Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

08 лютого 2008 року позивачка подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане 15 жовтня 2003 року Орджонікідзевською районною радою м. Харкова на ім'я [PERSON] - частково недійсним та визнати за нею право власності на &frac12; частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1969 року. Перебуваючи у шлюбі, вони за спільні кошти виплатили пай за спірну квартиру в житлово-будівельному кооперативі «Легенда-1». У зв'язку з чим вважає, що спірна квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. 26 жовтня 2003 року право власності на вказану квартиру зареєстроване на ім'я відповідача в органі Державного реєстру прав власності на нерухоме майно - Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Угоди про визначення часток між сторонами не має. У зв'язку з чим просила визнати за нею право власності на &frac12; частину спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину спірної квартири. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлен у встановленому законом порядку. Суду відповідач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність , також у заяві вказав , що проти задоволення позову не заперечує. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст..60, 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). - Як вбачається з свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 09 серпня 1969 року виданого « Палацом одруження « м. Харкова , сторони у справі 09.08.1969 року зареєстрували шлюб (актовий запис 4517) . Під час шлюбу, сторони повністю виплатили пай за квартиру [ADDRESS] про що свідчіть надана суду довідка з кооперативу «Легенда-1» за №11 від 06.02.2008 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.10.2003 року виданого Орджонікідзевською районною радою м. Харкова право власності на вказану квартиру належить [PERSON]. Згідно витягу з реєстру , право власності на спірну квартиру 26 жовтня 2003 року зареєстроване на ім'я відповідача. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, суд визнає, свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане 15.10.2003 року Орджонікідзевською районною радою м. Харкова на ім'я [PERSON] частково недійсним та визнає ,що спірна квартира належить [PERSON] та [PERSON]. в рівних частках, а саме по 1/2 кожному. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved