Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що [INFO], не склавши за життя заповіту, помер батько позивача - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], загальною площею 48,1 кв.м. вартістю 15 046 грн. Спадкоємців, віднесених до першої черги, немає. Позивач та його сестри [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями за законом другої черги, інших спадкоємців за законом немає. Сестри позивача відмовилися від прийняття спадщини на його користь. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки прийняв спадщину одразу після його смерті, вступивши в управління будинком, проживаючи в ньому на час відкриття спадщини, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У вересні 2007 року позивач звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Позивач просить визнати за ним право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], яка складається з житлового будинку із господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 48.1 кв.м., вартістю 15046 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов про визнання права власності на спадкове майно, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідача Фареник С.В. в попередньому судовому засіданні позов визнала, зробивши про це усну заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, усну заяву представника відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та іншими актами законодавства України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO], не склавши за життя заповіту, помер батько позивача - [PERSON](а.с.7), який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], загальною площею 48,1 кв.м. вартістю 15 046 грн.(а.с.18,19) Спадкоємців, віднесених до першої черги, немає. Позивач та його сестри [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями за законом другої черги, інших спадкоємців за законом немає. Сестри позивача відмовилися від прийняття спадщини на його користь.(а.с.13). У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки прийняв спадщину одразу після його смерті, вступивши в управління будинком, проживаючи в ньому на час відкриття спадщини, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У вересні 2007 року позивач звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.(а.с.10) Як видно із ч.5 статті 3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Як вбачається з пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте Іванівська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість передбачена статтею 182 ЦК України. Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” також передбачає обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно. В той же час у відповідності з частиною 5 статті 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на ім'я померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], яка складається з житлового будинку із господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], загальною площею 48.1 кв.м., вартістю 15046 грн. Оскільки відповідач Іванівська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved