overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

09 січня2008 року позивач звернулась до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO]. померла її бабуся [PERSON]. Після смерті бабусі відкрилась спадщина яка складає 3\5 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS]. На зазначеній 3\5 частини домоволодіння померлій реально належали: передня 1-1 площею 3,8 кв.м., кімната 1-2 площею 8,7 кв.м., кімната 1-3 площею 16,6 кв.м., 2 частина сіней «а», веранда «а1», 1/3 частина погреба «а2», сарай «5», ворота №1. Право власності на зазначені приміщення домоволодіння належить померлій на підставі рішення народного суду Новозаводського району м. Чернігова від 13.02.1976 року. Позивачка на сьогоднішній день не оформила право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті бабусі, в зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на весь житловий будинок[ADDRESS], в наслідок не здачі його своєчасно в експлуатацію, тому вимушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на 3/5 частини будинку [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила визнати за собою право власності на 3/5 частину будинку [ADDRESS]. Представник відповідача Чернігівської міської ради позов визнав. Третя особа [PERSON]. проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], яка заповіла належну їй частину домоволодіння по [ADDRESS] позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за адресою [ADDRESS]. Право власності на приміщення домоволодіння належить померлій на підставі рішення народного суду Новозаводського району м. Чернігова від 13 лютого 1976 року, а саме: передня 1-1 площею 3,8 кв.м., кімната 1-2 площею 8,7 кв.м., кімната 1-3 площею 16,6 кв.м., 2 частина сіней «а», веранда «а1», 1/3 частина погреба «а2», сарай «5», ворота №1. Внаслідок не здачі своєчасно будинку в експлуатацію позивачка не може надати нотаріальній конторі Витяг з Реєстру прав власності про належність померлій спірного майна для отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно довідки КП «Чернігівське МБТІ» 3/5 частини домоволодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 16). Позивачка у встановленому порядку 23 січня 2003 року звернулась до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачкою в судовому засіданні доведено право власності на 3/5 частину будинку розташованого по [ADDRESS], а тому за нею належить визнати таке право.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

10.01.2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У позові зазначив, що в спірній квартирі, яка є його власністю, відповідачка не проживає, з 1996 1986 року залишила квартиру, її місце проживання невідоме, хоча ніяких перешкод у користуванні житлом їй не чинилося. Посилаючись на норми ст. ст. 391, 405 ЦК України, просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знаяти її з реєстрації. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Вимоги ст. 76 ЦПК України щодо виклику відповідачки виконані. Представники відповідача - ВГІРФЛ Хортицького РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області та третьої особи - ЖБК № 266 «Запоріжсталь-22» в судове засідання не з'явилися. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON]. В квартирі також зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON], яка фактично не прозиває в цій квартирі з 03.11.1987 року, хоча її вселенню і проживанню ніхто не перешкоджав. Ці обставини підтверджуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи за зверненням [PERSON], довідкою ЖБК, а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]. Таким чином, відповідачка відсутня без поважних причин понад 1 рік. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

28.02.2008 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу за договором позики. У позові зазначив, що 27.09.2007 р. між сторонами був укладений договір позики, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язався в строк до 06.10.2007 р. повернути йому гроші в сумі 7.000 грн. (без нарахування відсотків), але не зробив цього. Посилаючись на норми ст. 625 ЦК, просить стягнути з відповідача 7000 грн. основного боргу, 81,69 грн. - 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання, а також судові витрати 100 гривень 81 копійку, та витрати на послуги адвоката 300 гривень. Відповідач [PERSON]. у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив суду, що дійсно брав кошти у борг у позивача, за матеріальних труднощів своєчасно не мав можливості повернути. За згодою сторін суд ухвалив виносити рішення при попередньому розгляді справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 27.09.2007 р. між сторонами укладено договір позики у простій письмовій формі (розписка, а.с. 6). За умовами договору [PERSON] передав, а [PERSON]. в строк до 06.10.2007 р. зобов'язався повернути гроші в сумі 7000 грн. Вказані обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються розпискою. Свої зобов'язання за договором відповідач [PERSON]. не виконав, прострочення склало 142 дні - з 07.10.2007 р. по 28.02.2008 р. Сума заборгованості розраховується за наступною формулою: 7.000 грн. основного боргу + ((7.000 грн. х 3 % річних за законом) х 142 дні прострочення) : 365 календарних днів) = 7.000 + (7.000 х 3 % х 142) : 365 = 7.000 + 81,69 = 7.081,69 грн. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК з відоповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Запорізького міського центру зайнятості, в якому просить стягнути з [PERSON]. збитки, заподіяні корупційним діянням, а саме незаконно отримані нею місячну премію та надбавку за високі досягнення у праці за квітень 2007 року в загальній сумі 426 гривень 32 копійки Представник Запорізького міського центру зайнятості позов підтримав. Відповідач з позовом згоден. За згодою сторін суд ухвалив виносити рішення при попередньому розгляді справи. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. працюючи в Правобережному міжрайонному центрі зайнятості на посаді провідного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення. З метою отримання місячної премії та надбавки за високі досягнення в праці за квітень 2007 року в загальній сумі 426 гривень 32 копійки, [PERSON]. внесла недостовірну інформацію в персональні картки, додаток №1, електронну базу даних про осіб, які нібито були працевлаштовані за направленням центру зайнятості, що призвело до необґрунтованого завищення кількості працевлаштованих осіб, і, як наслідок, до необґрунтованої виплати премії та надбавки [PERSON]. За вказане діяння [PERSON]. постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2007 року, яке набрало законної сили, була притягнута до адміністративної відповідальності на підставі п.»а» ч.2 ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказаною постановою судді встановлено, що виплата [PERSON]. в квітні 2007 року премії та надбавки за високі досягнення в праці в загальній сумі 426 гривень 32 копійки є необґрунтованою. Згідно довідок з Запорізького міського центру зайнятості, [PERSON]. в квітні 2007 року було дійсно виплачено премію та надбавку за високі досягнення у праці в загальній сумі 426 гривень 32 копійки.У відповідності до ст.13 Закону України «Про боротьбу з корупцією» в редакції від 01.12.2006 року, збитки, заподіяні державі, установі, організації, підприємству, незаконним використанням коштів підлягають відшкодуванню винними особами на загальних підставах і умовах матеріальної відповідальності працівників. Згідно вимог ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них обов»язків. В даному випадку факт порушення [PERSON] покладених на неї службових обов»язків підтверджується постановою судді від 14.09.2007 року, та у відповідності до ст.61 ЦПК України додаткового доказування не потребує. Таким чином, з [PERSON]. підлягають стягненню незаконно отримані нею кошти у вигляді премії та надбавки за високі досягнення у праці за квітень 2007 року в загальній сумі 426 гривень 32 копійки. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки повинні бути стягнені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач ЖБК № 290 «Будівельник 25» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за технічне обслуговування і комунальні платежі за період з 01.03.2006 року по 31.12.2007 рік у сумі 3323,42 гривні. У попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутністю та про визнання позовних вимог ЖБК № 290 «Будівельник 25» в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно відповідачі по справі зареєстровані та постійно мешкають [ADDRESS] та згідно розрахунку заборгованості мають заборгованість за технічне обслуговування та комунальні платежі у розмірі 3323,42 гривень за період з 01.03.2006 року по 31.12.2007 року. У відповідності до ст. ст. 145, 149 ЖК України, п. 3 ст. 48, ст. 48 Примірного статуту ЖБК права і обов'язки члена ЖБК, а також членів його сім'ї визначаються статутом кооперативу. Повнолітні члени сім'ї члена кооперативу зобов'язані брати участь в оплаті витрат по експлуатації та ремонту будинку та квартири, своєчасно вносити платежі за комунальні послуги, взноси на поточний і капітальний ремонт будинку і експлуатаційні витрати на утримання будинку та біля домової території. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, вони стягуються з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка просить розірвати спадковий договір, укладений 11.06.2007 року між нею та [PERSON], покликаючись на те, що 11 червня 2007 року в Стрийській державній нотаріальній конторі вона уклала спадковий договір, відповідно до якого на випадок своєї смерті передає у власність відповідачці [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] і покладає на відповідачку [PERSON] та [PERSON] обов'язки, які вони повинні виконати, а саме : до смерті здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу ; поховати її згідно з християнським обрядом на кладовищі м. Стрия. [INFO] набувач за спадковим договором [PERSON] помер і відповідно перестав виконувати покладені на нього обов'язки, а тому вона просить розірвати спадковий договір, укладений 11.06.2007 року між нею та [PERSON] у зв'язку зі смертю останнього. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] позов визнала, проти його задоволення не заперечила. Представник третьої особи - державної нотаріальної контори міста Стрия, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, сторонами по справі є відчужував та набувач за спадковим договором від 11.06.2007 року, відповідно до якого позивачка на випадок своєї смерті передає у власність відповідачці [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] і покладає на відповідачку [PERSON] та [PERSON] обов'язки, які вони повинні виконати, а саме : до смерті здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу ; поховати її згідно з християнським обрядом на кладовищі міста Стрия. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відтак, суд вважає, що спадковий договір, укладений 11.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати у зв'язку зі смертю останнього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. 06 лютого 2008 року шлюб було розірвано з вини відповідача. Їх син проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Вона не працює, бо знаходиться і відпустці по догляду за дитиною. Відповідач позовні вимоги визнав частково ,та суду пояснив,що 06 лютого 2008 року розірвав шлюб з позивачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження. Також від першого шлюбу має сина [PERSON], [INFO] року народження на утримання якого платить аліменти в розмірі &frac14; частини. Позивачка згодна з стягненням на її користь 1/6 частини, так як їй відомо, що відповідач сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу у розмірі &frac14; частини. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленними наступні обставини. [INFO] року народився син [PERSON], батьками якого є сторони/а.с.4/. Відповідач працює та має стабільний заробіток/а.с.7/. Згідно виписки із рішення суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO] року народження у розмірі &frac14; частини/а.с.11/. Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов”язків батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Однак у суда відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі, так як згідно виписки із Рішення Жовтневого районного суду від 29.04.2003 року відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі &frac14; частини заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить шлюб з відповідачем розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17.09.1988р., який оформлений відділом РАЦС м. Верховцево Дніпропетровської області, актовий запис №57. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]р.н. З 2004р. шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Шлюб просить розірвати з тих підстав, що вони втратили почуття взаємопорозуміння і поваги один до одного, в них постійно виникали сварки і конфлікти, втрачені почуття любові, тривалі напружені стосунки, різні інтереси, кожен з них вирішує свої проблеми самостійно, стали зовсім чужими людьми, відповідач тривалий час знаходився в м. Москві. Намагались примиритись, спроби примиритись нічого не дали, примирення між ними неможливе і шлюб необхідно розірвати. Сім'я розпалась остаточно і шлюб поновлений бути не може. Просить витрати пов'язані з розглядом справи стягнути з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, з причинами розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу, згоден нести витрати пов'язані з розглядом справи. Враховуючи вимоги позовної заяви позивача, вислухавши думку відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України “шлюб може бути розірваний у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими”. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони припинили подружні стосунки, судом строк для примирення не надавався, сторони не примирялися, примирення б належних результатів не дало і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 105, 110 СК України шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить шлюб з відповідачкою розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачкою по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19.03.2004р., який оформлений Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпродзержинська, актовий запис №96, від якого мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON],[INFO]р.н., що залишиться проживати з матір'ю. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, ведуть окреме господарство, спільного бюджету не мають. Напружені стосунки, різні інтереси, конфлікти, кожний з них вирішує проблеми окремо, тривалий час мешкають окремо, стали зовсім чужими людьми. Шлюб просить розірвати з тих підстав, що вони втратили почуття взаємопорозуміння і поваги один до одного, мали місце непорозуміння, примиритись не намагались, примирення між ними неможливе ні при яких умовах, сім'я розпалася остаточно і шлюб поновлений бути не може. Згоден нести витрати пов'язані з розглядом справи. До початку попереднього судового засідання надав заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, на розірвання шлюбу згодна, претензій до позивача не має, просить витрати пов'язані з розглядом справи стягнути з позивача. Враховуючи заяву позивача, позицію відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і родину України “шлюб може бути розірваний у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими”. У судовому засіданні дійсно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони припинили подружні стосунки, не примирялися і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини, оскільки дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач, як батько дитини, зобов'язаний по закону також її утримувати і має таку можливість. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі знаходилася в фактичних шлюбних відносинах з літа 2005р. по вересень 2007р. Від цих фактичних відносин мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]р.н. На даний час фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Їй важко утримувати дитину самій. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не працює, але працездатний. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Витрати по справі просить стягнути з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден виплачувати аліменти на утримання дитини, не заперечує, щоб аліменти на утримання дитини отримувала позивачка. Згоден сплачувати витрати, пов'язані з розглядом справи. Вислухавши пояснення позивача, враховуючи думку відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, в силу ст.181 СК України той із них, хто проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батьками дитини, а коли домовленості немає - за рішенням суду. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує відповідно до ст.182 СК України стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, а також те, що останній інших непрацездатних осіб на утриманні не має, - і вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини. Виходячи з наведеного, ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved