Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості по аліментам. В обгрунтування своєї позовної заяви позивачка вказала на те, що з відповідачем вона розірвала шлюб 16 грудня 2002 року у відділі РАГС Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 434. Від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2003 року з відповідача на користь позивачки на утримання синів були стягнуті аліменти в розмірі &frac14; частини заробітної плати відповідача. До 24 грудня 2004 року з відповідача аліменти стягувались щомісячно, а потім у зв'язку із звільненням його з роботи з приватної виробничої фірми „Агроцентр”, де він працював, утримування аліментів припинилося. Своє нове місце роботи відповідач державному виконавцеві не повідомив, а тому з грудня 2004 року по 12 травня 2007 року, а саме, на день досягнення сином повноліття, утворилася заборгованість по аліментам в розмірі 7720 грн. 50 коп.. Відповідно до п. 6 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження” постановою державного виконавця Красногвардійського відділення державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 16 січня 2008 року виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-969 від 26 лютого 2003 року закінчено у зв'язку із закінченням передбаченого Законом строку для даного виду стягнення. При цьому позивачці було рекомендовано звернутися до суду за стягненням заборгованості по аліментам. Оскільки відповідач в добровільному порядку виплатити позивачці заборгованість по аліментам відмовляється і строк для даного виду стягнення закінчився, позивачка вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з'явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згоден із сумою заборгованості по аліментах в розмірі 7720 грн. 50 коп. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Згідно ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2003 року з відповідача на користь позивачки на утримання синів були стягнуті аліменти в розмірі &frac14; частини заробітної плати відповідача. До 24 грудня 2004 року з відповідача аліменти стягувались щомісячно, а потім у зв'язку із звільненням його з роботи з приватної виробничої фірми „Агроцентр”, де він працював, утримування аліментів припинилося. З грудня 2004 року по 12 травня 2007 року, а саме на день досягнення старшим сином повноліття, утворилася заборгованість по аліментам в розмірі 7720 грн. 50 коп.. Відповідно до п. 6 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження” постановою державного виконавця Красногвардійського відділення державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 16 січня 2008 року виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-969 від 26 лютого 2003 року закінчено у зв'язку із закінченням передбаченого Законом строку для даного виду стягнення. На момент подачі позивачкою позовної заяви до суду відповідач заборгованість по аліментам в розмірі 7720 грн. 50 коп. не погасив, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 30 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved