overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, указуючи, що відповідач є абонентом Саратського РЕМ, особовий рахунок № 0230/151. У зв*язку з чим, позивач постачає у його будинок, розташований по [ADDRESS], електроенергію. 21 листопада 2004 року контролерами Саратського РЕМ проводилася рейдова перевірка. В ході перевірки, у будинку відповідача було виявлене порушення Правил користування електроенергією, а саме: використання електроенергії без обліку через підключення трьохфазного кабелю до лінії ВЛ - 0,4, без приборів обліку в недобудованому будинку. На момент перевірки було виявлено підключення лампи 100 вт. Пунктом 42 Правил користування електроенергією встановлено, що споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електроенергією. На підставі цього, у присутності відповідача, був складений акт про порушення Правил користування електроенергією № 206880, який він підписав. У зв'язку з виявленим порушенням, СРЕМ був зроблений перерахунок споживаної електроенергії, і згідно Методики нарахування розміру відшкодування збитків заподіяних електропостачальнику в наслідок порушення споживачем Правил користування е/е для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 1416 від 22.11.1999 року, нарахована сума заподіяного збитку, яка складає 6.226 гривень 99 копійок. Відповідач добровільно борг не сплатив, тому позивач звернувся до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсягу, просив їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, у дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У попередньому судовому засіданні позов не визнав тому, що вказаний будинок ще недобудований, він у ньому не проживає, і не міг причинити збитки позивачу. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані с порушенням Правил користування електроенергією і відшкодуванням матеріальної шкоди. У зв*язку з чим, для розгляду -2- цього спору необхідно керуватися ЦК, Законом України «Про електроенергетику» та вказаними Правилами. Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З акту № 206880 від 21.11. 2004 року видно, що на момент перевірки у будинку відповідача, який не був побудований, дійсно було виявлено порушення Правил користування електроенергією: використання електроенергії без обліку через підключення трьохфазного кабелю до лінії ВЛ - 0,4, без приборів обліку в недобудованому будинку. На момент перевірки було виявлено підключення лампи 100 вт. Позивач звернувся до суду 29.12. 2007 року, тобто через три роки і 8 днів, не надав доказів про важливість причини пропуску строку позовної давності. Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, у зв*язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування вимог посилається на те, що 14.11.2000 року на Одеській Товарній Біржі (далі Біржа) був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна відповідно до якого відповідач продав, а позивачка яка діяла від себе та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], придбала квартиру[ADDRESS]. При цьому робітники біржі завірили, що зареєстрований на біржі договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Відповідне посилання мається й у тексті договору. Угода була виконана сторонами, продавець передав покупцеві, квартиру. Разом з тим укладена на біржі угода, є нікчемною, оскільки суперечить як вимогам статті 47 ЦК України в редакції 1963 року, діючого на момент виникнення правовідносин між сторонами, так і вимогам статей 220, 657 ГК України в редакції 2004 року, що діє нині. Відповідач ухиляється від нотаріального оформлення угоди, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився причини неявки до суду свого представника не повідомляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач був власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 10.10.2000 року, та продав а позивачка придбала зазначену квартиру. Угода була укладена та посвідчена на Біржі. Договір позивачка зареєструвала в КП „ОМБТІ та РОН” 06.12.2000 року. Покупець і продавець цілком виконали договір купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством. Яких-небудь суперечок між сторонами судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору. Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту, оскільки в теперішній час позивачка не має можливості розпорядження власним майном. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається, та угода вважається дійсною з моменту її укладання. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про власність”, який діяв на час виникнення правовідносин, громадянин набуває право власності у випадках передбачених законом, зокрема з правочинів. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивачка просить суд, шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привело до взаємного відчуження і втрати поваги друг до друга, крім того, позивачка і відповідач з грудня 2003 року спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Від надання строку на примирення відмовилася. Відповідач вимоги позову визнав. Шлюб у відповідача перший, від надання строку на примирення відмовився. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення в задоволенні позову. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 28.10.2000 року. Сім'я існує формально, подальше збереження сім'ї не можливо, оскільки подружжя з грудня 2003 року спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір відсутній. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

у грудні 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визнання права власності, вказуючи, що в березні 2004 року він придбав у [PERSON]. квартиру [ADDRESS]. Цього ж дня договір купівлі-продажу було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON]. МПТІЕ „Інвентаризатор” відмовилося зареєструвати вказану частину будинку на підставі п.33 Тимчасового положення „Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно”, тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснила, що МПТІЕ „Інвентаризатор” відмовило [PERSON] в реєстрації та видачі свідоцтва про право власності. Просила визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] звернувся суду до з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON]. направила до суду заяву про розгляд справи без участі нотаріуса, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20 березня 2004 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 11 договору право власності на квартиру виникає з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON]. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як договір купівлі-продажу ніким не оспорюється, нотаріально посвідчений, проте не визнається МПТІЕ „Інвентаризатор”, а позивач позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.12.1982р. в Лип*янській сільраді Карлівського району Полтавської області , актовий запис № 12 та просить стягнути з відповідача витрати при реєстрації розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 18.12.1982 р. в Лип*янській сільраді Карлівського району з відповідачем був зареєстрований шлюб . Від шлюбу з відповідачем вони мають дітей , які вже є повнолітніми. Не проживають подружнім і сімейним життям з відповідачем близько 15 років, через втрату подружніх почуттів, постійні сварки, суперечки , зловживання відповідачем спиртним. Примирення є неможливим. Відповідач має іншу жінку і дитину від неї. Черз органи РАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, згодний на розлучення, але відмовляється сплачувати кошти при реєстрації розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтованний і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки, то суд на підстав ст. 112 СК України вважає за можливе розірвати шлюб та стягнути з сторін держмито при реєстрації розірвання шлюбу по 8, 50 грн. з кожного.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою у якій вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу народилась дочка [PERSON] [INFO] народження . Відповідач з часу народження дитини змінив своє ставлення до сім”ї, не утримує її, коштів на прожиття не надає. Позивачка здійснює догляд за трьома дітьми від першого та другого шлюбу, ніде не працює, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та на її утримання в твердій грошовій сумі 250 грн. В судовому засіданні позивач позвні вимоги частково змінила, просить стягнути аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав : У відповідності з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило, у грошовій формі. Дані обставини підтверджуються оглянутими в судовому засіданні документами : свідоцтвом про народження дитини, де батьком дитини значиться відповідач, свідоцтвом про шлюб, довідкою селищної Ради, що дитина відповідача проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, визнанням позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із вимогами до Кабінету Міністрів України, посилаючись на те, що 15.07.1994 р. уклав договір із ЗАТ “Український будинок Селенгу”, за умовами якого вніс до каси товариства грошові кошти, товариство мало нараховувати йому премію та видавати її, при цьому умови договору порушило, що змусило його звернутися до суду. Вважаючи, що ЗАТ “Український будинок Селенгу” було створено та діяло з дозволу Кабінету Міністрів України та останнім йому було надано ліцензію, просить відшкодувати йому 169895 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON]. скорегував свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив стягнути на його користь 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник Кабінету Міністрів України Гаврищук А.В. позов [PERSON]. не визнав, посилаючись на те, що до повноважень уряду не віднесені повноваження з приводу реєстрації та ліцензування окремих юридичних осіб. В судове засідання Державне казначейство України не з'явилося, про час і місце судового розгляду оповіщене у встановленому порядку. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Встановлено, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у 1997 р. знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON]. до ЗАТ “Український будинок Селенгу” про відшкодування шкоди. Позивач [PERSON]. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.07.1994 р. уклав договір із ЗАТ “Український будинок Селенгу”, за умовами якого вніс до каси товариства грошові кошти в сумі 3600000 крб., товариство мало нараховувати йому премію та видавати її. Вважаючи, що діями ЗАТ “Український будинок Селенгу”, яке порушило умови договору, йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду, просив задовольнити його вимоги. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.1997 р., яке набрало законної сили, позов [PERSON]. задоволено, із ЗАТ “Український будинок Селенгу” на його користь стягнуто 169895 грн. матеріальної шкоди, 200 грн. моральної шкоди. Судом не встановлено факту заподіяння шкоди позивачу [PERSON]. будь-якими діями Кабінету Міністрів України. Крім того, з позовної заяви [PERSON]., доданих до неї документів не вбачається будь-яких дій та бездіяльності Кабінету Міністрів України, його посадових чи службових осіб відносно позивача, що призвело до заподіяння йому майнової шкоди. Судом не встановлено факту заподіяння моральної шкоди позивач [PERSON]. будь-якими діями відповідача Кабінету Міністрів України. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити. На підставі ст.ст.3,56 Конституції України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]. вказуючи на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 1995 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя в них не склалося по тій причині, що відповідач зрадив сімейним відносинам. Крім цього [PERSON]. почав зловживати спиртними напоями і перестав приймати участь в матеріальному утриманні їхньої дитини, а тому позивачка вважає, що за таких обставин збереження їхнього шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. свій позов підтримала і просить його задовольнити по вищевикладеним мотивам. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги позивачки визнає і на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено, подружнє життя [PERSON]. та [PERSON]. не склалося, по тій причині, що відповідач зрадив сімейним відносинам та почав зловживати спиртними напоями, в зв'язку з чим в сім'ї часто виникають сварки. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах у суду маються підстави для розірвання шлюбу. Спору майнового характеру між сторонами не має. Судові витрати необхідно покласти на сторони в рівних частинах. Неповнолітній [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

[PERSON] подав позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивував тим ,що зареєстрував шлюб з відповідачкою 25.02.2006 року, в шлюбі народилась дочка- [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що міцної сім”ї вони не створили, подружніх відносин не підтримують тривалий час, шлюб носить формальний характер , просив його розірвати, витрати пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу покласти на нього, малолітню дитину після розірвання шлюбу залишити на проживання з матір”ю. В судовому засіданні позивач позов підтримав ,просив його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача ,відповідачки, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати, витрати пов»язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на позивача, малолітню дитину після розірвання шлюбу залишити на проживання з матір”ю. . На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що [INFO] помер її син [PERSON]. У встановлений законом строк позивачка через похилий вік та стан здоров'я не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, крім того, на час смерті іншого майна у спадкодавця не було, а про вклад в банку їй стало відомо в жовтні місяці. Відповідачка, який є сестрою позивача та тіткою померлого, як спадкоємець другої черги за законом, вимоги позивачки визнала в повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на грошовий вклад в Ощадному банку України в Одеському міському відділенні № 7860, Філія № 7860/0312, в розмірі 201 грн 30 коп., на рахунку [NUMBER]. У встановлений законом строк позивачка через похилий вік та стан здоров'я не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але ощадна книжка відповідно до законодавства знаходиться у позивачки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців, він на заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 12 Закону України “Про власність”, громадянин набуває право власності в порядку спадкування, та інших угод не заборонених законом. На підставі ст. 1268 ЦК України, ст. 12 Закону України “Про власність”,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

10 грудня 2007 року до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] звернулась [PERSON], у якій вказала, що з відповідачем знаходилась у шлюбі від котрого у 21004 році у них народилась донька [PERSON]. Після народження дитини відповідач залишив сім'ю і на протязі 3 років не бачить дитину, не займається її вихованням, не надає матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. У 2006 році розірвала шлюб з відповідачем та зареєструвала новий шлюб з іншим чоловіком. Його дитина називає батьком, він займається її вихованням та має намір її удочерити. З цих підстав просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Іллічівської міськради та прокурор підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, о причинах своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. При таких обставинах судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності відповідача та про прийняття заочного рішення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] народилась [INFO]. Її батьками є - [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7). 14 червня 2006 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] (а.с. 8, 9), та зареєструвала шлюб з [PERSON]. (а.с. 6). [PERSON] є громадянкою України (а.с. 5). Згідно висновку служби у справах дітей Іллічівської міськради при вивчені умов проживання і виховання неповнолітньої, яка проживає з матір'ю, встановлено, що відповідач тривалий час у вихованні та утриманні дочки ніякої участі не приймає, не проявляє щодо доньки батьківської уваги та турботи. І таким чином служба у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки [PERSON], 2004 року народження, і що це буде відповідати інтересам дитини. [PERSON] за місцем мешкання дитини не проживає (а.с. 11). З довідки дитячого закладу убачається, що [PERSON] відвідує ДДУ №6 ІМТП. Про дитину піклуються батьки [PERSON]. та [PERSON]. Дівчина завжди охайна, привітна, весела. Батьки з любов'ю та ласкою ставляться до дитини, з повагою до персоналу (а.с. 12). При наявності таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідність зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Outcome: approved