Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою. Просить стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі прожиткового мінімуму кожного місця; аліменти на її утримання як непрацездатної у розмірі прожиткового мінімуму, але не менше 561 гр. протягом 3-х років з дня розлучення з відповідачем; додаткові витрати на лікування дочки [PERSON] в сумі 553 гр. 89 коп.. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що жила з відповідачем без реєстрації шлюбу в період 21 березня 2005 р. по 8 травня 2007 р. однією сім”єю. Відповідач є батьком [PERSON] і зобов”язаний оказувати матеріальну допомогу на утримання дочки і нести додаткові витрати на її лікування. Відповідач також зобов”язаний надавати їй матеріальну допомогу, бо вона у теперішній час являється непрацездатною - доглядає за своїми двома дітьми. Сторони у судове засідання явилися. Позивачка позовні вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач проти позову заперечував частково. Він пояснив, що дійсно являється батьком [PERSON], яку позивачка народила від нього без реєстрації шлюбу і згоден платити аліменти на утримання дочки в сумі 200 гр. кожного місяця, виходячи зі свого матеріального становища. Він має ще одну неповнолітню дочку від першого браку, на утримання якої він добровільно кожного місяця сплачує 150 гр.. Згодний виплати позивачці додаткові витрати на лікування дочки в сумі 553 гр. 89 коп.. Проти виплат аліментів на утримання позивачки заперечує, посилаючись, що спільного господарства з нею не вів, громадянським шлюбом з нею не жив, друга дитина позивачки, [PERSON], [INFO], не є його дочкою. Свідок з боку позивачки [PERSON] дала пояснення про те, що позивачка і відповідач жили у громадянському шлюбі. Їх дочка [PERSON] часто хворіє, находилася на лікуванні у лікарні і позивачка, яка у той час працювала, наймала жінку, яка за гроші допомагала їй доглядати дитину у лікарні, купувала ліки для дитини. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно ст. ст. 180, 182, 184 СК України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров”я та матеріальне становище дитини; стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Як встановлено судом, в період з 21 березня 2005 року по 8 травня 2007 року позивачка і відповідач жили разом без реєстрації шлюбу, вели спільну господарство. [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача. У теперішній час дочка живе разом з позивачкою, яка має ще одну неповнолітню дочку [PERSON], 2006 року народження. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу як одинока матір на дочку [PERSON] в сумі 138 гр. 90 коп. кожного місяця. Інших доходів не має. Дочка [PERSON] часто хворіє. У 2007 році находилася на лікуванні з 14 по 27 червня з приводу гострого бронхіту у стаціонарі обласній дитячої клінічної лікарні; з 6 по 17 серпня з приводу гострого бронхіту, трахеїту і з 26 вересня по 5 жовтня з приводу ОРВІ, риніту - амбулаторно у поліклінічному відділенні №1 міської дитячої лікарні №19. Відповідач має задовільний стан здоров”я, працює в ТОВ „Триас”, його дохід на місяць, який підтверджується документально, складає в середньому 400 гр. на місяць. Має дочку [PERSON], [INFO], від іншої жінки, з якими спільно не проживає. Виходячи з матеріального становища дитини і відповідача, вимоги позивачки стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, доводів відповідача з приводу його можливості сплачувати аліменти, суд стягує з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в сумі 200 гр. кожного місяця до досягнення дитиною повноліття, бо вважає, що відповідач спроможний платити таку суму аліментів кожного місяця. Суд не приймає до уваги при обчислення розміру аліментів ствердження позивачки про те, що відповідач має ще інші доходи, оскільки позивачка не надала про це суду належних доказів. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров”я когось із них. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов”язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами / розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо/. Приймаючи до уваги, що вимоги позивачці основані на законі і проти цих вимог відповідач не заперечує, суд стягує стягує з відповідача на користь позивачки 553 гр. 89 коп., що складає 50% від суми сплаченої позивачки у 2007 р. на лікування дочки [PERSON]. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки на підставі ст. 75 ч.1,2, 77 ч.1,2, 79, 80 ч.1,2, 91 СК України суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Згідно ст. 75 ч.1,2, 77 ч.1,2, 79, 80 ч.1,2, СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання / аліменти/ має той із подружжя, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку / доходу/ другого подружжя або у твердій грошовій сумі. Ст. 91 СК України, на яку посилається позивачка як на підтвердження законності своїх вимог, передбачає вказані у ст. ст. 76, 84, 88 СК України випадки, коли жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання / аліменти/. У відповідності до ст. 76 СК України такі аліменти стягуються: якщо дружина стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом 1 року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, може надавати матеріальну допомогу; дружина стала інвалідом після 1 року від дня розірвання шлюбу; якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка під час шлюбу; якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як 5 років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як 10 років. Якщо у зв”язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклування про членів сім”ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один з подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв”язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надати матеріальну допомогу. Право на утримання в останньому випадку триває протягом 3 років від дня розірвання шлюбу. Ст. 84 СК України передбачає, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності та у разі проживання разом з нею дитини, батьком якої являється чоловік, до досягнення дитиною 3 років, а коли дитина має вади фізичного або психічного розвитку до досягнення дитиною 6 років. Позивачка не підпадає під дію вказаних статей, бо вона має дитину від відповідача віком більше ніж 3 років, інвалідом не являється і т. і.. Ствердження позивачки, що вона є непрацездатною, тобто не може працювати з причини догляду за двома малолітніми дітьми, не ґрунтуються на законі. Відповідно ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. До ні однієї з вказаних категорій непрацездатних позивачка не відноситься. Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з позовами про стягнення аліментів позивачі звільнені від сплати судових витрат, то на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 гр. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 гр. на користь територіального управління державної судової адміністрації в Харківській області.

Outcome: partial