Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права власності. У судовому засіданні позивач [PERSON] змінила та уточнила позовні вимоги, та просила суд визнати недійсним Наказ Головного управління житлового забезпечення Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 29 березня 2007 року № 581-С/КІ про видачу свідоцтв про право власності та виданого на його підставі Свідоцтво про право власності від 30 березня 2007 року, виданого [PERSON] та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації в книзі д. 392-146 за реєстровим №8282 від 04.04.2007р.; при оформлені права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в м. Києві із загальної площі квартири та додаткової 30 % площі балкону на головному фасаді будинку виключити площу 21,6 кв.м. світлового ліхтаря та площу 7,9 кв.м. антресолі; на підставі пункту 23 Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2001 р. № 1820 зобов'язати Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації видати наказ про видачу нового свідоцтва про право власності [PERSON] з виключенням площі 21,6 кв.м. світлового ліхтаря та площі 7,9 кв.м. антресолі з загальної площі квартири [NUMBER] та додаткової 30 % площі балкону на головному фасаді будинку в будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в місті Києві; зобов'язати [PERSON] звільнити частину горищного приміщення над світловим ліхтарем площею 21,6 кв.м. та антресолі площею 7,9 кв.м. в будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві для забезпечення спільного користування мешканцями будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві та зобов'язати [PERSON] та Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію не чинити перешкод у здійсненні [PERSON] права спільної сумісної власності на частину горищного приміщення над світловим ліхтарем площею 21,6 кв.м. та антресолі площею 7,9 кв.м. в будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві. В судовому засіданні представники позивача змінені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачем - Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією надіслано до суду відзив, в якому Відповідач проти позовних вимог заперечує, просить зупинити провадження в справі до вирішення іншої справи, що знаходиться в провадженні Київського апеляційного адміністративного суду, а подальший розгляд здійснити за відсутності представника відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав , посилаючись на те, що на законних підставах у 2007р. було оформлено право власності [PERSON] на мансардне приміщення та на приміщення світлового ліхтаря. Вважав, що позивачами пропущено строк позовної давності, оскільки їм було відомо, що з 2000р. відповідач користується приміщенням світлового ліхтаря. Відповідачем - Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчий орган Київської міської ради направлено до суду письмові пояснення в яких вони просять суд в задоволені позову відмовити та розглянути справу без участі представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно визначення термінів, наведених у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб'єкт не перебуває „при здійсненні управлінських функцій” і не має встановлених нормами КАС України ознак суб'єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися в іншому порядку, встановленому законом. Згідно статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з реалізацією сторонами прав співвласників будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві. Спір, порушений позивачем як співвласником майна щодо передачі спірних приміщень у одноособову власність [PERSON] є спором з правовідносин власності і не є справою адміністративної юрисдикції. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є сусідами і володіють на праві власності квартирами [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності [PERSON] на квартиру [NUMBER] в будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві, виданого 21.11.2001р. та зареєстрованого в БТІ за реєстровим №8282 від 29.11.2001р. [PERSON] належить квартира [NUMBER] будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30 березня 2007 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації в книзі д. 392-146 за реєстровим №8282 від 04.04.2007р. Зазначене свідоцтво про право власності видане [PERSON] на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 29 березня 2007 року № 581-С/КІ про видачу свідоцтв про право власності. Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 1369 від 09.11.2006р. затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта „квартири [NUMBER] в житловому будинку №28/19 на вул. Лютеранській”. В розпорядженні № 1369 від 09.11.2006р. крім того зазначено врахувати, що загальна площа квартири [NUMBER] в будинку № 28/19 на вул. Лютеранській складає 253,0 кв.м. (і додатково 30% площі балкону на головному фасаді будинку). Громадянину [PERSON] право власності за збудовані приміщення оформити у встановленому порядку. У Свідоцтві про право власності зазначено, що квартира [NUMBER], яка належить [PERSON] складається з 5 кімнат, житловою площею 117,90 кв.м. загальною площею 255,60 кв.м. Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку літера „А” по вул. Лютеранській, 28/19 у складі квартири [NUMBER] включено по мансарді приміщення 12 „зимовий сад” площею 21,6 кв.м. та вбудована в ньому антресоль під номером 16 площею 7,9 кв.м. На плані мансарди літ „А” приміщення 12 площею 21,6 кв.м. визначено як світловий ліхтар. Комунальне підприємство Печерської районної ради по утриманню житлового господарства „Хрещатик” стосовно надання інформації про призначення світлового ліхтаря над сходовою клітиною в будинку № 28/19 на вул. Лютеранській повідомило листом від 25.01.2008р. за №89, що згідно „термінів та визначень понять” ДБН В.22-152005 с.29 світловий ліхтар - це засклена конструкція покриття для освітлення приміщень сходової клітки або внутрішнього дворика. Отже, світловий ліхтар є невід'ємним елементом допоміжних приміщень житлового будинку, призначених для забезпечення експлуатації будинку. У п. 2 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” від 19.06.1992 р. № 2482-XII визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку та технічного обладнання. Допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Згідно визначення термінів статті 1 Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку” від 29.11.2001 р. № 2866-III неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. В свою чергу, також визначено технічне обладнання багатоквартирного будинку це інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання, елеваторних вузлів, а також елементи благоустрою території). Статтею 19 Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку” закріплено, що неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. У підпункті 1.1. пункту 1 Рішення № 4-рп/2004 від 02.03.2004 р. Конституційний Суд України вирішив, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Отже, судом встанолено, що частина горищного приміщення світловий ліхтар площею 21,6 кв.м. та обладнана в ньому антресоль площею 7,9 кв.м. є технічним обладнанням будинку, а тому є неподільним майном, що перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку № 28/19 по вул. Лютеранській в м. Києві. В результаті оформлення [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] до її складу в супереч діючому законодавству, а отже неправомірно було включено неподільне майно, а саме, світловий ліхтар площею 21,6 кв.м. та обладнана в ньому антресоль площею 7,9 кв.м., які перебувають у спільній сумісній власності співвласників зазначеного багатоквартирного будинку. Таким чином, суд вбачає порушеним право спільної сумісної власності на спірні приміщення позивача [PERSON] Що стосується тверджень представника відповідача про необхідність застосування до даних вимог позовної давності та відмову у задоволенні позову, в зв»язку з пропуском позовної давності, то суд вважає, що право позивачки було порушено в 2007р. наданням у власність [PERSON] спірного приміщення світлового ліхтаря. Отже, на думку суду, позивачка не пропустила строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого майнового права. Стаття 321 ЦК України вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частини 2 статті 393 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Статтею 369 ЦК України закріплено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], як і всі співвласники багатоквартирного будинку мають право спільно користуватися та розпоряджатись майном, що є у спільній сумісній власності, а саме, приміщенням світлового ліхтаря площею 21,6 кв.м. та обладнаною в ньому антресоллю площею 7,9 кв.м. Тому суд задовольняє вимоги позивача про зобов'язання відповідачів не чинити перешкод позивачу у користуванні зазначеними приміщеннями. Таке користування має здійснюватись всіма співвласниками та за їх спільною згодою. Відповідачем Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської ради (КМДА) видано наказ від 29 березня 2007 року № 581-С/КІ про видачу свідоцтв про право власності на підставі документів, перелік яких визначений у Положенні про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2001 р. № 1820. Серед документів, що стали підставою для наказу від 29 березня 2007 року № 581-С/КІ є технічна документація БТІ. В технічній документації БТІ, а саме, поверховому плані та експлікації внутрішніх площ квартири [ADDRESS] в м. Києві, як встановлено судом, неправомірно включено спірні приміщення під номером 12 та 16, а саме, світловий ліхтар площею 21,6 кв.м., визначений в експлікації „зимовий сад” та обладнана в ньому антресоль площею 7,9 кв.м., які перебувають у спільній сумісній власності співвласників зазначеного багатоквартирного будинку. Суд приходить до висновку необхідності визнати недійсним наказ Головного управління житлового забезпечення Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 29 березня 2007 року № 581-С/КІ про видачу свідоцтв про право власності та видане на його підставі свідоцтво про право власності від 30 березня 2007 року. Отже суд у вищезазначеній частині визнає позовні вимоги обґрунтованими, в решті позовних вимог відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: partial