Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

03 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської Ради, третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що його матері, [PERSON], належала 1/2 частка в квартирі [ADDRESS]. Решта квартири належить позивачеві. 12 червня 2007 року [PERSON] померла, після чого позивач звернувся до нотаріуса, проте не зміг оформити спадщину через невизначення частки померлого у спільному майні. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду із цим позовом. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримав. Відповідач, Дніпропетровська міська рада, представник якої у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не заперечував проти задоволення позову. Представник Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. 12.02.2008 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи від 09.02.2008 р., згідно з якими остання не заперечувала проти позову та просила розглянути справу за відсутності її представника. Суд, вислухавши думки сторін, [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження. Позивачу, його матері, на праві власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло. 12 червня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 04.12.2007 року [PERSON] звертався до Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлій частку спірної квартири, проте того ж дня йому було відмовлено через те, що на момент смерті не була визначена частка померлої у спільній сумісній власності. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишився лише один спадкоємець, а саме позивач, оскільки є сином померлого. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як було встановлено судом, позивач вчасно звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, а також мешкав у зазначеній квартирі, фактично прийнявши спадщину. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позивач прийняв спадщину, у розумінні ст. 1268 ЦК України. В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність позивача його матері на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників були рівними, по &frac12; кожному. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] та є єдиним спадкоємцем за законом. Ці обставини підтверджені письмовими доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5), свідоцтвом про право власності на житло (а.с.7), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.10.2007 р №12211407 (а.с. 8), технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] (а.с.9), проживання позивача у спірній квартирі - реєстрацією у паспорті позивача з 10 липня 1997 року; родинні зв'язки - свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.12), вартість майна - довідкою ПП «Самарська нерухомість» від 06 листопада 2007 р. № 72 (а.с. 6), відсутність інших спадкоємців - витягами із спадкового реєстру (а.с. 16-21).

Outcome: approved