overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

23.01.2008 р. подано до суду цю заяву. В судовому засіданні ухвалено про заочний розгляд справи. Позивачка вимоги позову підтримала повністю, просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - з огляду на невиконання добровільно свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Відповідач до суду не з`явився, хоча достовірно знав про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка (а.с.14), про причини неявки суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. З урахуванням пояснень сторін та матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує їх права, то належні кошти потрібно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

19 лютого 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила встановити розмір аліментів, які щомісячно підлягають сплаті [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дітей, який встановлюється відповідно до законодавства. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з 19 серпня 2000 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. З відповідачем з вересня 2007 року і по теперішній час вони проживають окремо. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює і має постійний заробіток, інших дітей не має. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, та просила стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1\\4 частину з усіх видів його заробітку, пояснила, що з 19 серпня 2000 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась донька, [PERSON], [INFO], яка у теперішній час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання доньки не надає. В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що 19 серпня 2000 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що свідчить актовий запис № 324 зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради міста Дніпропетровська. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 серпня 2003 року, актовий запис № 256, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська. Донька знаходиться на повному утриманні позивачки і проживає разом з нею. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших дітей немає, виплат за виконавчими листами не здійснює. Враховуючи вище викладене, суд приходи до висновку, що уточнені позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

12.02.2008 року [PERSON]звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що [INFO] помер його рідний дядько[PERSON]. Після смерті дядька відкрилась спадщина на належне йому майно, однак оформити право на спадщину він не має можливості, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON]вимоги позову підтримав, пояснив, що після смерті рідного дядька своєчасно не подав заяву до нотаріальної контори у зв'язку з відсутністю коштів для оформлення спадщини. Семиріцький сільський голова Чаленко В.П. вимоги позову визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON]є спадкоємцем спадщини після смерті рідного дядька [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 5-6). У встановлений законом шестимісячний термін в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини він не звертався, в зв'язку з незнанням спадкового законодавства, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання вказаної заяви. Дані правовідносини регулюються ч. 3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, йому необхідно визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду з цією заявою та вказав, що [INFO] в с.Леляки Жмеринського району помер брат заявника -[PERSON], 1957 року народження, який постійно проживав в будинку [ADDRESS] і його було похоронено на кладовищі с.Леляки Жмеринського району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Крім заявника інших спадкоємців, які претендують на частку в спадковому майні немає. Коли в квітні 2007 року заявник звернувся в Жмеринську районну державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, то перевіривши представлені ним документи йому відповіли, що в нього немає свідоцтва про смерть брата - [PERSON] та порекомендували звернутися у відділ РАЦС, щоб отримати повторне свідоцтво про смерть. У відділі РАЦС заявники відповіли, що актового запису про смерть брата по с.Леляки Жмеринського району за 2006 рік не виявлено та порекомендували звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті. Без встановлення факту смерті [PERSON] заявник не може оформити своїх спадкових прав після смерті брата. Факт смерті [PERSON] підтверджується довідкою виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району за № 1258 від 11.07.2007 року. В зв'язку з цим заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що[PERSON], [INFO] дійсно помер [INFO] в с.Леляки Жмеринського району Вінницької області, а також зобов'язати Жмеринський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Жмеринського міськрайонного управління юстиції зареєструвати смерть [PERSON], [INFO] народження та видати свідоцтво про його смерть. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини викладені в своїй заяві, а також додав брат - [PERSON] помер [INFO] в будинку [ADDRESS]; про його смерть було повідомлено працівників міліції; [INFO] приїздив слідчий Жмеринської міжрайонної прокуратури Войнаровський І.В., який направив труп [PERSON] на судово-медичне дослідження; але труп на дослідження не направляли, а провели його захоронення на кладовищі в с.Леляки Жмеринського району, так як покійний брат хворів на відкриту форму туберкульозу, скаржився поганий стан здоров'я і за життя зловживав спиртними напоями. Заінтересована сторона - районний відділ РАЦС в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення заяви та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, так як відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стані факту смерті. В судовому засіданні встановлено, що[PERSON], [INFO] дійсно помер [INFO] в с.Леляки Жмеринського району Вінницької області, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що [PERSON] дійсно помер [INFO] в с.Леляки Жмеринського району, а також стверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

08.02.2008 року [PERSON]звернулася в суд з даним позовом, вказуючи, що [INFO]померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, однак оформити право на спадщину вона не має можливості, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка [PERSON]вимоги позову підтримала, пояснила, що після смерті матері своєчасно не подала заяву до нотаріальної контори у зв'язку з незнанням спадкового законодавства. Відповідачі [PERSON] вимоги позову визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки; [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав телеграму в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON]є спадкоємицею спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO](а.с. 9-11). У встановлений законом шестимісячний термін в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, в зв'язку з незнанням спадкового законодавства, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання вказаної заяви. Дані правовідносини регулюються ч. 3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, їй необхідно визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Хрещатинської сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати -[PERSON], а [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається із 2\3 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в[ADDRESS]. Батько , як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері , протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини фактично прийняв спадщину ,і вступив в управління спадковим майном, так як на час смерті матері постійно проживав у даному будинку Вона, як спадкоємець за законом першої черги , протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини після смерті батька, прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про її прийняття. Але на даний час для оформлення спадщини на нерухоме майно -на 2\3 частки домоволодіння, необхідно правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на нього за померлим [PERSON]. Хрещатинська сільська рада не може видати свідоцтво про право власності на 2\3 частки домоволодіння на померлого в зв'язку з припиненням ним цивільної правоздатності в момент його смерті. Тому, просить суд визнати за нею право власності на спадщину за законом після смерті її батька .10 січня 2008 року виконком Хрещатинської сільської ради видав тітці [PERSON]свідоцтво про право власності на 1\3 частку зазначеного домоволодіння. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася надавши судку заяву,в якій позовні вимог підтримала в повному обсязі і просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши усі докази , суд відовідно до ст.130 ЦПК України з*ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов,і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ст. 174 ЦПК України, яка передбачає , що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], загальна площа квартири 78,0 кв.м. Забезпечення цього житла тепловою енергією проводиться позивачем. Відповідно до вимог ст..ст.67,68 Житлового Кодексу України» наймач за надані комунальні послуги зобов»язаний щомісячно вносити плату на його рахунок за встановленими тарифами. Однак у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 466,43 коп. В добровільному порядку відшкодувати борг [PERSON] відмовляється. Посилаючись на ст..ст.67,68 ЖК України, ст..25 Закону України «Про теплопостачання», п.п.17,20,20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р., позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь усю заборгованість а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Миколайчук Н.Л. позов підтримала і пояснила, що нарахування за теплопостачання проводиться з розрахунку 2,27 гр. за один квадратний метр. Заборгованість виникла за період з лютого місяця по травень 2006р. Відповідач позов не визнав і пояснив що у 2006р. йому припинили опалювання квартири, він встановив своє автономне опалення. Вказана позивачем сума є позадоговірною, оскільки договору з ним не заключали. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задоволити по таких підставах: [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], загальна площа якої складає 75,0 кв.м., тариф становить 2,27гр. за 1 м.кв. загальної опалювальної площі. Відповідно до ст..67,68 ЖК України, плата за теплову енергію береться за затвердженими в установленому порядку тарифами і вноситься щомісячно. Як випливає із розрахунку, складеного позивачем, за [PERSON] рахується заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 466,43гр. за період: лютий, березень, квітень 2006р. Оскільки відповідач до даного часу заборгованість не сплатив, то відповідно до вищезазначених норм закону позов слід задоволити. Посилання відповідача на відсутність укладеного із ним договору на теплопостачання не являється підставою для відмови у позові, оскільки теплопостачання було централізованим і обов»язок оплати наданих послуг передбачений ст..ст.67,68 ЖК України. Крім того, на підставі ст..88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати: 51гр. за сплачене держмито і 30гр. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

в обгрунтування свог о позову позивач [PERSON] з азначив, що квартира АДРЕСА _1 на праві власності належи ть [PERSON] згідно з догово ром довічного утримання від 27.12.2005 p., який було укладено між [PERSON] та позивачем. На цей час позивач пр описаний за вищезазначеною а дресою. На території біля бу динку, що відведена для обслу говування будинку, у 1980 р. він п обудував гараж. З моменту будівництва гараж використовується пози вачем по цільовому призначен ню. З 1980 р. у позивача відсут ня будь-яка документація від носно права власності на поб удований гараж. Висновком КП «Архігра д» м. Стаханов про технічний с тан гаражу гараж визнано так им, що має задовільний техніч ний стан, також визнано можли вим оформлення права власнос ті на нього. КП СБТІ, згідно з договор ом надання послуг, були викон ано інвентаризаційні роботи відносно гаражу, було одержа но технічний паспорт, до яког о внесені відомості на цю буд івлю. З моменту проведення бу дівництва гаражу ніяких дорі кань від будь-яких осіб та орг анізацій міста на адресу поз ивача не надходило. До теперішнього часу но таріально угода купівлі-прод ажу не оформлена. Позивач просить суд ви знати за ним власності на гар аж, який розташовано на терит орії, що прилягає до будинку [ADDRESS] та зобов'язати КП СБ ТІ зареєструвати за ним прав о власності на гараж, розташо ваний на території, що приляг ає до будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні оп ікун позивача - [PERSON] поз ов [PERSON] підтримала, пос илаючись на докази, що надані до позовної заяви. Представники відпов ідачів - виконкому Стахановс ької MP та КП СБТІ - до суду не з'я вились, надали заяви, у якій по відомили суд, що не заперечую ть проти позову, просять суд р озглянути справу за їх відсу тності. У разі визнання позов у відповідачами, згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, суд ухвалює ріш ення при попередньому розгля ді справи. Вислухав опікуна позивач а, дослідивши матеріали спра ви, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, бо у су довому засіданні було встано влено, що згідно з висновком п ро технічний стан гаражу, буд ував позивач, гараж визнано т аким, \~ 2 який має задовільне н ий технічний стан. За цим же ви сновком оформлення права вла сності на гараж можливо. Гаражем користувалис ь за його цільовим призначен ням. КП СБТІ, згідно з дого вором надання послуг, були ви конано інвентаризаційні роб оти відносно гаражу, було оде ржано технічний паспорт, до я кого внесені відомості на цю будівлю. З моменту проведення б удівництва гаражу ніяких дор ікань від будь-яких осіб та ор ганізацій міста на адресу по зивача не надходило. Відповідно до ст.376 Цивільн ого кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інш е нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщ о вони збудовані без належно го дозволу чи належно затвер дженого проекту. Право власн ості на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за р ішенням суду визнано за особ ою, яка здійснила самочинне б удівництво, якщо це не порушу є права інших осіб. Позовні вимоги позива ча знайшли своє повне підтве рдження у судовому засіданні .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

28 листопада 2007 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в особі Маріупольської міської ради, про визнання права власності, посилаючись на те, що 66/100 ідеальних часток квартири [ADDRESS] належить їм по праву спільної сумісної власності. 44/100 ідеальних часток цієї ж квартири належать [PERSON]. У зв'язку із тим, що в даній квартирі проживають три покоління, в тому числі двоє неповнолітніх позивачі вирішили перепланування квартири з метою збільшення площі ванної кімнати та кухні. В березні 2005 року звернулись до ТОВ „Донбасспецмонтаж” з питанням про можливість такої реконструкції, на що експертом було дано рекомендації щодо проведення перепланування. Усне звернення до Маріупольської міської ради про отримання дозволу на проведення перепланування залишено без задоволення. В даний час позивачі самовільно перепланували квартиру без належного дозволу. Просять задовольнити позовні вимоги. Позивачі до судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ААО № 869845, зареєстрованого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою від 11 червня 1998 року в реєстрі за № 2-1029 та реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ від 23 лютого 2000 року, 44/100 частки квартири [ADDRESS] зареєстровано за № 35750, за [PERSON]. Інша частина спірного помешкання, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна Маріупольської міської ради від 19 квітня 2007 року, зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З довідки БТІ міста Маріуполя від 01 лютого 2008 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] встановлено наявність самовільного переобладнання. Співвласники, щодо набуття права власності на переобладнане приміщення дійшли між собою погодження, як того вимагає ст. 358 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 669 від 08 червня 2007 року вбачається, що при переплануванні квартири [ADDRESS], несуча здатність та технічний стан будівельних конструкцій не погіршені, що забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію. Таким чином, судом не встановлено порушення прав та інтересів інших осіб при переобладнанні квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328, ч. 2 ст. 383 ЦК України,

Outcome: approved