overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 1999 року з [PERSON]на користь [PERSON]щомісячно стягуються аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO]року народження та сина [PERSON], [INFO]року народження, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 28 вересня 1999 року. 18 грудня 2007 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що відповідач в даний час сплачує аліменти в розмірі, який не відповідає потребам дітей, а тому вона просить змінити розмір аліментів, стягуваних згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 10 грудня 1999 року і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі - 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 200 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав повністю, погодившись сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 200 грн. щомісячно. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 192 ч.1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров”я когось з них. Відповідно до ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Андріївської сільської Ради Ічнянського району про встановлення права власності на домоволодіння в порядку спадкування. В своїй заяві вказала, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить [ADDRESS] Вона, як спадкоємець за заповітом, бажає зареєструвати спадкові права, але зробити цього не має можливості, оскільки за час життя спадкодавцем не було належним чином зареєстроване право власності на домоволодіння. Хоча фактично, на протязі зазначеного часу вступила у розпорядження спадковим майном. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - Андріївської сільської ради у судове засідання не з”явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з”явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Між сторонам склалися правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), яка за час життя вчинила заповіт на користь позивачки, що підтверджується копією заповіту, оглянутою в судовому засіданні (а.с 9). Після її смерті відкрилася спадщина на [ADDRESS] Відповідно до довідки, виданої Ічнянським БТІ 25.12.2007 року [ADDRESS] вважається, а не належить за [PERSON] на підставі рішення виконкому Андріївської сільради № 737 від 28.11.2007 (а.с.8). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року “Про практику розгляду судами України справ про спадкування” передбачений ст. 549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо ж у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку”. Із оглянутої в судовому засіданні копії паспорту позивачки вбачається, що вона зареєстрована за адресою [ADDRESS] 15 листопада 2000 року і фактично там проживає з моменту реєстрації і по даний час, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини.( а.с. 6). Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи ту обставину, що позивачка своєчасно прийняла спадщину, неналежне оформлення права власності спадкодавцем домоволодіння, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка проживає біля нїі і яка продовжує навчання в Маловисківському СПТУ № 16 в розмірі 1\4 його заробітку щомісячно до 30.06.2008 року до закінчення навчання в ПТУ Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд задовільнити його. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Суд вважає за можливе заслухати справу і ухвалити заочне судове рішення у відсутність відповідача. Правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем врегульовані ст. ст. 198-201 СК України. В судовому засіданні встановлено, що повнолітня [PERSON],[INFO]народження являється рідною дочкою відповідача. В даний час продовжує навчатись в Маловисківському СПТУ № 16. Передбачений строк навчання до 30.06.2008ру. Навчання в коледжі потребує додаткових матеріальних витрат з боку позивача, біля якої проживає [PERSON] Відповідач має можливість надавати в повному обсязі матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці. Відповідач іншим особам аліменти не сплачує. Враховуючи матеріальний стан відповідача суд вважає за можливе стягнути з нього на утримання повнолітнього дочки, яка продовжує навчання в СПТУ № 16, аліменти в розмірі 1\4 його заробітку щомісячно до закінчення дочкою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

20 листопада 2007 року позивач пред'явила позов про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], підтримавши свої вимоги в судовому засіданні. Відповідач визнав пред'явлений позов у повному обсязі, тому є законні підстави для ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на дружину, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2005 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейні стосунки зупинені. З моменту припинення сімейних стосунків матеріальної допомоги чоловік їй не надає. Він являється працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу, на своєму утриманні, крім сина [PERSON], нікого не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, починаючи з дня надання заяви до виповнення сином трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну вимогу. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги дружини визнав частково і заявив, що він згодний надавати їй матеріальну допомогу в такому розмірі, щоб аліменти на дитину і на дружину не перевищували суму у триста гривень. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач [PERSON]. може надавати дружині матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює за договорами і отримає доходи. Відповідач [PERSON]. не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку. У зв'язку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у нього на утриманні, крім сина [PERSON], інших дітей не має, не має непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON]. на користь позивача у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за плату на утримання будинку і прибудинкової території та житлово-комунальні послуги в сумі 1596,70 грн., посилаючись на те, що відповідачі є мешкають в квартирі [ADDRESS], загальної площі 52 кв.м. Також посилається на те, що відповідачі не вносить платежі по утриманню будинку та прибудинкової території та платежі за спожиті житлово-комунальні послуги і має станом на 01.09.2007 року заборгованість в сумі 1596,70 грн. за період з 01.01.2007 року по 01.09.2007 року, чим наносить підприємству значні матеріальні збитки. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Суд вислухавши пояснення представника позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS], загальної площі 52 кв.м. Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача станом на 28.01.2008 року виникла заборгованість в сумі 501,74 грн. за період з 01.02.2007 року по 31.12.2007 року. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 14, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника плату за обслуговування та ремонт будинку. Наймачі квартир вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, орендарями та наймачами вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволенні тільки в частині заборгованості. Оскільки в наслідок недобросовісного виконання обов'язку по сплаті поточних платежів відповідачами змусило позивача звернутись до суду та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 81 гривня 00 коп. у відшкодування судових витрат, за сплачене державне мито та витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім”ї, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Оскільки спільне життя подружжя не склалося і збереження сім'ї стало неможливими, просила суд розірвати шлюб. Позивач, з”явившись у судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач, з”явившись у судове засідання , проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі існують неприязні відносини у зв'язку з втратою почуття любові, відсутністю спільних інтересів. Близько півроку сторони спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо. Позивач вважає, що примирення між подружжям неможливе, оскільки сторони не мають бажання для спільного проживання сім”єю, шлюб існує формально . За таких обставин суд вважає, що примирення сторін, їх дальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою і проживали разом до 05.05.2005 року. Від шлюбу є діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені з 05.05.2005 року. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 19.07.1989 року відділом РАГС м. Горлівка Донецької області. Позивач попереднє судове засіданні не з'явився, але надав до суду письмову заяву в які позов підтримує і просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач позов визнала повністю і не заперечує проти розірвання шлюбу з відповідачем. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені з 05.05.2005 року, подружжя проживає окремо, а тому шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на квартиру №4, що розташована по [ADDRESS] та визнати договір купівлі-продажу дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованому універсальною товарною біржею “РіКо-Альянс”, вона придбла у відповідачки квартиру №4, що розташована по [ADDRESS]. На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказану квартиру, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на віддаленість місця проживання. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що 23 квітня 2001 року сторони уклали письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрували того ж дня в УТБ “РіКо-Альянс” за №3-51, однак в порушення вимог Цивільного Кодексу України в нотаріальній конторі не оформили, тому вказаний договір не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на квартиру. Умови договору сторонами були виконанні. Відповідач звернулася до суду з заявою, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, і просила справу розглянути в її відсутність, посилаючись не те, що вона проживає за кордоном. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу квартири №4 по [ADDRESS]. Вищевказана квартира зареєстрована в Вознесенському МБТІ за № 1876(а.с.6) і на даний час належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договора купівлі-продажу №4003 від 19.08.1992р. посвідченого державною нотаріальною конторою. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 21 липня 2007 року, який був зареєстрований Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 623. Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що із дружиною вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає. Однак відповідачка не бажала розірвати шлюб в органах РАЦСу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та пояснив, що шлюб фактично розпався, подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо. Відповідачка в судове засідання з'явилась, позов визнала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що в сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживали разом до 25.12.2007 року. Від цього шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені з 26.12.2007 року. Подальше збереження сім'ї суперечить інтересам позивача. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду телеграму в якій не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] і просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося по причині несумісності характері, шлюбні відносини між подружжями припинені подружжя проживає окремо і тому шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді частки квартири. Вони спадкоємці першої черги. Вони не могуть прийняти спадщину, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру не вказані частки співвласників. Просять встановити частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру та визнати право власності на спадок після смерті [PERSON] за [PERSON]. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримав. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився надав заяву з підтриманням позову та проханням розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON]. єдиний спадкоємець першої черги після смерті [PERSON]., який бажає прийняти спадщину. До складу спадщини входе частка квартири за адресою: [ADDRESS]. Частки в свідоцтві про право власності на квартиру не вказані. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки [PERSON]. є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]., який бажає прийняти спадщину відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про власність" підставою набуття права приватної власності є одержання майна внаслідок успадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що їй та її матері, [PERSON], на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері вона єдина спадкоємиця за заповітом, але вона не може отримати свідоцтво про право на спадок, оскільки в правовстановлюючому документі не вказані частки у праві спільної сумісної власності на, вказану, квартиру. Просить суд встановити їх частки та визнати за нею право власності на спадок. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з підтриманням позову та проханням розглядати справу без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач єдина спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON]. До складу спадщини входе частка квартири за адресою: [ADDRESS]. Частки в правовстановлюючому документі на квартиру не вказані. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про власність" підставою набуття права приватної власності є одержання майна внаслідок успадкування.

Outcome: approved