Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

12.12.2007 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Ясинуватій (далі - Фонд) звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] в регресному порядку виплачених страхових сум, обгрунтувавши свої вимоги тим, що 10 січня 2001 року з вини відповідача трапився нещасний випадок на виробництві з електромонтером Ясинуватської дистанції електропостачання [PERSON], про що складено акти по формі Н-5 від 16.01.2001р. та Н-1 від 17.01.2001р. За висновком МСЕК від 16.05.2001р. [PERSON] первинно встановлено 70 % втрати професійної працездатності, у зв»язку з чим у нього виникло право на отримання страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999р. (далі - Закон). Постановою від 17.07.2001р. Фондом були призначені страхові виплати [PERSON], а саме: одноразова та щомісячна страхові виплати. Далі Фондом сплачувались витрати потерпілому на медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування, відшкодовувались витрати на виплату пенсії по інвалідності, в результаті чого з моменту призначення страхових виплат до 01.12.2007р. сплачено всього 51088,33 грн., які просили стягнути з [PERSON] в регресному порядку. В судовому засіданні представник позивача Чернишенко Н.В. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що протягом усього часу [PERSON] страхові виплати перераховувались у зв»язку з його переосвідченням, тому суми з часом виплачувались менші і всього сплачено 51088 грн. 33 копійки, які й просила стягнути з відповідача в регресному порядку, крім того, просила стягнути з нього сплачені Фондом витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON], допитаний в порядку ч.6 ст.76 ЦПК України, позовні вимоги не визнав, пояснивши це своїм перебуванням в місцях позбавлення волі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом установлено, що 10.січня 2001 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з електромонтером Ясинуватської дистанції електропостачання [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві, про що було складено акт Н-5 (а.с.6) та акт Н-1 (а.с.7). Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], за що його було засуджено вироком Ясинуватського міського суду від 04.03.2002 року (а.с.9-11). За висновком МСЕК від 16.05.2001р. [PERSON] первинно встановлено 70 % втрати професійної працездатності (а.с.8) і, як застрахованій відповідно до Закону особі призначені страхові виплати, а саме: одноразова та щомісячна страхова виплата (а.с.13-15,18-19,22-24,27,30), витрати на медикаментозне лікування (а.с.25-26), санаторно-курортне лікування (а.с.20, 28-29), відшкодування витрат на виплату пенсії по інвалідності (а.с.16-17, 21). З моменту призначення страхових виплат до 01.12.2007 року Фондом виплачено [PERSON] 51088,33 грн. (а.с.12). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved