Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

24.01.2007р. до Суворовського районного суду м. Одеси звернулись [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особи - Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської Ради, КП ДЕЗ „Марсельський” про зміну договору найму житлового приміщення. Вищевказані позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. Квартира складається із двох кімнат житловою площею 18 та 10 кв.м., загальна житлова площа квартири 50.63 кв.м. Позивачі стверджували, що відповідач не приймає участі у сплаті комунальних та інших платежів, витратах на утримання та збереження спільного майна, не виконує поточного ремонту та будь-які інші дії, направлені на підтримання доброго санітарного стану квартири. В зв'язку з цим, позивачі запропонували відповідачу розділити особисті рахунки, для того, щоб вони мали змогу самостійно сплачувати комунальні послуги та утримувати квартиру у належному стані, однак відповідач відмовився. На підставі викладеного, позивачі просили виділити їм у користування кімнату площею 18 кв.м., а відповідачу кімнату площею 10 кв.м., а також зобов'язати Суворовську районну адміністрацію м. Одеси укласти окремі договори житлового найму на виділені жилі приміщення. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 12.04.2007р. позов [PERSON], [PERSON] був задоволений. [PERSON] [INFO] померла, актовий запис № 3428, зареєстрований 16.04.2007р. Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Відповідач [PERSON] з рішенням суду без не згодний та подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду 19 липня 2007р. рішення суду від 12.04.2007р. було скасовано та розгляд справи був призначений у загальному порядку. (а.с. 56) [PERSON] позовні вимоги не визнав, та в свою чергу подав зустрічний позов до [PERSON] та до її неповнолітньої дитини - [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка була основним наймачем квартири. В квартирі постійно проживає він, [PERSON], а також зареєстровані його сестра [PERSON] з неповнолітньою [PERSON]. Відповідач стверджує, що його сестра постійно проживала у спірній квартирі до 1993 року, тобто до свого одруження з [PERSON]. У 1996р. у подружжя народилась донька [PERSON]. та з того часу вони спільно проживали [ADDRESS]. Вищевказана квартира була приватизована, а потім продана. На теперішній час, [PERSON] з донькою проживають [ADDRESS]. Відповідач стверджує, що у кв. [ADDRESS] позивачка з дочкою не проживає, що підтверджується актом складеним КП ДЕЗ „Марсельський”. [PERSON] також стверджує, що він постійно доглядав за хворою матір'ю, а також підтримував квартиру в належному стані, сплачував комунальні послуги. На підставі викладеного, [PERSON] просить визнати [PERSON] та [PERSON]. такими, що втратили право користування жилим приміщенням у спірній квартирі. (а.с.76-78) [PERSON] в інтересах себе, а також неповнолітньої [PERSON] подала доповнення до позовної заяви згідно з яким, вона просила змінити договір найму по кв. [ADDRESS] та зобов'язати Суворовську районну адміністрацію укласти з нею окремий договір найму на кімнату 18 кв.м., а відповідачу надати у користування кімнату 10 кв.м. Крім того, вона також просила зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користування квартирою, а також її майном, що знаходиться в спірній квартирі. Вищевказані позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з неповнолітньою дочкою [PERSON]. зареєстровані в спірній квартирі. Відповідач, за твердженням, позивачки тривалий час не приймав участі в сплаті комунальних платежів та інших витратах, пов'язаних з користуванням квартири. Добровільно розділити особові рахунки відповідач не збирається. Крім того, [PERSON] після смерті матері [PERSON] став чинити позивачці, а такої її доньці перешкоди у користуванні квартирою, оскільки змінив замки на вхідних дверях квартири. Вищевказані діями відповідач позбавив можливості позивачку користуватись квартирою та її особистими речами, що знаходились в квартирі. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] забрав ключі від спірної квартири та вигнав її із квартири, хоч в квартирі постійно перебувала неповнолітня [PERSON]. Крім того, відповідач звинуватив її у крадіжці коштів. Позивачка також пояснила, що в свій час, мати [PERSON] бажала зробити окремі особисті рахунки, оскільки відповідач на бажав приймати участь в сплаті комунальних платежів. Під час судового розгляду [PERSON] підтримав зустрічні позовні вимоги та пояснив, що позивачка в спірній квартирі багато років не проживає, а тому втратила право користування квартирою. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON]пояснила, що постійно проживає з [PERSON] в спірній квартирі, без реєстрації, оскільки зареєстрована в Ананьївському районі Одеської області. [PERSON]просила задовольнити зустрічний позов [PERSON], оскільки [PERSON] не проживає в квартирі. Представники Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради та органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради, КП ЖКС „Північний” в останнє судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити. Вищевказаний висновок суду зроблений на підставі аналізу фактів, встановлених в судовому засіданні, а також пояснень сторін, свідків та наданих доказів. Так, судом встановлено, що на підставі ордеру № 1066 серії ЦР від 25.12.1986 року, виданого виконкомом Центрального району м. Одеси на [PERSON] в квартиру по кв. [ADDRESS] були вселені [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON](а.с. 8) [PERSON] зверталась в Суворовську районну адміністрацію з приводу отримання розділу особистих рахунків, однак їй було відмовлено та повідомлено про необхідність звернення до суду з цього питання. (а.с. 6-7) [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 3428, зареєстрований 16.04.2007р. Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси. (а.с. 54) На теперішній час, в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON]з неповнолітньою [PERSON] (а.с. 41). В квартирі також проживає дружина відповідача [PERSON], яка в квартирі не зареєстрована, оскільки зареєстрована за іншим місцем проживання. Відповідно до акту від 15.05.2007р., які засвідчили свідки [PERSON] та [PERSON], у спірній квартирі [PERSON] з дочкою не проживає . (а.с.42) Судом встановлено, що дійсно [PERSON], а також неповнолітня [PERSON]. мають спільно з [PERSON]. право спільної часткової власності на кв. [ADDRESS] (а.с. 85). Однак за думкою суду, сама наявність права власності на іншу житлову площі не може бути підставою для визнання осіб такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями, оскільки такої норми не передбачено ЖК України. ЖК України передбачає можливість визнання осіб такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями на підставі ст.ст. 71, 72 та ст. 107 ЖК України, при чому одночасно ці норми не можуть бути застосовані. Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 107 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. [PERSON] у зустрічних позовних вимогах посилається тільки на ст. 71 ЖК України як на підставу визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Таким чином, необхідно встановити чи дійсно [PERSON] з дочкою [PERSON]. не проживали на спірній житловій площі більше шести місяців, та за яких причин. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що постійно користувалась спірною квартирою, від квартири у неї були ключі, а також в квартирі були її та дитини особисті речі. Крім того, вона постійно доглядала за хворою матір'ю та постійно перебувала в квартирі. Однак після смерті матері [PERSON], відповідач змінив замки на вхідних дверях та не впускає її до квартири. Вищевказані пояснення [PERSON] підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків - [PERSON], [PERSON]. Вищевказані факти, фактично підтвердив сам [PERSON] пояснивши, що відповідачка постійно приходила до матері, однак вночі поверталась до чоловіка. [PERSON] також пояснив, що він дійсно, після смерті матері змінив вхідні замки, оскільки вважає, що позивачка не має право користуватись квартирою. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] проживає за іншою адресою. Необхідно відзначити, що [PERSON] особисто була присутня під час попереднього судового засідання, яке проводилось 12.03.2007р. та підтримала позовні вимоги. На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ст. 71,72 ЖК України для визнання [PERSON] та її доньці [PERSON]. такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки [PERSON] постійно користувалась спірним житловим приміщенням, а також в зв'язку з перешкоджанням у її проживанні відповідачем. У відповідності з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Крім того, ст. 64 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. На підставі викладеного, суд вважає, що дії [PERSON] щодо обмеження права користування [PERSON] та її доньці [PERSON]. спірною квартирою є незаконними, оскільки сторони мають рівні права щодо користування квартирою. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно зобов'язати [PERSON]не перешкоджати [PERSON], а також неповнолітній [PERSON] користуватись квартирою [ADDRESS], а також їх особистим майном, що знаходиться в квартирі. Квартира [ADDRESS], складається із кімнати - літ. № 4, площею 18,7 м. з лоджією 3,9 кв.м., кімнати літ. № 3, площею 12,6 кв.м., лоджією 1,5 кв.м., кухні літ. № 5, площею 7,6 кв.м. з лоджією 1,4 кв.м., коридору літ. № 1, площею 8 кв.м., вбиральні літ. № 6, площею 1,0 кв.м., вбудовані шафи літ. № 2, площею 1,4 кв.м., літ. № 8, площею 0,2 кв.м. Загальна площа квартири складає 58,9 кв.м., у тому числі житлова 31,3 кв.м. (а.с. 158-159). Відповідно до ст. 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Стаття 48 ЖК України, встановлює, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Відповідно до Постанови виконкому Одеської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради професійних союзів № 52 від 16.01.1985р. „Про порядок надання жилих приміщень ” зі змінами від 17.09.1991р., встановлено розмірі середньої забезпеченості громадян житловою площею у населених пунктах Одеської області складає 8,5 кв.м. Таким чином, кожна із кімнат може бути предметом окремого договору найму житлового приміщення. На кожного із зареєстрованих мешканців квартири приходиться по 31,3/3 по 10, 43 кв.м. Суд вважає, що [PERSON]та неповнолітній [PERSON]. необхідно виділити у користування кімнату площею 18,7 кв.м., а [PERSON] - 12,6 кв.м., оскільки такий порядок користування квартирою є найбільш наближеним до розміру житлової площі, що приходять на кожного. Сторонам також необхідно залишити у спільному користуванні кухню літ. № 5, площею 7,6 кв.м. з лоджією 1,4 кв.м. , коридор літ. № 1, площею 8 кв.м., вбиральню літ. № 6, площею 1,0 кв.м., вбудовані шафи літ. № 2, площею 1,4 кв.м., літ. № 8, площею 0,2 кв.м. В зв'язку з тим, що суд визначив порядок користування квартирою та виділів у користування кожній із сторін кімнати, які можуть бути предметом самостійного договору житлового найму то необхідно зобов'язати Суворовську районну адміністрацію виконавчого комітету Одеської міської Ради укласти з [PERSON] окремий договір житлового найму на кімнату літ. № 4 площею 18,7 кв.м., а з [PERSON] на кімнату площею 12,6 кв.м., яка розташована у квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved