Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

03 січня 2007р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора та Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про встановлення права спільної часткової власності, визнання права власності на &frac12; частину квартири у порядку спадкування за законом після померлого сина [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона і [PERSON]є власниками квартири за адресою: квартира[ADDRESS]на праві спільної сумісної власності. Договір про поділ вищезазначеної квартири між ними не укладався. [INFO] р. [PERSON]загинув. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири за адресою: квартира [ADDRESS], яка належить позивачеві та [PERSON]на праві спільної сумісної власності. Позивач зверталася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину на &frac12; частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на &frac12; частину квартири [ADDRESS], після смерті її сина [ADDRESS] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач -Дніпропетровська міська рада, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від нього надійшли письмові пояснення, де вказано, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до вимог ст.ст. 372, 382 ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, яке знаходиться у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за згодою між ними. У разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, яке знаходиться в спільній сумісній власності, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У зв'язку із тим, що при житті спадкодавця між ним та[PERSON]такий договір укладений не був, виділити частку у квартирі [ADDRESS] за померлим можливо лише у судовому порядку. Третя особа буде згодна із будь-яким рішенням суду та просить розглядати справу за своєї відсутності (а.с. 34). КП «ДМБТІ» також клопотало про розгляд справи за відсутності третьої особи (а.с.38) Вислухавши а позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ч.3 ст.1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. На підставі ч.1 ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що позивач і [PERSON]є власниками квартири за адресою: квартира[ADDRESS]на праві спільної сумісної власності. Договір про поділ вищезазначеної квартири між ними не укладався. [INFO] р. [PERSON]помер. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири за адресою: квартира [ADDRESS], яка належить позивачеві та [PERSON]на праві спільної сумісної власності. Позивач зверталася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину на &frac12; частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Ці обставини підтверджені письмовими доказами: свідоцтвом про право власності на житло (а.с.6), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9), технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] (а.с.7-8), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 9), свідоцтвом про смерть [PERSON](а.с.10), постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.11), вартість майна підтверджується звітом ПП «Компанія Делконс» станом на 15.11.2007 р. (а.с. 12-27).Таким чином, суд вважає, що необхідно визнати за померлим[PERSON] право власності на &frac12; частину квартири [ADDRESS], у порядку виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, визнати за[PERSON]право власності на &frac12; частину квартири [ADDRESS], у порядку виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності та визнати за [PERSON]. право власності на &frac12; частину квартири [ADDRESS], яка належала[PERSON], у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved