Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-14 00:00:00

позивачки звернулись до суду з позовною заявою про виділення долі у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно посилаючись на ті обставини, що [INFO] померла їх мати [PERSON], а [INFO] помер батько [PERSON] ,після смерті яких відкрилась спадщина , яка складається із частини квартири [ADDRESS] . Ця квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.10.1997 року виробничим об»єднанням «Лисичанстьквугілля» на праві спільній сумісній власності. При житті матері та батька в натурі частки із квартири не виділялись. Мати та батько заповідали належну їм частку квартири , згідно заповіту, [PERSON] та [PERSON]. Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, бо не виділені долі кожного в приватизованій квартирі. Вважають долі кожного в приватизованій квартирі рівними, по 1/6 частині кожному, а також просять визнати за ними право власності за заповітами на 1/6 частину квартири після смерті [PERSON] померлої [INFO] та 1/6 частину квартири після смерті [PERSON] в рівних долях. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила виділити долі кожного в приватизованій 01.10.1997 року квартирі [ADDRESS] по 1/6 частині за кожним та визнати за нею право на спадщину на 1/6 частину квартири після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та 1/6 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] відповідно їх заповітів . До нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно вона не зверталась, бо вважала, достатнім заповіту, а також того, що вона фактично прийняла спадщину, бо постійно проживала в цій квартирі на момент смерті батьків. Позивачка [PERSON] також просила задовольнити її позов у повному обсязі. Після смерті батька вона зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, бо не виділені долі кожного в приватизованій квартирі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з»явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, з позовом згодні. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року (а.с. 10) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Суд вважає, що сторони мають рівні долі в цій квартирі, тому вважає за необхідне виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. по 1/6 частині в квартирі [ADDRESS] на підставі ст.. 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно заповіту від 09.12.2000 року ( а.с.7) [PERSON] все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, в тому числі належну їй частку квартири [ADDRESS] заповідала [PERSON] та [PERSON]. Відповідно заповіту від 09.12.2000 року ( а.с.8) [PERSON] все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, в тому числі належну йому частку квартири [ADDRESS] заповідав [PERSON] та [PERSON]. Із довідки нотаріальної контори № 1987/1-11 від 27.12. 2007 року ( а.с.29) вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] до Лисичанської ДНК з заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померлого [PERSON]. Із довідки нотаріальної контори № 1986/1-11 від 27.12.2007 року ( а.с.28) вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] до Лисичанської ДНК з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із довідки паспортної служби від 02.10.2007 року ( а.с.12) вбачається, що [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] на момент їх смерті проживала [PERSON] - дочка. Проживаючи в квартирі [ADDRESS] і після смерті батьків, вона фактично прийняла спадщину. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином суд вважає, що позов позивачів підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.1233, 1268 ЦК України

Outcome: approved