Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

05.05.2006р. [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про захист гідності та ділової репутації, про зобов'язання спростувати недостовірну інформацію, про відшкодування моральної шкоди, про зобов'язання повернути МПП „Анжеліка” документацію, грошові кошти і майно або грошову компенсацію у розмірі вартості майна. 13.03.2008р. позивач змінила і збільшила свої позовні вимоги, про що надала суду доповнення до позовної заяви. Відповідно до вказаних доповнень до позовної заяви позивач свої первинні вимоги щодо зобов'язання відповідача повернути МПП „Анжеліка” документацію та майно або грошову компенсацію у розмірі вартості майна - замінила вимогами про зобов'язання відповідача відшкодувати МПП „Анжеліка” матеріальну шкоду в сумі 22 000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з 2001р. по 2007р. та повернути МПП „Анжеліка” документацію, а також збільшила розмір моральної шкоди з 5 000,00 грн. до 150 000,00 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 12.12.2005р. відповідач [PERSON] звернулась в прокуратуру Приморського району м.Одеси зі скаргою щодо невиплати їй заробітної плати МПП „Анжеліка”, в який виклала інформацію відносно неї, що не відповідає дійсності, а саме - що вона хворіє „прогресуючою шизофренією”, займається „шахрайством”, симулює свою хворобу. Також в цій скарзі відповідач виклала недостовірну інформацію відносно того, що її син страждав на важку психічну хворобу, що її дочка, яка проживає за кордоном, займається незаконною діяльністю, та що вона разом зі своєю дочкою займаються незаконною діяльністю, одночасно стверджуючи, що нею повинні займатися слідчі органи. Такими твердженнями відповідач завдає шкоду її ділової репутації, ображає її людську гідність, завдає страждань їй та членам її родини та завдає їй моральну шкоду, яка полягає у її фізичних стражданнях, пов'язаних з тим, що після ознайомлення з цією скаргою відповідача в Територіальній державній інспекції праці в Одеській області, якою проводилася перевірка скарги, вона втратила спокій і стан її здоров'я погіршився, а також пов'язаних з паплюженням пам'яті її померлого сина, що посилює погіршення стану її здоров'я. Свої позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача відшкодувати МПП „Анжеліка” матеріальну шкоду в сумі 22 000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з 2001р. по 2007р. та повернути МПП „Анжеліка” документацію і грошові кошти в сумі 14,74 грн. позивач обґрунтовує тим, що працюючи генеральним директором МПП „Анжеліка”, вона в березні 2001 року раптово захворіла та знаходилась на стаціонарному лікуванні, коли [PERSON], яка в той час працювала заступником генерального директора МПП „Анжеліка”, вивезла з МПП „Анжеліка” належні підприємству документацію, меблі та обладнання, а також її особисті речи. З 25.03.2001р. [PERSON] була звільнена з МПП „Анжеліка” згідно п.4 ст.40 КЗпП України, і у зв'язку зі звільненням відповідачу була нарахована заробітна плата в сумі 185,26 грн. Проте до цього часу [PERSON] не повернула МПП „Анжеліка” гроші в сумі 14,74 грн., які були нею отримані під звіт. Через такі дії відповідача вона дотепер не може передати справи засновнику МПП „Анжеліка”. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов і підтвердила викладені вище обставини. Відповідач [PERSON] не визнала позов, посилаючись, що [PERSON] вже не працює в МПП „Анжеліка”, отже як приватна особа не має права пред'являти позов в інтересах цього підприємства ; між нею і МПП „Анжеліка” не укладався договір про повну матеріальну відповідальність ; документація, меблі та обладнання МПП „Анжеліка” були вивезені з приміщення, яке орендувало це підприємство, самою [PERSON], та їй навіть не відомо куди було вивезено це майно ; вона не має перед МПП „Анжеліка” будь-якої заборгованості, однак це підприємство до цього часу не розрахувалося з нею по заробітній платі ; у своїй скарзі від 12.12.2005р. на адресу прокурора Приморського району м.Одеси вона не зазначала, що [PERSON] хворіє „прогресуючою шизофренією”. Крім того, відповідач пояснила, що у відношенні [PERSON] порушена кримінальна справа за ознаками ст.190 ч.4 КК України. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 13.12.2005р. до прокуратури Приморського району м.Одеси надійшла скарга [PERSON] від 12.12.2005р. на дії колишнього генерального директора МПП „[PERSON], в тому числі з питання невиплати МПП „Анжеліка” заробітної плати [PERSON], у зв'язку з чим прокуратурою Приморського району м.Одеси цю скаргу було направлено до Територіальної державної інспекції праці у Одеській області для проведення перевірки з викладених в скарзі питань щодо порушення трудового законодавства МПП „Анжеліка”. Іншим адресатом в цій скарзі [PERSON] зазначений Приморський районний суд м.Одеси, але фактично така скарга до суду не надходила. З листа Першого заступника начальника інспекції - заступника Головного державного інспектора праці у Одеській області від 20.11.2006р. № 01/01-17/1630 вбачається, що звернення [PERSON] до прокурора Приморського району м.Одеси, за дорученням прокуратури Приморського району м.Одеси, було розглянуто фахівцями Територіальної державної інспекції праці у Одеській області, якими було з'ясовано, що колишній керівник МПП „Анжеліка” [PERSON] звільнена з посади генерального директора МПП „Анжеліка” наказом № 1-ок від 31.10.2004р., а також, що в ході усної бесіди [PERSON] пояснила, що з листопада 2004 року МПП „Анжеліка” не працює через скрутне матеріальне становище, яке виникло внаслідок крадіжки всієї документації і майна підприємства та повідомила, що засновник підприємства мешкає за кордоном, у зв'язку з чим перевірка на зазначеному підприємстві не провадилась. У вказаній вище скарзі [PERSON] також вказує, що під час своєї роботи в МПП „Анжеліка” вона переконалася в тому, що робота [PERSON] щодо надання посередницьких послуг з працевлаштування за кордон - „просте шахрайство”, а коли клієнти МПП „Анжеліка” стали вимагати повернення грошей, [PERSON], перелякавшись відповідальності, фальсифікувала „різке погіршення здоров'я”. Крім того, [PERSON] зазначає в цій скарзі, що [PERSON] звинувачувала її в смерті свого сина, але автор скарги припускає, що однією з причин смерті сина позивача є „прогресуюча шизофренія”, та вказує, що [PERSON] „...продовжує свої незаконні дії, тільки вже через посередництво своєї дочки, яка проживає в Еміратах ...”. З наданого відповідачем листа начальника СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 23.11.2007р., копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що 06.07.2001р. СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області порушено кримінальну справу № 04200100354 у відношенні [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України ; 30.03.2006р. провадження по цій справі було зупинено на підставі п.1 ст.206 КПК України, але згодом досудове слідство по справі відновлено і згідно ст.26 КПК України справу направлено до СУ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. З огляду на викладені обставини, суд доходить висновку, що [PERSON], вважаючи, що дії колишнього директора МПП „Анжеліка” [PERSON] є незаконними, звернулась до прокурора Приморського району м.Одеси з вказаною вище скаргою від 12.12.2005р. з метою проведення відповідної перевірки викладених нею в своїй скарзі фактів, а рішенням Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року по справі № 8-рп/2003 визначено, що звернення громадян до правоохоронних та державних органів, що містять відомості про недодержання Законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами, не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо захисту гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди і зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію, викладену відповідачем в своїй скарзі від 12.12.2005р. на ім'я прокурора Приморського району м.Одеси, - не підлягають задоволенню. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо зобов'язання відповідача відшкодувати МПП „Анжеліка” матеріальну шкоду в сумі 22 000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з 2001р. по 2007р. та повернути МПП „Анжеліка” документацію і грошові кошти в сумі 14,74 грн., так як згідно чинного законодавства право звернення з такими вимогами належить МПП „Анжеліка”, а [PERSON] наказом засновника МПП „Анжеліка” від 31.10.2004р. за № 1-ок звільнена з посади генерального директора МПП „Анжеліка” та не є засновником цього підприємства, отже позивач не має права звернення із зазначеними вимогами. На підставі викладеного і

Outcome: approved