Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

У вересні 2007 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON]на користь ТОВ «Агрофірма «Агротіс» 33 897 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, судові витрати в сумі 338,94 грн., суму, сплачену за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] працювала в ТОВ «Агрофірма «Агротіс», в його філії «Катеринівська» комірником з 11 травня 2006 року. З відповідачкою 01.06.2006 р. на підставі ст.. 135-1 КЗпП України було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Проведеними інвентаризаціями підзвітних відповідачеві товарно-матеріальних цінностей 17 травня 2007 р. було виявлено нестачу озимої пшениці в кількості 13 298 кг на суму по балансовій вартості 8 347,69 грн., а 26.05.2007 р. - нестачу ячменя в кількості 7 440 кг на суму по балансовій вартості 5 391,83 грн., чим позивачеві була заподіяна шкода у розмірі 33 897,04 грн., який розрахований відповідно до Порядку визначення збитків від розкрадання, нестачі, знищення матеріальних цінностей, затверджених Постановою КМУ від 22.01.1996 р. № 116. Позивач повідомляє, що вказана нестача виникла в результаті недбалості комірника [PERSON], яка є відповідачкою у справі. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодилась і суду пояснила, що з нею дійсно був укладений договір про повну матеріальну відповідальність від 01.06.2006 р. та при перевірках на складі в неї було виявлено нестачу озимої пшениці та ячменя, як утворилась нестача вона пояснити не може. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. На підставі ст.. 130 п. 1 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно повідомлення позивачка відповідачка працювала у нього з 11 травня 2006 р. Згідно зі с. 135-1 КЗпП України з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. На підставі до ст.. 134 ч. 1 п. 1 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Як встановлено в судовому засіданні з інвентаризаційних описів товаро - матеріальних цінностей була виявлена нестача озимої пшениці в кількості 13 998 кг на суму 8 347 грн. 69 коп. та ячменя в кількості 7 440 кг на суму 5 391 грн. 83 коп. Згідно ст. 135 -3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Згідно повідомлення позивача, який визначив балансову вартість пшениці та ячменя, яка складає 13 738 грн. 52 коп., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідачки. Згідно ст. 136 п.3 КЗпП України, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до суду. Згідно зі ст.. 232 ч. 4 КЗпП України, безпосередньо у судах розглядаються трудові спори за заявами власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації. Позовні вимоги позивачів про стягнення суми збитку відповідно до Порядку відшкодування збитків від розкрадання, нестачі, знищення матеріальних цінностей, затверджених Постановою КМУ від 22.01.1996 р. № 116 - задоволенню не підлягають так, як цей порядок стягнення збитків встановлюється тільки при скоєнні злочину, а згідно повідомлення Мар»їнського РВ УМВС України в Донецькій області по факту виявленої нестачі було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачів сплачене держмито в розмірі 137 грн. 38 коп. та 30 грн., суму, сплачену за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі ст. ст. 130 п. 1, 134 ч. 1 п. 1, 135-1, 135 -3, 136 п.3, 232 ч. 4 КЗпП України,

Outcome: approved