Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А” вартістю 6549 гривень, гараж позначений літерою „Б” вартістю 3625 гривень, сарай позначений літерою „В” вартістю 1878 гривень, погріб із шийкою позначений літерами „ВхПд” вартістю 639 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 5886 гривень, сарай позначений літерою „Д” вартістю 365 гривень, літню кухню позначену літерою „Е” вартістю 3076 гривень, ганок позначений літерою „а” вартістю 113 гривень, ворота позначені №1 вартістю 768 гривень, огорожу позначену №2 вартістю 1065 гривень, колодязь питний позначений №3 вартістю 1012 гривень, що знаходяться [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 24976 гривень. Представник відповідача сільський голова с. Грушівці Кельменецького району Чернівецької області Панкевич О.О. позов визнав з тих підстав, на які позивачка посилається у своїй позовній заяві. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилалася на те, що спірне господарство побудували батьки позивача. Після смерті батька позивач вирішив оформити свої спадкові права. Однак він виявив, що на будівництво відсутні документи. Спірні споруди не порушують будівельних, санітарних екологічних та протипожежних норм і правил. Судом встановлено, що 15 вересня 2007 року позивач [PERSON] уклав з Грушовецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,25 Га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована [ADDRESS], строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А” вартістю 6549 гривень, гараж позначений літерою „Б” вартістю 3625 гривень, сарай позначений літерою „В” вартістю 1878 гривень, погріб із шийкою позначений літерами „ВхПд” вартістю 639 гривень, сарай позначений літерою „Г” вартістю 5886 гривень, сарай позначений літерою „Д” вартістю 365 гривень, літня кухня позначена літерою „Е” вартістю 3076 гривень, ганок позначений літерою „а” вартістю 113 гривень, ворота позначені №1 вартістю 768 гривень, огорожа позначена №2 вартістю 1065 гривень, колодязь питний позначений №3 вартістю 1012 гривень, загальна дійсна вартість яких становить 24976 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні, екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані [ADDRESS].

Outcome: approved