Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

29.10.2007 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у розмірі 1416,13 грн., яка виникла при виконанні виконавчого листа та 6046,32 грн. неустойки, яка виникла через несвоєчасну виплату аліментів. Свої вимоги у судовому засіданні позивач підтримав у повному обсязі, обґрунтовує їх тим, що за рішенням суду з відповідача на його користь було стягнено аліменти у розмірі 100 грн. щомісячно. Після винесення рішення а також і після пред'явлення виконавчого листа до виконання, відповідач досі нічого йому не сплатив. Ця заборгованість, відповідно довідки виконавчої служби складає 1416,13 грн. На цю суму за період з 26.08.2006 року по 01.10.2007 року він нарахував неустойку у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів на суму 6046,32 грн., яку також просить стягнути з відповідача на підставі ст. 196 СК України. Відповідач із позовом не погоджується, суду пояснив, що рішенням суду з нього було стягнено аліменти на користь позивача, але не погодившись з таким рішенням позивач сам подав апеляційну скаргу. Його апеляцію було розглянуто, і лише 17.08.2007 року видано виконавчий лист. До виконавчої служби він був запрошений повісткою 05.10.2007 року, йому запропоновано було добровільно виконати рішення суду, від чого він не відмовлявся і про що написав заяву. Таким чином аліменти не сплачувалися не по його віні, тому він не зобов'язаний платити пеню. Щодо стягнення заборгованості, то він вважає недоцільним вдруге стягувати суму, яка вже стягнена. Вислухавши сторони, з'ясувавши обставини справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 14.02.2007 року з [PERSON] стягнено аліментів на користь [PERSON] у розмірі 100 грн. щомісячно починаючи з 26.07.2006 року, довічно. Ухвалою Апеляційного суду АР Крим зазначене рішення залишено без змін. За зазначеним рішенням суду 17.08.2007 року Київським районним судом м. Сімферополя видано виконавчий лист № 2-461 2007 р., який того ж числа пред'явлено до виконання позивачем. Відповідно довідки державного виконавця Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ, станом на 01.10.2007 року заборгованість по виконавчому листу № 2-461 2007 р. складає 1416,13 грн., яка виникла з 26.07.2006 року. Таким чином питання щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача судом вирішено по суті, ухвалене відповідне рішення, яке набуло чинності, видано виконавчий лист, якій звернено до виконання. За таких підстав порядок, та строки виконання цього рішення знаходяться вже в сфері виконавчого провадження і законних підстав для стягнення вже стягнених аліментів судом не вбачається, а тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 1416,13 грн. задоволенню не підлягають. Положення ст. 194 СК України щодо стягнення заборгованості по аліментам, стосується лише тих аліментів, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України. Вимоги позивача щодо стягнення неустойки на підставі ст. 196 СК України також не підлягають задоволенню. Відповідно ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки. Як вбачається з матеріалів справи, вини відповідача [PERSON] в тому, що виникла зазначена вище заборгованість не мається. Ця заборгованість виникла підчас розгляду справи по першій та по другій інстанціях, а виконавчий лист було пред'явлено до виконання лише 17.08.2007 року, що йдеться з заяви позивача на ім'я начальника Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ. Повісткою відповідач був викликаний до виконавчої служби лише 05.10.2007 року, коли і написав заяву про зобов'язання виплачувати аліменти за виконавчим листом. Таким чином суду не надано доказів тому, що саме за вини відповідача виникла зазначена заборгованість, а тому підстав для стягнення неустойку судом не вбачається. На підставі ст. 82 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач є інвалідом другої групи, суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від оплати витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи. Від сплати судового збору позивач звільнений за Декретом «Про державне мито». На підставі наведеного,

Outcome: dismissed