Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 40 гривень щомісячно. В позовній заяві позивачка вказала на наступне. З відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Із відповідачем по справі сімейні стосунки не підтримує. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач вказала, що на задоволені заявленого позову наполягає, а крім того просить суд не застосовувати норму щодо встановлення мінімальної межі розміру аліментів - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у своїй заяві вказав, що позов визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно с ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1991 року і від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], а матір'ю - [PERSON], про що свідчать свідоцтво про шлюб і свідоцтво про народження дитини (а.с.3.4). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Барвінківської міської ради Харківської області (а.с.2). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із позову та заяви позички до суду вона вважає достатніми аліменти у розмірі 40 гривень щомісячно. Згідно принципу диспозитивності (ст. 11 ЦПК України) суд має розглядати справу в межах заявлених позивачем вимог, який наділений правом розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. А тому при вирішенні даного спору вимоги ч.2 ст. 182 ЦПК України можуть не застосовуватися. Задоволення вимог позивачки щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідає ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, оскільки платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, працюючи приватним підприємцем. Згідно ч.2 ст. 184 цього ж Кодексу, розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Наведене і дає підстави суду дійти висновку про необхідність повного задоволення позову. У відповідності до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 20 березня 2008 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Вимог щодо негайного виконання рішення суду не заявлено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи - 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved