Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства . В своїй заяві він вказує , що йому встановлена 1 група інвалідності з дитинства. Для призначення надбавки до пенсії після смерті батька у нього виникла необхідність надання управлінню Пенсійного Фонду в м. Ромни документів , які підтверджують їхні родинні стосунки . При цьому він вказує , що [PERSON], який помер [INFO], доводиться його батьком. Але при запису його народження в книзі записів актів громадянського стану та в свідоцтві про народження відомості про батька на російській мові було записано « [INFO]». Просить встановити факт батьківства і винести рішення, за яким [PERSON]. визнати його батьком. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву і пояснив , що зі слів матері його батьком є [PERSON]. Мати з ним в зареєстрованому шлюбі не перебувала , жили вони разом з 1957 року років три , після того жили окремо . [PERSON] сином його не визнавав , відмовлявся від батьківства . Стосунків ніяких не підтримували . Документів , які б підтвердили факт батьківства , у нього немає. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з»явилася , але надала суду письмову заяву в якій вказала , що в кінці 1957 року вона приїхала у відпустку в с. Сміле з Німеччини . В період відпустки [PERSON], з своїми батьками приходили до них додому сватати її . Потім через декілька місяців вона повернулася в с. Сміле після закінчення служби і стала проживати з [PERSON]. у його батьків. [INFO] народила сина [PERSON] , але[PERSON], з пологового відділення її не забрав і з того часу вони проживають окремо. [PERSON] відмовився від неї і від сина [PERSON]. Представник органу опіки і піклування Роменського міськвиконкому в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту батьківства . Представник управління Пенсійного фонду України в м. Ромни до суду не з»явився , хоча про час і день розгляду справи був належним чином повідомлений , заперечень відносно заяви про встановлення факту батьківства суду не надав. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки і піклування, свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку , що заява задоволенню не підлягає . В суді встановлено , що [PERSON] народився [INFO] ( а. с. 3) . [INFO] помер [PERSON] в м. Дніпропетровську , якого заявник вважав своїм батьком ( а. с. 4) Відповідно до ст. 130 Сімейного Кодексу України у разі смерті чоловіка , який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини , факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду . Заява про встановлення факту батьківства приймається судом , якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України . Із свідоцтва про народження заявника видно , що він народився в 1958 році і в графі «батько» відсутнє прізвище та по батькові , а є лише ім»я - «[INFO]». Із пояснень заявника, письмових пояснень [PERSON]та свідка [PERSON] видно , що [PERSON] не визнавав заявника своїми сином , а з матір»ю заявника вони шлюб не реєстрували , а проживали в фактичних шлюбних стосунках з 1957 року і по день народження заявника . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала , що [PERSON] та [PERSON] шлюб не реєстрували , разом жили нетривалий час, поки не родився син . При цьому вона повідомила , що [PERSON] є її родичем , але [PERSON]. він своїм сином не визнавав і ніякої допомоги йому не надавав . Свідок [PERSON]., яка знаходиться в родинних стосунках із заявником , в судовому засіданні показала , що коли народився [PERSON] , то [PERSON] і [PERSON]разом не проживали. [PERSON] [PERSON] допомоги ніякої не надавав , аліментів не платив . Після народження[PERSON]. [PERSON] ніяких стосунків з ними не підтримував .Але в розмові казав , що [PERSON] є його сином . Аналіз пояснень сторін та свідків свідчить про те, що [PERSON] не визнавав себе батьком[PERSON]. Інших доказів , які б підтвердили факт визнання [PERSON]. батьківства по відношенню до[PERSON] в суді не добуто. Також в суді не встановлено , що [PERSON] приймав участь у вихованні або утриманні[PERSON]. , або якимось способом визнавав своє батьківство по відношенню до[PERSON]. Крім того, оскільки заявник народився в 1958 році , то до даних правовідносин необхідно застосовувати закон , який діяв на момент народження заявника . Згідно ст. V п. 20 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 8 липня 1944 року « Про збільшення державної допомоги вагітним жінкам , багатодітним і одиноким матерям , посилення охорони материнства та дитинства , про встановлення почесного звання « Мати - героїня» та заснування ордена «Материнська слава» і медалі «Медаль материнства» була скасована можливість судового встановлення батьківства . Дане положення Указу втратило силу відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 16.10.1968 року. Судове встановлення батьківства було відновлено Основами Законодавства Союзу СРСР та Союзних Республік про шлюб та сім»ю 1968 року та Кодексом « Про шлюб та сім»ю України» від 1969 року. Це свідчить про те, що згідно діючого законодавства на момент народження заявника не була передбачена можливість судового встановлення батьківства. Оскільки [PERSON] не визнавав себе батьком заявника і як батько він не вказаний в свідоцтві про народження заявника[PERSON]. , відсутня письмова заява про визнання ним свого батьківства , то заява[PERSON]. є необґрунтованою і в її задоволенні слід відмовити .

Outcome: dismissed