Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до ВАТ "Бериславське АТП-16537" про стягнення середньомісячної заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди , посилаючись на те, що він в період з 25.10.2004 року по 01.09.2005 року працював у відповідача водієм. Звільнився за власним бажанням. При звільненні йому не було виплачено заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку. На даний час на підприємстві не має бухгалтера, його обов'язки виконує працівник відділу кадрів. Відповідач відмовляється надати будь-які документи, які свідчать про стан заборгованості по заробітній платі. Він неодноразово звертався до керівника підприємства [PERSON]. за виплатою заборгованості, але йому відмовляли. Своїми діями керівництво підприємства нанесло позивачу моральних страждань, які він вбачає в їх протиправних діях. Він переніс страждання, приниження, керівництво заподіяло позивачу фізичного і психологічного впливу, що призвело до погіршення реалізації своїх звичок і бажань, погіршилися відносини з оточуючими та близькими. Просив стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату в сумі 5031,35 грн., кошти по відпустці та розрахункові кошти в сумі 532,42 грн.; 111,28 грн. - суму боргу з індексом інфляції і 3% річних - 166,91 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Суду пояснив, що заробітну плату отримав частково. У платіжних відомостях № 39 за вересень 2005 року, № 75 а за жовтень 2005 року, № 38 за вересень 2005 року стоять не його підписи. Представник відповідача Давидюк С.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суду пояснив, що за період роботи позивача в якості водія з 1 січня по 1 вересня 2005 року йому було нараховано заробітну плату в сумі 1237 грн. 66 коп., котра виплачена в повному обсязі з урахуванням платежів за 2004 рік, також була нарахована та виплачена компенсація за невикористану відпустку з урахуванням індексації, ніякої моральної шкоди підприємство позивачу не спричинило. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем ВАТ "Бериславське АТП-16537" в період з 25.10.2004 року по 01.09.2005 року. Згідно довідки, наданої ВАТ "Бериславське АТП 16537" № 157 від 24.12.2006 року (а.с. 12) за період роботи позивача в якості водія з 1 січня по 1 вересня 2005 року йому було нараховано заробітну плату в сумі 1237 грн. 66 коп., котра виплачена в повному обсязі з урахуванням платежів за 2004 рік. Окремо інформації про виплату заробітної плати за 2004 рік ВАТ "Бериславське АТП 16537" надати не в змозі в зв'язку з крадіжкою їх комп'ютерної техніки та документації, що підтверджується довідкою Бериславського РВ УМВС (а.с. 15). У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем в судовому засіданні не спростовано доводи представника відповідача про сплату заробітної плати в повному об'ємі, крім того позивач відмовився від проведення почеркознавчої експертизи (про що свідчить його заява) та не надав суду належних та допустимих доказів наявності у підприємства позивачу заборгованості по заробітній платі та інших виплат Як роз'яснено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди" - відповідно до загальних підстав Цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, причинного зв'язку з протиправними діями заподіювача і вини останнього. Позивачем не доведено у судовому засіданні наявність спричиненої йому моральної шкоди, також суд не вбачає будь-яких протиправних дій і вини відповідача направлених на спричинення позивачу такої шкоди. За таких обставин позовні вимоги [PERSON]. про стягнення середньомісячної заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed