Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

[PERSON] та його сестра [PERSON] звернулись до суду з позовом до Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, що залишилася після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO], згідно Державного акту серії ХР № 145242, розміром 8,7513 га, грошовою оцінкою 54 405,24 грн., розташованою на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області і яку успадкував померлий [INFO] їх батько - [PERSON]. Батько позивачів отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, але не встиг її зареєструвати у встановленому чинним законодавством України порядку і не встиг одержати Державний акт, що посвідчує його право власності на цю ділянку. Позивачі в свою чергу не можуть стати власниками вищевказаної земельної ділянки. В зв'язку з чим, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці, звернулись до суду і просять захистити їх право. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій вказала, що вона відмовляється від своєї частки на земельну ділянку на користь свого рідного брата [PERSON]. Наслідки відмови від своєї частки їй зрозумілі (а.с.35). Представник позивача [PERSON] підтримав вимоги [PERSON] суду пояснив, що позивач після смерті своїх батьків успадкував і отримав правовстановлюючі документи на все майно, крім земельного паю. Тому просив визнати у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну ділянку, площею 8,7513 га, грошовою оцінкою 54 405,24 грн., яка знаходиться на території Гнилицької сільської ради за позивачем, який є сином померлих. Також суду пояснив, що [PERSON] успадкувала весь земельний пай після смерті батька, тому вона і відмовилась від своєї частки земельного паю у порядку спадкування за законом, що залишилася після смерті їх матері [PERSON], на користь рідного брата [PERSON] Представник Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з'явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки (а.с.45). На адресу суду була надана заява, в якій позовні вимоги визнано в повному обсязі, просять справу розглядати без їх участі(а.с.46-47). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] у віці 80 років померла мати позивача [PERSON], яку поховано в с. Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області і це підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] (а.с.07). 05 жовтня 2005 року чоловік померлої [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (серія ВСІ № 858303). Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 8,7513 га, грошовою оцінкою 54 405,24 грн., розташованою на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій [INFO] його дружині - [PERSON] на підставі Державного акту серія ХР № 145242 на право приватної власності на землю (а.с.08). Дане свідоцтво [PERSON] не встиг зареєструвати у встановленому чинним законодавством України порядку і не встиг одержати Державний акт, оскільки він помер [INFO] у віці 78 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 05 червня 2006 року зроблено запис за № 13 (а.с.10). Той факт, що позивач є рідним сином померлих [PERSON] і [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Після смерті батька, позивач [PERSON] і його рідна сестра [PERSON] в шестимісячний термін звернулися до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини і це підтверджено довідкою (а.с.12). За таких обставин суд вважає, що сторона своєчасно, тобто у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутності спадкоємців попередньої, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] надала на ім'я суду письмову заяву, в якій вказала, що вона відмовляється від своєї частки на земельну ділянку на користь свого рідного брата [PERSON]. Наслідки відмови їй зрозумілі (а.с.35). Дії [PERSON] про відмову від своєї частки спадщини на користь брата, а дії [PERSON] по прийняттю спадщини основані на законі. Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.4 ст.19 Закону України від 07 лютого 1991 року № 697-Х11 „Про власність” (зі змінами та доповненнями), право приватної власності може бути передано у спадщину громадянам. Захист права власності здійснюється судом і це передбачено ч.3 ст.48 Закону України „Про власність”. Згідно ч.1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким документом є Державний акт. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право успадкувати зазначену земельну ділянку. Суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6321481000:02:000:0128, площею 8,7513 га., вартістю 54 405,24 грн., яка розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Outcome: approved