Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору, укладеного між ними 17 травня 2006 року. Свій позов мотивує тим, що він являється приватним підприємцем і 17 травня 2006 року між ними та відповідачем був укладений трудовий договір на невизначений строк, який набрав чинності з 16 травня 2006 року. Даний трудовий договір був зареєстрований в Менському районному центрі зайнятості 17 травня 2006 року. Відповідач працював по 17.08.2006 року, а з 18.08.2006 року не вийшов на роботу і виїхав на постійне місце проживання в республіку Узбекистан, громадянином якої він являється. Тому позивач просить розірвати трудовий договір, укладений 17 травня 2006 року між ним та відповідачем з 18.08.2006 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю не надходило. За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі відповідача, за наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як встановлено в судовому засіданні, позивач являється фізичною - особою підприємцем і включений до Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого державним реєстратором Менського району 15.01.2004 року. 17 травня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір на невизначений строк, згідно якого останній був зобов'язаний виконувати роботу продавця промислових товарів з дотриманням правил техніки безпеки і охоронці праці з 09.00 год. до 12.00 год., але не більше 20 год. на тиждень. Даний трудовий договір був зареєстрований в Менському районному центрі зайнятості 17 травня 2006 року за № 2220. Також підтвердженням того, що відповідач перебуває у трудових відносинах з позивачем являється патент № [NUMBER], виданий Державною податковою інспекцією у Менському районі 20.03.2006 року. Відповідач працював по 17.08.2006 року, а з 18.08.2006 року не вийшов на роботу і виїхав на своє постійне місце проживання в республіку Узбекистан, громадянином якої він являється, тобто останній був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. До цих пір відповідач не з'явився до позивача та районного центру зайнятості для розірвання трудового договору за згодою сторін. Позивачу необхідно сплачувати податки та різні відрахування в соціальні фонди на працівників, які прийняті до його на роботу, хоча відповідач фактично у нього не працює. Відповідно до п.10 трудового договору спори з виконання умов трудового договору розглядається районним судом. За таких обставин, суд, вважає можливим, розірвати трудовий договір, укладений 17 травня 2006 року між позивачем та відповідачем на невизначений строк на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. На підставі викладеного,

Outcome: approved