Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати[PERSON]безвісно відсутнім, зазначила, що вона знаходилися в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO] року народження. З 2000 року чоловік вирішив поїхати на заробітки та фактично з вказаного періоду вдома практично не бував і до 2003 року лише декілька разів приїздив додому. Між ними склалися неприязні відносини і в 2003 році шлюб розірвано, а[PERSON] виїхав на роботу за кордон, але до якої країни їй невідомо. На даний час його місце перебування невідоме ані їй, ані його батькам. Оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітній син, тому визнання безвісно відсутнім[PERSON] необхідно для отримання сином пенсії в зв”язку з втратою годувальника. Представник заінтересованої особи - пенсійного фонду проти визнання [PERSON]безвісно відсутнім не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідка[PERSON], суд вважає заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як видно зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.11.2003 року шлюб між [PERSON] та[PERSON] розірвано. Факт відсутності відомостей про місце перебування[PERSON] в місці його постійного проживання в[ADDRESS]протягом одного року підтверджується зібраними по справі доказами. Допитаний судом свідок, сусід [PERSON]показав, що, починаючи з 2000 року, тобто більше року, за місцем постійного проживання[PERSON] не бачив, де він може знаходитися не знає. Зі слів його дружини [PERSON] йому відомо, що він їй не пише, ніякої допомоги дитині не надає, що також підтверджується актом, складеним сусідами [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] ([ADDRESS]). Батьком[PERSON] [PERSON]до суду надано заяву про те, що його син з 1999 року виїхав на заробітки до іншої країни, з того часу жодних відносин з ним не підтримують, його місце перебування невідоме. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгялду справи відсутні, його показання об”єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки встановлено, що останні відомості про[PERSON] були у березні 2005 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 квітня 2005 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї та її дитини юридичне значення. Право на пенсію внаслідок втрати годувальника виникає і у випадку визнання годувальника в установленому порядку безвісно відсутнім згідно ст.37 Закону України „Про пенсійне забезпечення”. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання[PERSON] безвісно відсутнім. Виходячи з вищевказаного та

Outcome: approved