Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

У листопаді 2007 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява прокурора Новомиргородського району в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Новомиргородської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Заявник вказав, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [PERSON], але на протязі 3 років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Батько дітей записаний зі слів відповідачки. Тому їх вихованням та утриманням займається бабуся [PERSON] За місцем проживання відповідачка характеризуються з негативної сторони, бо засобів для існування не має, не працює, веде аморальний спосіб життя. Посилаючись на ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, ст. ст. 164-167, 171, 180-183 Сімейного кодексу України, ст. 45 ЦПК України, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх [PERSON], [PERSON], а також стягнути з неї аліменти у розмірі третини усіх видів доходу на утримання дітей щомісячно. За ухвалою суду від 18.12.2007 р. виконком Новомиргородської міської ради був залучений до участі у справі в якості третьої особи. У судовому засіданні прокурор ЛЮБЧЕНКО В.В. підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідачка [PERSON] визнала позов повністю. Представники третіх осіб В. і Ч. повністю підтримали позов прокурора. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. Згідно зазначеним поясненням, свідоцтвам про народження неповнолітні [PERSON], [PERSON] народилися відповідно [INFO], [INFO], а їх матір'ю вказана відповідачка. Батько дітей був записаний з її слів. За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що відповідачка [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі, тобто з весни 2004 р., на протязі 3 років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому вихованням та утриманням дітей займається їх бабуся [PERSON] Із актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідачки від 11 та 22.10.2007 р. витікає, що [PERSON] залишила дітей у бабусі [PERSON], а сама більше трьох років їх вихованням та утриманням не займається. Ці обставини підтвердили усі учасники судового розгляду. За місцем постійного проживання відповідачка характеризується з негативного боку: вихованням і утриманням дітей не займається, має шкідливі звички, на профілактичні бесіди не реагує. За письмовим висновком органу опіки і піклування потрібно вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав. У судовому засіданні представники третіх осіб підтримала висновок та просять суд задовольнити позов прокурора у повному обсязі. Згідно із вимогами Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У даному випадку, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-81, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 7,50 грн., від сплати якого позивача було звільнено у встановленому законом порядку, підлягають стягненню з відповідачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved