Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому зазначила, що вона знаходилася з відповідачем в шлюбі до 2006 року. В шлюбі народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO] року народження. На теперішній час вона з відповідачем не проживає, дитина проживає з нею і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Раніше у неї не було бажання звертатися за стягненням аліментів, так як вважала, що відповідач буде надавати матеріальну допомогу добровільно, однак на теперішній час відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, вона змушена звертатися до суду за стягненням аліментів, оскільки дитина потребує матеріального утримання. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, з нього не проводяться будь-які стягнення за виконавчими документами, він не перебуває на обліку в Центрі зайнятості населення як безробітний. Вона на теперішній час не працює, їй одній важко утримувати дитину. Відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину і це передбачено ст. 180 СК України. Згідно ст.. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, вона визначаючи частку від доходів, враховує також і свою обов'язкову участь в утриманні дитини. Тому просила стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі &frac12; частини всіх видів заробітку ( доходів ) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого на Україні для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі і дала свої пояснення. Відповідач в судове засідання не появився, оскільки знаходиться в СІЗО під вартою, його було доставлено на попередній судовий розгляд, він не погодився зі стягненням аліментів, надав суду свої пояснення на позов, позовних вимог не визнав. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом з'ясовано, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка народилася у позивачки і це підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час позивачка та відповідач спільно не проживають, шлюб між ними розірвано і це підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу з якого вбачається, що шлюб між[PERSON] та [PERSON] розірвано 24 жовтня 2006 року і після розірвання шлюбу їй присвоєне прізвище Карпенко. Таким чином встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, сина [PERSON], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Судом також встановлено, що на теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка потребує такої допомоги. Відповідач є працездатною особою, а тому в змозі надавати допомогу дитині батьком якої він є. Однак враховуючи сімейний та матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини його доходів і такий розмір аліментів буде оптимальним як для утримання дитини, так і для утримання відповідачем самого себе. На підставі викладеного та ст.ст. 180,182,183 СК України,

Outcome: partial