Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

[PERSON] пред'явила позовом до Баштанівської сільської ради Та- тарбунарського району про стягнення розрахункових коштів та моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. З 09 жовтня 2003 року вона працювала головою Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. 18 квітня 2006 року її було звільнено з посади у зв'язку із закінченням строку повноважень відповідно до ч.1 ст.42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводяться в день звільнення. Однак, вона до теперішнього часу розрахунок від відповідача так і не отримала, тому просить у відповідності до ст.117 КЗпП України стягнути на її користь середньомісячний заробіток в розмірі 3968,52 грн.(із розрахунку 1322,84 х 3 місяці) за час затримки розрахунку. Крім того, нею, як головою сільської ради було видано розпорядження головному бухгалтеру сільської ради про перерахунок її заробітної плати за пе-ріод з січня по березень 2006 року та компенсації за невикористану відпустку у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Однак, розпорядження до теперішнього часу не виконано, тому вона не отримала розрахунок у повному обсязі. Вона вважала, що за період з січня 2006 року до звільнення її заробітна плата повинна була складати з відрахуван-нями обов'язкових платежів 1400 грн., та враховуючи отримані кошти за цей період, залишок недовиплаченої заробітної плати складає 807 грн., які вона також просила стягнути з відповідача. Також діями відповіда-ча їй було спричинено моральну шкоду, оскільки, не одержуючи зарплати, вона не могла забезпечити себе та свою сім'ю, придбати необхідні предмети вжитку та речі, був порушений звичний спосіб її життя, до того ж вона та її дочка на той час потребували негайного лікування для чого й були потрібні кошти, але вона їх так і не отримала, тому просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги у бік їх збільшення, просила стягнути на її користь з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 18 квітня 2006 року по лютий 2008 року, у сумі 38115 грн. ( із розрахунку 1815 грн. х 21 міс. ); виплати згідно Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у сумі 10890 грн. ( 1815 грн. х 6 міс. ); недоплату заробітної плати згідно акта КРВ у сумі 899 грн.47 коп.; компенсацію за невикористану відпустку у сумі 947 грн.24 коп.; моральну шкоду у сумі 10000 грн. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що заробітна плата позивачці дійсно була отри-мана на рахунок до видачі в червні місяці 2006 року, але не з вини відповідача, а тому, що сільська рада є бюджетною організацією і фі-нансується з районного бюджету, всі працівники сільської ради також отримали заробітну плату з затримкою, такі затримки виплати заробіт-ної плати відбувалися і раніше, про що відомо самій позивачці, яка працювала раніше сільським головою. Крім того, за період роботи пози-вачки на зазначеній посаді нею також, як керівником, допускалися по-рушення фінансової дисципліни, про що вказано в акті перевірки КРВ в Татарбунарському районі. Про отримання грошей на виплату заробітної плати позивачка була сповіщена, але вона не приходила за ними на про-тязі місяця, що потягло за собою порушення зберігання коштів в касі і як наслідок цього накладення штрафних санкцій на відповідача. З пози-вачкою сільська рада розрахувалась, їй не сплачено тільки недоплату, що встановлено актом КРВ. Ніякої моральної шкоди з боку сільської ра-ди позивачці заподіяно не було. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали сп-рави, суд вбачає правові підстави для часткового задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала головою Баштанівської сільської ради Татарбунарського району і 18.04.2006 р. в зв'язку з переобранням була звільнена з посади ( а.с.6 ). Відповідно до штатного розпису з 01.01.2006 р. на 2006 р., копія якого є у справі ( а.с.7 ), фонд заробітної плати голови Баштанівсь-кої сільської ради на місяць складав 1815 грн. ( разом з надбавкою 50% - 605 грн. ). Як видно з копії рішення сесії Баштановської сільської ради № 18 від 21 червня 2006 року ( а.с.43 ) втратили свою чинність штатні роз-писи, накази про встановлення надбавок, доплат і премій та положення про оплату праці, преміювання чи використання фонду оплати праці. Рішенням сесії Баштановської сільської ради № 19 від 21 червня 2006 року скасовано рішення сесії сільської ради № 113 від 17.03.2006 р. “Про встановлення надбавки сільському голові”, що видно з його ко-пії ( а.с.31 ). Зазначені рішення сесії сільської ради не оскаржувались, їх не відмінено, тому вони є чинними. Відповідно до нового штатного розпису з 01.01. по 18.04.2006 р. ( а.с.41 ) фонд заробітної плати голови Баштанівської сільської ради на місяць складав 1210 грн. Тобто, з початку 2006 року та до звільнення з займаної посади позивачка отримувала заробітну плату у сумі 1210 грн. Копіями видаткових касових ордерів від 20 квітня 2006 року, роз-рахунково-платіжної відомості ( а.с.35,207,202-203 ) підтверджується, що позивачці проведено перерахунок заробітної плати за січень-березе-нь 2006 року і оздоровчих та виплачено їй 1421 грн.36 коп. З копій видаткових касових ордерів від 26 липня 2006 року, роз-рахунково-платіжної відомості ( а.с.35,207,200-201 ) видно, що пози-вачкою отримано заробітну плату за квітень-червень 2006 року у сумі 2518 грн.07 коп. Згідно копії розрахунково-платіжної відомості ( а.с.204-205 ) у серпні 2006 року позивачкою отримано заробітну плату у сумі 2622 грн. 72 коп. Актом ревізії виконання Баштанівською сільською радою бюджету № 470-20/70 від 14.11.2006 р. ( а.с.69-103 ) встановлено, що колишньому сільському голові [PERSON] за 2005-2006 р.р. було недоплачено зарпла-ту у сумі 683 грн.79 коп., а також недоплачено компенсацію у сумі 215 грн.68 коп. ( а.с.83 ), всього недоплата склала 899 грн.47 коп. Таким чином, відповідачем проведено розрахунок з позивачкою, їй сплачено належні їй суми, за виключенням недоплати, що встановлено ревізією, у сумі 899 грн.47 коп. Крім того, позивачка наполягала на стягненні на її користь ком-пенсації за невикористану відпустку у сумі 947 грн.24 коп. Представники відповідача запевняли, що позивачці виплачено заз-начену компенсацію, але об'єктивних доказів на цей рахунок ними нада-но не було. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація за невикористану відпустку у сумі 947 грн.24 коп. разом з недоплатою в розмірі 899 грн.47 коп. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України “Про місцеве самоврадува-ння в Україні” сільський голова є головною посадовою особою територі-альної громади відповідного села. Частиною 5 ст.12 зазначеного Закону на нього поширені повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені Законом України “Про статус депутатів місцевих рад”. Згідно з ч.2 ст. 33 зазначеного Закону депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення повноважень надається попередня робота ( посада ), а за її відсутності - інша рівноцінна робота ( по-сада ) на тому ж самому або, за згодою депутата, на іншому підприєм-стві, в установі, організації. В разі неможливості надання поперед-ньої або рівноцінної роботи ( посади ) для депутата місцевої ради, який працював на виборній посаді ( у тому числі і сільського голови ), передбачено збереження на період працевлаштування, що не перевищує 6 місяців, середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді. Зазначені виплати провадяться за рахунок місцевого бю-джету в межах бюджетних призначень на утримання органів місцевого са-моврядування. Як видно з довідок відділу освіти Татарбунарської райдержадміні-страції від 14 та 27 липня, 11 серпня 2006 року ( а.с.19,134,135 ) [PERSON] не може бути забезпечена за фахом в Баштанівському НВК у зв'язку з відсутністю вакансій. Згідно з повідомленням районного центру зайнятості ( а.с.42 ) у зв'язку з закінченням повноважень до районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні з виплатою допомоги по безробіттю 18 ли-пня 2006 року звернулась [PERSON] На зазначеному обліку вона перебу-вала включно по грудень 2006 року, що вбачається з довідки центру за- йнятості ( а.с.133 ). Таким чином, позивачці після звільнення з виборної посади немож- ливо було надати її попередню або рівноцінну роботу ( посаду ), у зв'язку з чим вона змушена була зареєструватись у центрі зайнятості як безробітна. Тому у відповідності з чинним законодавством за нею передбачено збереження на період працевлаштування, що не перевищує 6 місяців, середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді. Відповідно до рішень сесії Баштанівської сільської ради та штат-ного розпису, які досліджувались у судовому засіданні, заробітна пла-та позивачки у раді до звільнення складала 1210 грн. Тому на думку суду з цього розміру зарплати слід виходити при розрахуванні виплат для позивачки, а не з суми у розмірі 1815 грн., як того бажає пози-вачка. Згідно чинного законодавства у якості гарантій позивачці як сі-льському голові після закінчення повноважень належало виплати її роз-мір заробітної плати за 6 місяців. Але як це з достовірністю встановлено у судовому засіданні, по-зивачці після її звільнення з роботи до реєстрації як безробітній у центрі зайнятості, тобто за 3 місяці, сплачено середню заробітну пла-ту ( а.с. 35,200-201,204-205,207 ). Заборгованість по гарантіям за останні змісяці для неї складає суму у розмірі 3630 грн. ( 1210 грн. х 3 міс. ). Суд вважає безпідставними ствердження представників відповідача про те, що після реєстрації позивачки у центрі зайнятості виплата їй середньої зарплати не повинна була провадитись. Як з достовірністю встановлено судом, Баштанівська сільська рада є бюджетною устанаовою. На момент звільнення позивачки у сільради не було коштів для розрахування з нею. Не тільки позивачка своєчасно не отримала разрахунок, але й працівники сільради до липня 2006 року не могли отримата належну їм зарплату. Як видно з акту ревізії КРВ 29 червня 2006 року головним бухгалтером сільради було отримано готівку для виплати заробітної плати позивачці. Вона неодноразово сповіщалась про можливість отримати зарплату, проте не приходила за нею. В резу-льтаті понадлімітний залишок готівки у сумі 2518 грн.07 коп. знахо-дився у касі сільради по 26 липня 2006 року, тобто протягом 16 робо-чих днів ( а.с.94,95 ). Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазаначені в ст.116 КЗпП, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що у несвоєчасному разрахуванні з позивачкою відсут-ня вина відповідача, що виключає можливість стягнення з Баштанівської сільської ради на користь [PERSON] середнього заробітку за час затри-мки розрахунку. Несплата відповідачем позивачці середньої заробітної плати за 3 місяці після закінчення її повноважень не є сереньою зарплатою як такою, це гарантія, тому на неї дія ст.117 КЗпП України не розповсюджу-ється. Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог по відшкодуванню мо-ральної шкоди слід відмовити, так як позивачкою не надано необхідних та достатніх доказів, що підтверджують факт спричинення керівництвом відповідача їй моральної шкоди. Посилання позивачки на те, що звер-нення її до лікарні в зв'язку з погіршенням стану здоров'я та стану здоров'я її доньки пов'язане з невиплатою в установлений строк належ-них їй сум, що призвело до моральних страждань, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки хвороба позивачки та її доньки не є нас-лідком затримки невиплати заробітної плати. Крім того, затримка вип-лати заробітної плати позивачці до липня 2006 року, як встановлено в судовому засіданні, сталася в зв'язку з виникненням ряду об'єктивних причин, оскільки сільська рада є бюджетною установою і її фінансуван-ня, в тому числі, залежить також і від дотацій з районного бюджету, про що напевне відомо і самій позивачці, яка донедавна сама була керівником даної структури. Також судом при визначенні факту спри-чинення позивачці моральної шкоди дана критична оцінка і тому, що позивачка була сповіщена представниками відповідача про отримання бухгалтерією належних їй до виплати сум та запрошена до сільської ради за їх отриманням, однак на протязі місяця вона не з'явилася за ними до бухгалтерії та не надала нікому доручення для їх отримання. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дані факти не можуть служити підставами для стягнення на користь позивачки мора-льної шкоди за невиплату їй заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: partial