Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

31 січня 2008 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в особі Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведені споруди. В обґрунтування вимог посилається на те, що домоволодіння [ADDRESS] належить йому на праві особистої приватної власності, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя за № 24881 від 30 червня 1970 року. Земельна ділянка надавалась у безстрокове користування у 1964 році. На земельній ділянці встановлено наявність самовільно зведених споруд: нежилої прибудови літ. Б-1, гаражу літ. Е, гаражу літ. Д та сараю літ. В. Просить визнати за собою право власності на самочинно зведені споруди. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідача - Маріупольської міської ради Жоголева В.В., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення вимог по суті позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору, посвідченого Четвертою жданівською (нині Маріупольською) державною нотаріальною конторою від 19 березня 1964 року з а реєстровим № 684, земельна ділянка [ADDRESS] була надана у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON]. Згідно із реєстраційним посвідченням, наданим Жаданівським (нині Маріупольським) БТІ від 30 червня 1970 року, домоволодіння [ADDRESS] на праві особистої приватної власності зареєстровано за [PERSON], реєстровий № 24881. З довідки Маріупольського БТІ № 318 від 25 січня 2006 року вбачається, що на земельній ділянці [ADDRESS] встановлено наявність самовільного зведення нежилої прибудови літ. Б-1, гаражу літ. Е, гаражу літ. Д та сараю літ. В.. Відповідно до ч. 1 ст. 375 власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 22 від 14 березня 2008 року вбачається, що при самовільному зведенні нежилої прибудови літ. Б-1, гаражу літ. Е, гаражу літ. Д та сараю літ. В, що розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], вимоги державних будівельних норм України порушені не були, за виключенням п. 3.25* ч. 3 ДБН 360-92**, а саме відстань до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни гаражу літ. Е та гаражу літ. Д менше 1,0 м. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із заяв, наданих власниками сусідніх домоволодінь, а саме домоволодіння [ADDRESS] - [PERSON] та домоволодіння [ADDRESS] - [PERSON], вбачається, що останні досягли згоди із позивачем [PERSON], щодо розміщення самовільно зведених ним гаражу літ. Е та гаражу літ. Д на відстані менш ніж 1,0 м від межі суміжного землекористування. За таких обставин, відповідно до ст.ст. 375, 376 ЦК України,

Outcome: approved