overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

17 березня 2008 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що її матері [PERSON] належав грошовий вклад у відділенні Ощадного банку, який вона заповіла позивачці. Після смерті матері у шестимісячний строк позивачка до нотаріальної контори не зверталась, оскільки вважала, що прийняла спадщину шляхом зберігання ощадної книжки. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених у заяві. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе постановити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 ч.4 цього ж Кодексу, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що матір`ю позивачки є [PERSON]. Їй на праві власності належав грошовий вклад у Камінь-Каширському відділенні Ощадбанку, що стверджено ощадною книжкою (а.с.8). 07 березня 2006 року цей грошовий вклад [PERSON]. заповіла позивачці, про що Верхівською сільською радою посвідчено та зареєстровано за №12 заповіт (а.с.6). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ [NUMBER], [PERSON]. [INFO]померла (а.с.4). З цієї дати згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на вищезазначене майно. В силу ст.1223 ЦК України [PERSON]. має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Відповідно до ст..1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений ст..1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк позивачка до нотаріальної контори не звернулась. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Строк подачі заяви позивачка пропустила, оскільки вважав, що прийняла спадщину шляхом зберігання після смерті матері ощадної книжки. Враховуючи викладене, виходячи із принципу законності та справедливості, суд визнає причину пропуску строку поважною та визначає додатковий строк до 01 травня 2008 року, який буде достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

17 березня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою, в якій зазначає, що через розбіжність між її прізвищем і прізвищем її чоловіка та двох дітей ([PERSON]_4) вона позбавлена можливості отримувати пенсію. Просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], [PERSON]і [PERSON]. У судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши подані докази, вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом установлено, що заявниця народилася[INFO]у с.Стобихівка Камінь-Каширського району Волинської області. 22 грудня 1979 року уклала шлюб з [PERSON]. Після одруження заявниці було видано новий паспорт, де вона записана на прізвище [PERSON]. У даному шлюбі народилося двоє дітей, дочка [PERSON]та син [PERSON]. У свідоцтвах про їх народження їхні прізвища, як і прізвища батьків, зазначені «[PERSON]_4». Відповідно до ст.256 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Із встановленням факту родинних відносин пов`язане виникнення у заявниці права на отримання пенсії, тобто вказаний факт має для неї юридичне значення. Зазначене вище дає суду підстави вважати наявними родинні відносини між заявницею та [PERSON]., [PERSON]. і [PERSON] Суд судові витрати з Карасинської сільської ради не стягує, оскільки згідно ст.235 ч.7 ЦПК України такі витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона 03 вересня 1994 року вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON],[INFO]народження. На даний час шлюб між ними розірвано. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з нього в її користь аліменти на утримання двох дітей щомісячно, в розмірі по 200 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, зазначених в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був вчасно, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони з 03 вересня 1994 року по 29 листопада 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON],[INFO]народження, що стверджено копіями свідоцтв про їх народження (а.с.7-8). Згідно довідки Нуйнівської сільської ради №184 від 12.02.2008 року (а.с.3), діти сторін перебувають на утриманні позивачки. Відповідно до ст.ст.141, 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і мають рівні права та обов'язки щодо неї. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов'язків щодо її утримання. Відповідно до ст.181 цього Кодексу, одним із способів виконання батьками обов”язку утримувати дитину, за відсутності домовленості між ними з цього приводу, є присуджені за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього відповідач, як батько згаданих дітей, зобов'язаний брати участь у їх вихованні та утриманні наряду з позивачкою. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд, на підставі ч.1 ст.184 СК України, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, суд, враховуючи відсутність у відповідача інших дітей, утриманців, відсутність даних про його незадовільний стан здоров”я та матеріального становища, вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства і є достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. Задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду, та на підставі ст.367 ЦПК України допускає виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Позивачка в заяві вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 28 вересня 1996 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 124. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]народження, який на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. На даний час проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки та інтересам неповнолітнього сина. Тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримує позовні вимоги. Відповідач проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, сім'я сторін розпалась, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, наміру зберегти шлюб не мають, наданий сторонам термін для примирення вони не використали, не помирились, а тому подальше перебування у шлюбі є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Позивач в позові вказує, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 07.06.2004 року Голубівською сільською радою, Калинівського району, Вінницької області, актовий запис № 5. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]народження, який на даний час проживає разом з матір»ю і після розірвання шлюбу буде також проживати разам з матір»ю. На утримання сина з позивача стягуються аліменти. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, разом проживати не можуть і тому вже тривалий час разом не проживають. Кожен має свій бюджет, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами і тривалий час не підтримують сімейні стосунки. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітнього сина. Тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє за дорученням, підтримує позовні вимоги. Відповідачка проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, сім'я сторін розпалась, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, разом не проживають, наміру зберегти шлюб не мають, наданий сторонам термін для примирення вони не використали, не помирились, а тому подальше перебування у шлюбі є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем [PERSON] 5 липня 1996 року уклали шлюб у виконкомі Кіровської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області, актовий запис за № 12. Від сумісного проживання народилась донька [PERSON], [INFO]народження. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач два роки назад залишив сім»ю і припинив надання матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться, як і чим вона живе, що їй потрібно. Коштів позивачки недостатньо на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав, так позивачка з відповідачем [PERSON] 5 липня 1996 року уклали шлюб у виконкомі Кіровської сільської ради, Калинівського району, Вінницької області, актовий запис за № 12. Від сумісного проживання народилась донька [PERSON], [INFO]народження. Відповідач два роки назад залишив сім»ю і припинив надання матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться, як і чим вона живе, що їй потрібно. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Кіровської сільської ради за № 94 від 15.02.2008 року, однак коштів позивачки недостатньо на утримання дитини. Відповідно до чинного законодавства, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

07.07.2007 року о 2 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON], під час вчинення хуліганських дій в селі Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, заподіяли потерпілим [PERSON], [PERSON], малолітньому [PERSON] різного ступеня тілесних ушкоджень. Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.12.2007 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засуджені до різних строків покарань з застосуванням ст. 75 КК України. У відповідності до ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Згідно довідки Великобагачанської ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] було витрачено 872 грн. 34 коп. Прокурор Великобагачанського району звернувся з позовом до суду і просив стягнути з засудженого [PERSON] кошти у розмірі 872 грн. 34 коп., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], на користь районного фінансового управління Великобагачанської РДА та судові витрати і витрати на ІТЗ. На попередньому судовому засіданні прокурор свій позов підтримав. Просив справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи відповідно до вимог ст. 130 ч. 4 та ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України “ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.” Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов прокурора Великобагачанського району підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду від 27.12.2007 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України до 5 років позбавлення волі і згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (а.с.5-8). Потерпілий по справі [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Великобагачанської ЦРЛ з 07.07.2007 року по 27.07.2007 року і на його лікування було витрачено 872 грн. 34 коп. (а.с.4). Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. При таких обставинах справи, коли сума завданих збитків закладу охорони здоров'я не була відшкодована в добровільному порядку, у суду є підстави для задоволення позову прокурора і для стягнення з [PERSON] коштів, витрачених на лікування потерпілого.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

07.07.2007 року о 2 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON], під час вчинення хуліганських дій в селі Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, заподіяли потерпілим [PERSON], [PERSON], малолітньому [PERSON] різного ступеня тілесних ушкоджень. Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.12.2007 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засуджені до різних строків покарань з застосуванням ст. 75 КК України. У відповідності до ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Згідно довідки Великобагачанської ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] було витрачено 110 грн. 52 коп. Прокурор Великобагачанського району звернувся з позовом до суду і просив стягнути з засудженого [PERSON] кошти у розмірі 110 грн. 52 коп., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], на користь районного фінансового управління Великобагачанської РДА та судові витрати і витрати на ІТЗ. На попередньому судовому засіданні прокурор свій позов підтримав. Просив справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи відповідно до вимог ст. 130 ч. 4 та ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України “ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.” Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов прокурора Великобагачанського району підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду від 27.12.2007 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі і згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (а.с.5-8). Потерпілий по справі [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Великобагачанської ЦРЛ з 07.07.2007 року по 10.07.2007 року і на його лікування було витрачено 110 грн. 52 коп. (а.с.4). Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. При таких обставинах справи, коли сума завданих збитків закладу охорони здоров'я не була відшкодована в добровільному порядку, у суду є підстави для задоволення позову прокурора і для стягнення з [PERSON] коштів, витрачених на лікування потерпілого.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

07.07.2007 року о 2 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON], під час вчинення хуліганських дій в селі Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, заподіяли потерпілим [PERSON], [PERSON], малолітньому [PERSON] різного ступеня тілесних ушкоджень. Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.12.2007 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засуджені до різних строків покарань з застосуванням ст. 75 КК України. У відповідності до ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Згідно довідки Великобагачанської ЦРЛ на лікування потерпілого [PERSON] було витрачено 110 грн. 52 коп. Прокурор Великобагачанського району звернувся з позовом до суду і просив стягнути з засудженого [PERSON] кошти у розмірі 110 грн. 52 коп., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], на користь районного фінансового управління Великобагачанської РДА та судові витрати і витрати на ІТЗ. На попередньому судовому засіданні прокурор свій позов підтримав. Просив справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив справу розглянути на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи відповідно до вимог ст. 130 ч. 4 та ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України “ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.” Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов прокурора Великобагачанського району підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду від 27.12.2007 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі і згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (а.с.6-13). Потерпілий по справі [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Великобагачанської ЦРЛ з 07.07.2007 року по 10.07.2007 року і на його лікування було витрачено 110 грн. 52 коп. (а.с.4). Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. При таких обставинах справи, коли сума завданих збитків закладу охорони здоров'я не була відшкодована в добровільному порядку, у суду є підстави для задоволення позову прокурора і для стягнення з [PERSON] коштів, витрачених на лікування потерпілого.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, що розміщене на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Згідно заповіту, посвідченого 7 травня 1996 року секретарем Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, [PERSON] заповів йому та [PERSON], який [INFO] помер, все належне при житті майно. Однак, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини він своєчасно не подав, оскільки не був обізнаний у юридичних тонкощах особливостей прийняття спадщини і добросовісно вважав себе власником спадкового майна. Крім того, він весь час мешкав і працював у місті Кременчуці, що позбавляло його можливості у робочій час з'явитись до нотаріальної контори. Дані обставини вважає поважними причинами пропущення строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про визнання позовних вимог і слухання справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні за таких підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом даного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначена позивачем причина несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори є поважною, а тому надає позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини і вважає достатнім терміном - один місяць.

Outcome: approved