Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

У лютому 2008 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів Тернопільської міської ради, ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,0025 га по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1000 га. по [ADDRESS] , а також грошові вклади, що знаходяться на рахунках у ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Проте вона не може оформити прийняття спадщини у зв"язку із тим, що пропустила шестимісячний строк звернення у нотконтру із заявою про прийняття спадщини, хоча фактично прийняла спадщину. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] . Представник відповідача Тернопільської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила відносно задоволення позову. Представник відповідача ВАТ «Державний ексдортно-імпортний банк України» судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив відносно задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , про що ствідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02 лютого 1961 року Микулинецьким ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 27. [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актов запис № 1156. Із свідоцтва про право власності на житло від 24 вересня 2004 року вбачається , що будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно державного акту на земельну ділянку серії ТР № 001423 від 20 травня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0025 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно державного акту на земельну ділянку серії ТР № 001422 від 20 травня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарські будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . Як вбачається із технічного паспорта на житловий будинс індивідуального житлового фонду, виданого 22.03.1994 року міським бюро технічної інвентаризації, за [PERSON] рахується будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 21.06.1994 року, посвідченої третьою Тернопільською державною нотаріальною конторою, [PERSON] подарував [PERSON] (після розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ») 49/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від, 22.01.1994 року. Однак даний договір не був зареєстрований у Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації. Таким чином, 49/100 частин будинковолодіння по [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] , а 51/100 частин вказаного будинковолодіння належала [PERSON] . Як вбачається із повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» № 1792/072 від 10.04.2008 року, будинковолодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору про виділення земельної ділянки, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 22.10.1963 року за реєстром № 1-6584. Крім цього, згідно повідомлення філії відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Тернополі № 66-003/1331 від 17 квітня 2008 року на ім`я [PERSON] відкриті рахунки: № [NUMBER] - залишок 2581,66 доларів СІЛА, № [NUMBER] - залишок 5816,14 гривень, № [NUMBER] - залишок 257,48 доларів США, № [NUMBER] - залишок 2329,66 долів США. Спадкоємцем першої черги спадкового майна за законом після померлого [PERSON] є позивач по справі [PERSON] , як його дочка. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відмови від прийняття спадщини не заявляла, а фактично вступила в управління спадковим майном, постійно із 2004 року до дня смерті спадкодавця проживала з ним у будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає до задоволення, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , а саме будинковолодіння [ADDRESS] , будинковолодіння [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,0025 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , та грошові вклади, які знаходяться на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] у філії відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Тернополі. На підставі наведеного,

Outcome: approved