила підпис [PERSON], особу якої було встанволено та перевірено нотарусом . Як вбачається з свідоцтва про одруження від 08.05.1999 року , сторони , а саме позивач [PERSON] та [PERSON] 08.05.1999 року уклали шлюб ( а.с.77) . Як вбачається з свідоцтв про народження сторони мають дітей : сина [PERSON]- [INFO] та сина [PERSON]- [INFO] ( а.с.78, 78-а). Як вбачається з доручення від 14.01.2003 року позивач [PERSON] уповноважив відповідача [PERSON] управляти та розпоряджатись всім майном позивача протягом 3-х років. Крім того , 16.03.2001 року позивачем [PERSON]. було складено заповіт , за яким позивач заповів все своє майно відповідачу [PERSON]. Як вбачається з медичної документації Головного військового кліничного госпіталю позивач [PERSON] тривалий час лікувався за наслідками перенесеного ОНМК (23.09.2005) , за виписними епікризами мав ясну свідомість , спокійність , розумову обставинність , на момент виписки в грудні 2005 зберігались явища правобічної геміплегії , при цьому хворий [PERSON]ходив з підтримкою , значно поліпшились мовні навички ( а.с. 89-98). До посилань представника позивача на ту обставину , що позивач [PERSON]мав сам підписати спірний договір дарування , якщо в нього був дійсний намір , суд відноситься критично , оскільки в судовому засіданні встановлено , що саме функція руху для здійснення розпису у позивача не відновлена і безпосередньо сама представник позивача [PERSON] з заяві від імені позивача [PERSON] на ім”я нотаруса ставила свій особистий підпис ( а.с. 57) , особу якої теж було перевірено нотаріусом [PERSON] Крім того , в судовому засіданні на запитання суду , представників сторін позивач [PERSON] давав відповіді , які свідчили про його дійсне ставлення до тих чи інших питань, відсутні сумніви щодо розумових здібностей позивача . Крім того , в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], які є друзями та близькими людьми для позивача і перебували разом з позивачем до його хвороби , під час хвороби тощо та підтвердили, що дійсно після інсульту , який стався з позивачем восени 2005 року , лікування , піклування та відновлення стану позивача повністю лягло на плечі його дружини відповідача [PERSON] , вважають, що позивач подарував квартиру по добрій волі , оскільки на момент коли була подарована квартира він одужав до такого стану, що міг пересуватися, частково розмовляв, спілкувався з оточуючими людьми , контролював свої дії , сам особисто показував договір дарування свідкам. Крім того , свідки підтвердили , що до хвороби позивач неодноразово стверджував , що склав заповіт на свою дружину , відповідача по справі , тобто наміри забезпечити дружину та маленьких дітей в нього були і до хвороби . До посилань представників позивача на ті обставини , що спірний договір дарування необхідно визнати недійсним, оскільки він укладений позивачем у момент , коли позивач не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними , судом не може бути прийнято , оскільки відсутні докази на підтвердження цих обставин , медична документація , яка надана сторонами не містить таких висновків саме на час укладання спірного договору , клопотань щодо призначення позивачу судової експертизи представниками позивача не заявлялось , а ні в позовних заявах , ні в суді . Крім того , як вбачається з позовних заяв , поданих представниками позивача від його імені , основними підставами позову зазначються шахрайські дії відповідачів в своїх інтересах Таким чином , судом встановлено , що позивач [PERSON] укладаючи договір дарування від 05.08.2006 року був повнолітньою , дієздатною людиною , розумів значення своїх дій, позивачем , представниками позивача не доведено , що правочин вчинені від його імені , а саме договір дарування спірної квартири не відповідають вимогам закону на зазначених представником позивача правових підставах . На підставі викладено , відсутні правові підстави для визнання недійсним договору дарування спірної квартири , укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] від 30.05.2007 року та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], оскільки обдарована [PERSON] набула права власності на спірну квартиру відповідно до вимог закону , при цьому відсутні підстави для визнання її недобросовісним набувачем . На підставі викладеного, суд приходить до висновку , що позовні вимоги не обгрунтовані , в судовому засіданні не доведені і у суду відсутні підстави для задоволення позову на зазначених позивачем правових підставах та в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача діями відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed