Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-26 00:00:00

12.02.2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 27 вересня 1986 року в Добровеличківському ВРАГС, Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 69. Від сумісного проживання мають дітей - сина [PERSON], 1987 року народження та доньку [PERSON] 1990 року народження, які проживають разом з позивачем. Спору про місце проживання дітей між сторонами не існує. Причиною звернення до суду з відповідним позовом стала та обставина, що відповідач не приймає участі в житті сім'ї, в зв'язку з чим сторони припинили сумісне проживання, не підтримують будь яких відносин та не бажають примиритися. Спроби позивача налагодити сімейні відносини ніяких результатів не принесли. [PERSON] вважає що, за таких обставин їх подальше подружнє життя неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та обґрунтувала його обставинами викладеними в позовній заяві, пояснивши, що причиною звернення з відповідним позовом стали ті обставини, що відповідач під час сумісного проживання зловживав спиртними напоями, не приділяв належної уваги сім'ї, тому вони з листопада 2000 року не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим позивач вважає, що їх шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просила не надавати. Додала, що в стані вагітності не перебуває та не має на утриманні дитини віком до одного року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки та заперечень до позову суду не надав. Подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу за його відсутності . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, 27 вересня 1986 року в Добровеличківському ВРАГС, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 69 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане 27 вересня 1986 року Добровеличківським ВРАГС Кіровоградської області). Від сумісного проживання мають сина [PERSON], 1987 року народження та доньку [PERSON], 1990 року народження, які проживають разом з позивачем . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що сторони з листопада 2000 року не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, спроби позивача налагодити взаємовідносини ніяких результатів не принесли. позивач на примирення не погоджується, що дає підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу. В судовому засіданні з'ясовано, що [PERSON] в стані вагітності не перебуває та не має дитини віком до одного року, спору про місце проживання неповнолітньої дитини сторін між останніми не існує . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved