Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

ТОВ «ВК»Харч Пак» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за договорами позики, посилаючись на те, що 14 листопада 2006 року згідно договору, укладеного з відповідачем, останньому була надана безвідсоткова позика в сумі 3 000 грн., однак всупереч умовам договору [PERSON] заборгованість за даним договором була погашена частково і станом на 19 лютого 2007 року заборгованість становила 1 832 грн. 65 коп. 2 березня 2007 року з відповідачем знову був укладений договір про надання йому безвідсоткової позики в сумі 5 220 грн. Зобов»язання за вказаним договором [PERSON] взагалі не виконував і борг не повернув. Таким чином, станом на 19 листопада 2007 року заборгованість відповідача за обома договорами складає 6 387 грн. 35 коп., яку позивач просить стягнути. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] інфляційні втрати за договором позики від 14.11.2006 року в сумі 122 грн. 74 коп. та за договором позики від 02.03.2007 року в сумі 520 грн. 55 коп., а також 3 % річних від простроченої суми позики - за першим договором в сумі 26 грн. 19 коп. та за другим договором 83 грн. 66 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, згідно листа, надісланого до суду ТОВ «ВК»Харч Пак» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутності його представника. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року та 2 березня 2007 року ТОВ «ВК»Харч Пак» та [PERSON] укладалися договори, згідно яких останньому були надані безвідсоткові позики в розмірі відповідно 3 000,00 грн. та 5220,00 грн. (а.с. 7,10). Відповідач отримував готівкою суми позики, що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с. 8,11). Статтею 1049 ЦК України передбачено обов»язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 7 договору від 14 листопада 2006 року позика підлягала поверненню відповідачем до 14 лютого 2007 року, шляхом внесення коштів в касу підприємства. Згідно п. 40 договору від 2 березня 2007 року позика підлягала поверненню відповідачем до 2 травня 2007 року таким же чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Також суд, задовольняючи в повному обсязі позов, стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved