overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із заявою, в якій просять надати їм право на шлюб. У судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала та пояснила, що вона з [PERSON] по взаємній згоді та любові одне до одного бажають створити сім'ю. Вони звернулися до органу реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу. У реєстрації шлюбу їм відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, а тому вони не можуть реалізувати своє право на укладення шлюбу, та вимушені звернутися до суду. Вона, заявниця, на даний час вагітна, термін вагітності 15 тижнів. Батьком майбутньої дитини є [PERSON], а тому оформити шлюбні відносини у даний час необхідно. Аналогічні по суті показання дав суду [PERSON]та пояснив, по взаємній згоді та любові бажає укласти шлюб з заявницею, оскільки на даний час вона вагітна. Однак заявниця не досягла шлюбного віку, а тому він просить суд надати їм право на шлюб. Зацікавлена особа [PERSON] - мати заявниці, заяву підтримала та пояснила, що її донька та [PERSON]люблять одне одного і їх одруження буде в інтересах її доньки, оскільки вона на даний час вагітна. Суд вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що рішення по справі слід постановити у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Копією свідоцтва про народження (а.с. 4) заявниці [NUMBER] виданого 10.10.1991 року Сваричівською сільською радою підтверджено, що вона народилася [INFO], тобто не досягла шлюбного віку. Довідкою, виданою Рожнятівською районною лікарнею 05.03.2008 року № 446 (а.с. 5) підтверджено, що [PERSON] вагітна, термін вагітності 15 тижнів. Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що заявники мають намір створити сім'ю, яка ґрунтується на вільній згоді, взаємній любові та повазі одне до одного. Це відповідає інтересам заявникам, а тому їм слід надати право на шлюб. На підставі викладеного, ст.ст.22-23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

В лютому 2008 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року в с.Топорівці Новоселицького району померла його мати [PERSON],а [INFO] року в цьому ж селі помер його батька [PERSON]. Після смерті останніх відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараїв літ.В та Г,Е літньої кухні літ.Є, гаража літ.Д, погреба літПг, вбиральні літ.Ж, колодязя №1 , огорожі №2-3 Станом на 1 липня 1990 року дане господарство відносилося до категорії колгоспних дворів і в ньому проживали [PERSON] та [PERSON] Він як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину після смерті батьків. Просив визнати за ним право власності на вищевказане домоволодіння, оскільки інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має В судовому засіданні позивач позов підтримав Відповідачка позов визнала і пояснила , що вона спадщину не прийняла і не претендує на неї. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 цього ж Кодексу .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті батьків, позивач як спадкоємець за законом спадщину прийняв своєчасно. Однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я батьків . Оскільки інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має, то суд вважає, що право власності на спадщину слід визнати за позивачем На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України “Про власність”, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

20 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який в судовому засіданні підтримав повністю його представник [PERSON] Представник відповідача територіальної громади Краснолиманської міської ради Донецької області Войтенко А.Є. позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м. Домодєдово Домодєдовського району Московської області РФ померла дружина позивача - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з незакінченого будівництвом готовністю 50 % жилого будинку, розташованого в [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 600 кв.м (а.с.7-11). Спадкоємцем на майно померлої є позивач (а.с.7). Все спадкове майно [PERSON] прийняв її чоловік - позивач, який розпорядився ним на протязі 6 місяців після смерті дружини - наглядає та підтримує будинок до теперішнього часу. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Однак позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що розпорядився частиною спадкового майна, користувався ним і вважав, що цього достатньо дня прийняття спадщини. Більш того він добросовісно помилявся в частині визначення строків звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо вважав, що це слід робити не раніше ніж сплине шість місяців з моменту смерті спадкодавця. Крім того вказав, що не мав можливості це зробити також тому, що тривалий час перебуває за межами України. Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, бо добросовісно помилявся в знанні норм законодавства ів позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

04.02.2008 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про шлюб Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що у свідоцтві про шлюб її ім'я вказано як «[PERSON]», а після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]», тоді як в паспорті та інших приватних документах її ім'я - «[PERSON] » без по батькові - «[PERSON]». Встановлення вказаного факту їй необхідно для прийняття спадщини після померлого чоловіка. Заявниця у судовому засіданні свою заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали цивільної справи і представлені докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] згідно до паспорту ( а.с. 6) має повне ім'я - «[PERSON]» без імені по батькові. Однак у свідоцтві про шлюб ( а.с 7), виданого 22.04.1983 року її повне дошлюбне ім'я вказане невірно як « [PERSON]», тобто вказане ім'я по батькові «[PERSON]». Факт належності заявниці свідоцтва про шлюб ( а.с. 7) підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.8) де її дошлюбне повне ім'я вказане вірно як «[PERSON]» без імені по батькові. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище чоловіка - «[PERSON]». У свідоцтвах про народження їх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 13) її повне ім'я також вказано вірно як «[PERSON] » без імені по батькові. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідно для прийняття спадщини після померлого чоловіка. На підставі п. 5 ст. 234 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

ЗАТ “Тепловоденергія” звернулося з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідач з 01.12.2004 року послуги з подачі теплової енергії не оплачував, тому заборгованість станом на 01.11.2007 року становить 807,48 грн. У судовому засіданні представник позивача просить стягнути з відповідачів вказану суму боргу та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що неодноразово 31 травня 2006 року, 13 червня 2006 року, 09 вересня 2006 року, 16 липня 2007 року, 01 жовтня 2007 року повідомляв позивача про своє бажання від»єднатися від тепломережі, попереджав, що у разі невиконання його вимог про від'єднання від сплати послуг відмовляється. Позивач на його заяви 31.07.2007 року повідомив, що відключення квартири від системи теплопостачання можливе лише з дозволу виконкому, однак такої вимоги у законодавстві немає. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи у повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач з 01.12.2004 року послуги з подачі теплової енергії не оплачував, тому заборгованість станом на 01.11.2007 року становить 807,48 грн., що підтверджується особовим рахунком. Відповідач неодноразово 31 травня 2006 року, 13 червня 2006 року, 09 вересня 2006 року, 16 липня 2007 року, 01 жовтня 2007 року повідомляв позивача про своє бажання від»єднатися від тепломережі, попереджав, що у разі невиконання його вимог про від'єднання від сплати послуг відмовляється. Свідок [PERSON] . у судовому засіданні пояснила, що працює начальником юридичного відділу ЗАТ «Тепловоденергія». Відповідачу [PERSON] . в повідомленнях від 15.06.2006 року № 2026 та від 31.07.2007 року № 3725 було роз'яснено порядок відключення від мережі та його право на звернення до виконкому з даного питання, однак він їх проігнорував. Згідно п. 1.2 «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4 для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

05.03.2007 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі з 25.08.2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] року народження. З серпня 2007 року шлюбні відносини не підтримують, сім'я розпалася через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, проживають окремо. Відповідач матеріально дитині не допомагає, дитина знаходиться на її утриманні. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30%, тобто 1/3 частки всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково. Пояснив, що його довіритель згодний сплачувати аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони одружені з 25 серпня 2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]року. З серпня 2007 року шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини відновлювати не мають наміру. Батько - відповідач дитині матеріально не допомагає. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. За таких обставин суд вважає, що сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, шлюб існує формально. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 105, 112, 180, п. 3 ст. 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради про визнання права власності. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0,0851 га., розташовану по [ADDRESS], на якій вона збудувала житловий будинок. На цій же земельній ділянці позивач самочинно побудувала гараж та хлів загальними розмірами 10,05 х 10,05 м. Вказані споруди відповідають усім встановленим нормам і вимогам і не порушують права інших осіб, що підтверджується паспортом забудови земельної ділянки. Позивач просить визнати, що їй належить право власності на зазначені споруди. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю Позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0,0851 га., розташовану по [ADDRESS], на якій вона збудувала житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 21 лютого 2006 року, зареєстрованим за [NUMBER], будівельним паспортом. На цій же земельній ділянці позивач самочинно побудувала гараж та хлів загальними розмірами 10,05 х 10,05 м. Вказані споруди відповідають усім встановленим нормам і вимогам і не порушують права інших осіб, що підтверджується паспортом забудови земельної ділянки. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК Украіни на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Тойкутської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], якій належало право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ватутіна Ковельського району Волинської області розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна Ковельського району розміром 1114 грн. або 0,06 відсотка загальної вартості майна пайового фонду підприємства, грошовий вклад у філії - Ковельському відділенні № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України», Заповіт [PERSON] не залишила. Позивач фактично вступила в управління та володіння належним матері майном, а отже, прийняла у встановленому порядку спадщину Позивач просить визнати, що усе вказане майно належить їй. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], якій належало право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ватутіна Ковельського району Волинської області розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна Ковельського району розміром 1114 грн. або 0,06 відсотка загальної вартості майна пайового фонду підприємства, грошовий вклад у філії - Ковельському відділенні № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою Тойкутської сільської ради Ковельського району № 140 від 12 лютого 2008 року, випискою з погосподарської книги № 1 за 1992 рік, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим Ковельською районною державною адміністрацією Волинської області 02 квітня 2001 року і зареєстрованим за № 153, свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданим Тойкутською сільською радою Ковельського району 08 квітня 2002 року і зареєстрованим в реєстрі за № 556, ощадними книжками. Заповіт [PERSON] не залишила. Позивач фактично вступила в управління та володіння належним матері майном, а отже, прийняла у встановленому порядку спадщину, що ніким не заперечується (ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України 1963 р.). Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України (1963 р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, позивачу належить право власності на усе вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0,1745 гектара, розташовану [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку. На вказаній земельній ділянці позивач самочинно побудувала житловий будинок і господарську будівлю (коридор, кімнату відпочинку, душову, сауну, кладову, гараж на 2 бокси). Загальні розміри будинку становлять 17,06 х 12,78 м., господарської будівлі - 18,36 х 8,76 м. Самочинно побудовані будинок та господарська будівля відповідають встановленим нормам, не порушують прав інших осіб. Позивач просить визнати за ним право власності на вказані будинок та будівлю. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. Позивачу належить право власності на земельну ділянку площею 0,1745 гектара, розташовану [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим Ковельським міським відділом земельних ресурсів 15 січня 2007 року і зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. На вказаній земельній ділянці позивач самочинно побудувала житловий будинок і господарську будівлю (коридор, кімнату відпочинку, душову, сауну, кладову, гараж на 2 бокси). Загальні розміри будинку становлять 17,06 х 12,78 м., господарської будівлі - 18,36 х 8,76 м. Самочинно побудовані будинок та господарська будівля відповідають встановленим нормам, не порушують прав інших осіб, що підтверджується паспортом на забудову земельної ділянки. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ковельської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], якій належало право власності на вклади в Ощадбанку України. Заповіт [PERSON] не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після неї. Позивач прийняла у встановленому порядку спадщину після матері. Позивач просить визнати, що їй належить право власності на вказані вклади. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [PERSON] року померла мати позивача [PERSON], якій належало право власності на вклади в Ощадбанку України, що підтверджується свідоцтвом про смерть, ощадними книжками. Заповіт [PERSON] не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після неї. Позивач прийняла у встановленому порядку спадщину після матері. Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України (1963 р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, позивачу належить право власності на цілі вказані вклади.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ковельської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], якому належало право власності на вклади в Ощадбанку України. Заповіт [PERSON] не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після нього. Позивач прийняла у встановленому порядку спадщину після батька. Позивач просить визнати, що їй належить право власності на вказані вклади. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], якому належало право власності на вклади в Ощадбанку України, що підтверджується свідоцтвом про смерть, ощадними книжками, довідкою філії - Ковельського відділення № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України» № 536 від 03 березня 2008 року. Заповіт [PERSON] не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після нього. Позивач прийняла у встановленому порядку спадщину після батька. Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України (1963 р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, позивачу належить право власності на цілі вказані вклади.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла мати сторін [PERSON], якій належало право власності на грошові вклади у філії - Ковельському відділенні № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України». Сторони - спадкоємці за законом першої черги після [PERSON]. Усі прийняли у встановленому порядку спадщину після неї. Позивач просить визнати, що вказані вклади належить їй та відповідачам з однаковими частками. Відповідачі визнали позов повністю. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [INFO] року померла мати сторін [PERSON], якій належало право власності на грошові вклади у філії - Ковельському відділенні № 6303 ВАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується свідоцтвом про смерть, ощадними книжками. Сторони - спадкоємці за законом першої черги після [PERSON] (ст. 1261 ЦК України). Усі прийняли у встановленому порядку спадщину після неї. Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України (1963 р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, вказане майно належить належить позивачу та відповідачам з однаковими частками.

Outcome: approved