Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку по [ADDRESS]. У 1988 році її донька вступила в шлюб з [PERSON]. Після одруження донька з своїм чоловіком проживала в будинку позивачки і були там прописані. В 1999 році донька та відповідач перестали проживати однією сім”єю і він фактично не проживає в будинку позивачки вже 8 років і цей факт підтверджується довідкою виданою Приютівською сільською радою від 24 січня 2008 року за №28. У відповідності до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, за яким жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем та членами його сім”ї понад шість місяців у відповідачів немає, так як відповідач не проживає в будинку позивачки більше як шість місяців поважних причин за якими за ним може бути збережене право на проживання в її будинку не має. В добровільному порядку відповідач не бажає виписуватися, своїми діями позбавляє їх права користуватися належним їй будинком, та в зв”язку із чим перешкоджає праву на отримання нею субсидії, тому для захисту своїх прав змушена звертатися до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час розгляду справи, заперечень, щодо позову не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК України, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Будинок[ADDRESS] в с.Приют Новоукраїнського району належить позивачці. В 1988 році її представник зареєструвала в шлюб з відповідачем [PERSON] та проживала в будинку позивачки і є там зареєстровані. З 1999 року відповідач перестав проживати однією сім”єю і він фактично не проживає в будинку позивачки вже 8 років і цей факт підтверджується довідкою виданою Приютівською сільською радою від 24 січня 2008 року за №28. В добровільному порядку відповідач не бажає виписуватися. Відповідно до ст. 72 ЖКУкраїни визання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Як передбачено положенням ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім”ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом. У разі припинення сімейних відносин з власником будинку колишні члени його сім'ї не втрачають право користування житловим будинком. Відповідач будином [ADDRESS] Новоукраїнського району не користується і не проживає, між сторонами будь-якого порядку користування жилим приміщенням на більш тривалий строк не встановлювався. Випадків, які б свідчили про збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його родини понад шість місяців, як і поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення, судом не встановлено, відповідачем зустрічні позовні вимоги не ставилися. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. Враховуючи викладене, та те, що відповідач на законних підставах набув право користування житловим будинком [ADDRESS], тому позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, вказана вимога ґрунтується на законі, та підтверджена вищевикладеними фактами. Відповідно до ст.ст. 150,156,161 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Враховуючи ч. 1 ст. 88 ЦПК України, встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивачки підлягають стягненню судрові витрати, сплачені при подачі позовної заяви до суду: судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 7.50 +8.50=16гривень (а.с.2,3).

Outcome: approved