Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Як указано в позовній заяві, 12 березня 2007 року між Позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №129-07кф. Згідно з умовами договору [PERSON] надано кредит у розмірі 5250 грн. з кінцевим терміном повернення 11 березня 2009 року відповідно до графіку погашення кредиту, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Для забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між позивачем та [PERSON] 12 березня 2007 року укладено договір поруки №237-07 відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Свої зобов'язання [PERSON] не виконав, внаслідок чого на даний час заборгованість відповідача за кредитом з урахуванням відсотків, пені становить 4350,82 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості та суму сплачених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги у зв'язку з донарахуванням неустойки та відсотків за користування кредитом за кредитним договором на день проведення судового засідання. Відповідно до розрахунку заборгованості представник позивача просить стягнути з відповідачів солідарно 4415,43 грн. та судові витрати. Відповідачі, повідомлені належним чином, у судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причину неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі, зокрема: надані позивачем копії: кредитного договору №129-07кф від 12 березня 2007 року, договору поруки №237-07пф від 12 березня 2007 року, розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, видаткового касового ордеру, платіжних доручень, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.2 договору №129-07кф від 12 березня 2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на споживчі цілі на строк 2 роки у розмірі 5250 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків. Відповідно до п.п.3.1 п.3 зазначеного договору за користування кредитом встановлено процентну ставку у розмірі 24% річних. Відповідно до п.п.4.2.1 п.4 зазначеного договору позичальник зобов'язаний щомісячно до 10 числа погашати заборгованість за кредитом та за відсотками в сумі не менше 280 грн. Відповідно до п.5.2 п.5 зазначеного договору позичальник, у випадку прострочення ним виконання зобов'язання з повернення банку сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом, зобов'язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% від простроченої суми. Відповідно до п.п.5.3 п.5 договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється у розмірі 0,1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п.п.2.2 п.2 кредитного договору позичальник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором та залишаються зобов'язаними за кредитним договором до повного виконання всіх своїх зобов'язань за ним у повному обсязі. Відповідно до п.п.2.1 п.2 договору поруки №237-07пф від 12 березня 2007 року поручитель [PERSON] зобов'язується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань бере на себе зобов'язання погасити заборгованість у розмірі наданого кредиту, нараховані за користування кредитом відсотки, неустойку, а також інші боргові зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Відповідно до п.п.2.2 п.2 зазначеного договору поруки позичальник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором та залишаються зобов'язаними за кредитним договором до повного виконання всіх своїх зобов'язань за ним у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем умови договору виконані в повному обсязі. Відповідачем не виконано взяте на себе зобов'язання з погашення кредиту, внаслідок чого існує заборгованість за кредитом в розмірі 3911,17 грн., за нарахованими відсотками в розмірі 379,23 грн., за нарахованою пенею 125,03 грн. Загальна сума заборгованості складає 4415,43 грн. Ця сума підлягає стягненню з Відповідачів на користь Позивача. Позивачем при подачі позовної заяви було здійснено оплату державного мита в сумі 44,15 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., які підлягають стягненню з Відповідачів на користь Позивача. При подачі позовної заяви позивачем відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року №7-93 повинно бути сплачено 51 грн., але позивач фактично здійснив оплату державного мита на суму 44,15 грн., тому різницю суми державного мита в розмірі 06 грн. 85 коп. суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно в доход держави. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільно процесуального кодексу України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільно процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved