overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що належала померлому [PERSON](а.с.5-7) Згідно змісту заяви, позивачі просили встановити, що спадщину померлого прийняла дружина, [PERSON] (також померла), та визнати за ними в рівних частках право власності в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцями останньої, на земельну ділянку [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів підтримав вимоги заяви. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні від 21 березня 2008 року про отримання повістки, та не надсилав клопотань про відкладення розгляду справи.(а.с.44) Зі згоди представника позивачів суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO].(а.с.8) За життя померлому на праві власності належала земельна ділянка №29 площею 8,47 га, яка розташована на території відповідача.(а.с.13) Суд встановив, що [PERSON] на час смерті [PERSON]. перебувала з останнім у шлюбі, а тому відповідно до положень ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) є спадкоємцем першої черги за законом.(а.с.46) За інформацією нотаріальної контори, після смерті [PERSON]. з заявою про прийняття та відмовою у прийнятті спадщини ніхто не звертався.(а.с.47) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю, розпорядилася речами померлого та зберегла державний акт про право власності останнього на землю. Таким чином, відповідно до положень ст.ст.548, 549 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину [PERSON]., з урахуванням відсутності заяви про відмову. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2008 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO], а її спадщину в рівних частках, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли лише позивачі.(а.с.34-36) Отже, суд дійшов висновку, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину [PERSON], а тому позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Сплату судових витрат у справі, за заявою представника позивачів, суд покладає на останніх. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

У лютому 2008 р. [PERSON]. звернувся до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок за його батьком [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], який помер [INFO], за життя збудував житловий будинок на власній земельній ділянці, проте за життя не оформив на себе свідоцтво про власність. Для належного прийняття ним спадщини на будинок просив визнати право власності на зазначений житловий будинок за померлим [PERSON] На попередньому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просив заяву задовольнити. Представник Воловецького ДВПТІ на попередньому судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, оскільки інвентаризаційна справа на житловий будинок в [ADDRESS], що був збудований [PERSON]у Воловецькому БТІ відсутня. В разі задоволення заяви у бюро технічної інвентаризації буде законна підставу для реєстрації права власності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правовою підставою для вирішення справи є п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, згідно з яким одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що згідно з рішенням № 154 виконавчого комітету Воловецької районної ради Закарпатської області, виконком районної ради затвердив матеріали, представлені виконкомами сільських Рад про виділення земельних ділянок та надав дозвіл на будівництво нових індивідуальних житлових будинків у населених пунктах Воловецького району [PERSON] З дослідженої у суді частини технічної документації по відводу земельної ділянки для будівництво, що збереглася у позивача, суд дійшов висновку, що [PERSON] одержав у встановленому законом порядку дозвіл на будівництво нового індивідуального житлового будинку в с. Абранка на своїй присадибній ділянці між сусідами [PERSON] та [PERSON] Свідоцтвом 1-ФМ № [NUMBER] від 29.12.1997 р. підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] Враховуючи досліджені обставини , та докази, якими вони підтверджуються, суд визнав їх достатніми для висновку, що право власності на житловий будинок слід визнати за померлим [PERSON], який збудував зазначений житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

КП “Макіївтепломережа” звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] і є споживачем комунальних послуг, які надавались позивачем, по особовому рахунку № 1/5385. 14.06.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого він повинен погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 928,75 грн., яка утворилась на 01.07.2003 р., і буде погашатись протягом 60 місяців починаючи з червня 2004 року. Відповідач підписав даний договір, що свідчить про визнання ним суми вказаної заборгованості, однак належним чином не виконував покладені на нього договірні обов'язки, а саме: не сплачував у повному обсязі суму заборгованості за договором та поточні платежі, що було підставою для звернення позивача в суд для примусового стягнення з відповідача заборгованості за надані ним комунальні послуги. У судовому засіданні представник позивача - Дрозд Т.О., яка діє за дорученням, підтримала позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.11.1998 р. по 01.01.2008 р. у сумі 3255,59 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн., сплачені при подачі позовної заяви. Витрати по сплаті судового збору просила прокласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що заборгованість утворилась у зв'язку з важким матеріальним становищем у родині, оскільки вона є інвалідом 2-ї групи, отримує незначну пенсію, в зв'язку із чим не мала можливості своєчасно сплачувати комунальні послуги, надані позивачем. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач зареєстрований [ADDRESS] і є відповідальним наймачем вказаного жилого приміщення /а.с. 4/. 14.06.2004 р. між КП “Макіївтепломережа” та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, відповідно до якого він повинен погасити заборгованість за надану теплову енергію в сумі 928,75 грн., яка утворилась на 01.07.2003 р., і повинна погашатись протягом 60 місяців починаючи з червня 2004 року /а.с. 5/. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або другого обов'язку. Згідно наданого суду розрахунку заборгованість за період з 01.11.1998 р. по 01.01.2008 р. складає 3255,59 грн. /а.с. 6-10/. Відповідно до копії довідки МСЕК, [PERSON], 1971 р.н., є інвалідом 2-ї групи по зору з дитинства. Згідно до абз. 5 п. 18 ст. 4 Декрету КМУ “Про державний збір” від сплати судового збору звільняються інваліди 1-ї та 2-ї груп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені ним при подачі позовної заяви, а витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на кожну дитину, неповнолітню доньку [PERSON]та повнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним двадцяти трьох річного віку та додаткові витрати сплачені за навчання сина у розмірі 3800 грн. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що 12.11.1988 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем від проживання у них народились діти син [PERSON], [INFO]. та донька [PERSON], [INFO]., які мешкають разом з матір'ю та знаходяться у неї на утриманні. Рішенням Корабельного районного суду від 29.10.1997року з відповідача на користь позивача на утримання дітей було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до їх повноліття. Син [PERSON]. 05.10.2007 року досяг повноліття та аліменти на його утримання з відповідача стягувати перестали але він продовжує навчання на платній денній формі в Одеському національному університеті ім. І.І.Мечникова на факультеті менеджмент ЗЕД. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав та пояснив, що він в листопаді 2007р. звільнений з роботи в зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років, має дохід лише пенсію і не в змозі сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 400 грн. а також виплачувати додаткові витрати повязані з навчанням сина. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частину його доходу на утримання двох дітей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 400 грн. заробітку (доходу) відповідача, щомісячно та додаткові витрати пов'язані з навчанням сина у розмірі 3800 грн. Також вказала, що матеріальне становище відповідача дозволяє виплачувати на утримання дітей аліменти у зазначеному розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. ст. 180 - 183, 184, 185, 191, 199 СК України вважає позов обгрунтованним, і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки батьком дітей є відповідач, по своєму матеріальному становищу може утримувати їх, що мешкають з матір'ю, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі 58,50 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказує на те, що житловий будинок [ADDRESS] належить до житлового фонду Бориславської міської ради та рахується на балансі державного комунального підприємства “ЖЕК №1”. Квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати та кухні, житловою площею 14,62кв.м., загальною площею 34,7кв.м., без комунальних вигод. Основним квартиронаймачем є [PERSON], яка зареєстрована в даній квартирі з 28.03.1985р. Однак, як встановлено комісією в складі працівників ДКП ЖЕК №1 [PERSON] за даною адресою не проживає з 2004 року. Місце її проживання невідоме. Оплату комунальних послуг не проводить. Таким чином, відповідачка фактично втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки відсутня у ньому без поважних причин понад визначений термін, а тому просить постановити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі №6 п[ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з”явилася вдруге, про причини неявки суду не повідомила, хоча і була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу слід розглянути у її відсутності. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить до житлового фонду Бориславської міської ради та рахується на балансі ДКП “ЖЕК №1”, що підтверджується довідкою ДКП ЖЕК №1 від 28.02.07р. №46. Квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати та кухні, житловою площею 14,62кв.м., загальною площею 34,7кв.м., без комунальних вигод, що підтверджується довідкою ДКП ЖЕК №1 від 14.03.07р. №60. Основним квартиронаймачем є [PERSON], яка зареєстрована в даній квартирі з 1985р., що підтверджується довідкою ДКП ЖЕК №1 від 23.04.07р. №85. [PERSON] за даною адресою не проживає з 2004 року, що підтверджується актом комісії в складі працівників ДКП ЖЕК №1 від 15.03.07р. Місце проживання відповідачки не відоме. Оплату комунальних послуг вона не проводить. Таким чином, відповідачка не проживає у спірній квартирі без поважних на це причин більше 6-ти місяців, квартирою не користується, а тому у відповідності до ст.71 Житлового Кодексу України вона може бути визнана судом такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що вона 17 липня 1999 року одружилася з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] народження. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим, за вчинення злочину відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності і він три з половиною років відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі відповідач заявив, що в подальшому жити з нею він не бажає, забрав свої речі і покинув сім'ю, спільно вони не проживають два роки. Примирення між ними не можливе. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідачу роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони одружені з 17 липня 1999 року, від спільного життя мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO] народження. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що у позивачки з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім'єю не проживають два роки. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Суд вважає, що родина фактично розпалася і примирення не можливе. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 2005р. перебуває у шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу мають сина - [PERSON],[INFO]. З серпня 2007р. шлюбні відносини фактично припинені, сім'я розпалась з-за подружньої зради, почуття любові та взаємоповаги між ними втрачені. Просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просила шлюб розірвати, оскільки шлюбні відносини припинені з серпня 2007р., сім'я розпалась остаточно, спору про розподіл майна та проживання дитини немає. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, пояснила, що сумісне життя і збереження сім'ї неможливо, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Зі згоди сторін, відповідно до положень ст. 130 ч. 4 ЦПК України, суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, спору про місце проживання дитини немає, поновлювати сімейні відносини не збираються , тобто суд вважає що сім'я розпалась повністю, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

[PERSON] 17.03.2008р. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. За період спільного проживання нормальні сімейні відносини не склались у зв'язку з втратою почуттів любові та взаємоповаги один до одного. Сім'я розпалася, та поновити її неможливо. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить розірвати шлюб, оскільки з відповідачем не проживає, тож сім'я розпалася, поновити її неможливо, спору про розподіл майна не мають. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згодний, майнового спору не має, просить справу розглянути у попередньому розгляді та не надавати строку на примирення, а також при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на нього. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд , вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з таких обставин. Судом встановлено що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона 29.07.2006 року, а\з № 552, мають доньку [PERSON] [INFO], спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбні стосунки припинили, поновлювати сімейні відносини не збираються, тобто суд вважає що сім'я розпалась повністю, тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Суворовського району звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що відповідачка [PERSON]- мати малолітніх [PERSON], та [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від обов»язку, щодо виховання, піклування про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей а також , матеріально не допомогає, тому просить позбавити її батьківства та стягнути аліменти на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Ярошик М.О. позов підтримала, та пояснила, що відповідачка ухиляється від свого батьківського обов»язку, не цікавиться життям дітей, та її навчанням, допомогу у придбанні особистих та речей, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний вигляд життя, чим ставить під загрозу їх життя та здоров»я. Молодша донька відповідачки-[PERSON], 2001 року народження влаштована до притулку для дітей. Відповідачка в судовому засіданні позов визнавала у повному обсязі. 3 особа [PERSON] позов підтримав пояснив, що діти, коли були у відповідачки, були голодні та неохайні, старша донька [PERSON] 1994р.нар. - їх спільна дитина, проживає разом з ним, просить позов задовольнити. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено що згідно свідоцтва про народження[PERSON] [INFO], запис № 106- мати [PERSON] та [PERSON]; згідно свідоцтва [PERSON] [INFO] запис №4 мати - [PERSON]. Згідно довідки Суворовського РАЦС м. Херсона від 27.02.2008 року №61\07-85 у свідоцтві про народження [PERSON] відомості про батька записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно свідоцтва № 769 від 30.12.1997 року, виданого Суворовським РАЦС м. Херсона шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї відповідачки, яка мешкає [ADDRESS] - санітарний стан житла незадовільний, в будинку немає меблів, ліжок. Згідно характеристики за місцем проживання[PERSON] зловживає алкогольними напоями, не працює, проживає в антисанітарних умовах в будинку, який не опалюється, вихованням дітей не займається, веде бродяжницький спосіб життя; висновок:[PERSON], 1971 р.н. самоусунулась від виховання та утримання дітей [PERSON]., 1994 р.н. та [PERSON], 2001 р.н. З висновку органу опіки та піклування виконкому Суворовської районної у м. Херсоні ради вбачається, що [PERSON] попереджалась про адміністративну відповідальність, складено протокол про адміністративне за ст. 184 КУпАП, але висновків щодо зміни свого способу життя вона не зробила. [PERSON] проживає у батька - [PERSON] за місцем його проживання, [PERSON] влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації. Висновок: орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], 1971 р.н., стосовно малолітніх дітей: [PERSON], 1994 р.н. та [PERSON], 2001 р.н. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає за необхідне позов задовольнити, позбавити відповідачку батьківських прав. Окрім того, згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

[PERSON] 03.03.2008р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу , посилаючись на те, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2003 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. За період спільного проживання нормальні сімейні відносини не склались у зв'язку з втратою почуттів любові та взвємоповаги один до одного. Сім'я розпалася, та поновити її неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить розірвати шлюб, оскільки з відповідачкою не проживає, тож сім'я розпалася, поновити її неможливо, спору про розподіл майна не мають, а також при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу витрати покласти на нього. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згодна, майнового спору не має, просить справу розглянути у попередньому розгляді та недавати строку на примирення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд , вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з таких обставин. Судом встановлено що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона 14.11.2003 року, а\з № 465, мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбні стосунки припинили, поновлювати сімейні відносини не збираються, тобто суд вважає що сім'я розпалась повністю, тому шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України

Outcome: approved