Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

29 липня 2003 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відділу освіти Городянської районної державної адміністрації у якому зазначила, що вона працює на посаді вчителя Городнянської ЗОШ І-ІІІ ст. №1 і у 1998 році мала стаж роботи педагога 8 років. Згідно ст.57 Закону України „Про освіту” їй не нараховували та не виплачували гарантовану доплату за стаж роботи за період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року і допомогу на оздоровлення в розмірі місячного окладу. Просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у вигляді невиплаченої надбавки за вислугу років в період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року та матеріальну допомогу на оздоровлення. Відповідно до ст.34 Закону України „Про оплату праці”, „Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати” затвердженого ПКМУ №1427 від 20.12.1997 р. просить стягнути на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення термінів її виплати. Рішенням Городянського районного суду №2-559/2003 від 20.08.2003 р. з відділу освіту на користь [PERSON] стягнуто 1400.62 грн. заборгованості по зарплаті, а саме 918.02 грн. заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та 482.60 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення. 25 грудня 2007 року ухвалою Городнянського районного суду рішення суду №2-559/2003 від 20.08.2003 р. скасовано за нововиявленими обставинами за заявою відповідача по справі - відділу освіти райдержадмінстрації. Під час нового судового розгляду позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить стягнути на її користь з відділу освіти 1400.67 грн. заборгованості по заробітній платі у вигляді невиплаченої надбавки за вислугу років за період з 01.01.1997 р. по 31.08.2002 року та матеріальної допомоги на оздоровлення, а саме 918.07 грн. надбавки за вислугу років та 482.60 матеріальної допомоги на оздоровлення. Крім того просить стягнути на її користь 429.76 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення термінів її виплати за період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року. Представник відповідача по справі у судовому засіданні заявлений позов визнала частково тільки у частині сплати заборгованості по зарплаті. В частині сплати компенсації пояснила, що згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від 09.09.2004 року №1994-IV компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати нарахуванню та сплаті, не підлягає оскільки є разовою виплатою державного бюджету. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З дослідженої у судовому засіданні довідки №83 від 25.05.2007 р. директора Городнянської школи №1 встановлено, що [PERSON] дійсно працює на посаді вчителя, і її стаж роботи педагогом, з врахування попередньої довідки директора школи, починається з 15.08.1991 року. /а.с.4, 21/ Відповідно до довідки №415 від 25.07.2007 року відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації встановлено, що нарахована позивачу заборгованість по надбавці за вислугу років та матеріальній допомозі на оздоровлення складає 1400.67 грн. без утримання податків і зборів за період з 01.01.1997 р. по 31.08.2002 р. /а.с.22/ З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації без номеру та дати встановлено, що позивачу Середі Л.Є. компенсація втрати частини заробітної плати за період з 01.07.1998 року по 31.08.2002 року становить 429.76 грн. /а.с.39/ Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В статті 57 Закону України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи, виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки. Відповідно до ст.94 КЗПП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України „Прот оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. За таких підстав, суд прийшов до висновку, що в період з 01.01.1997 р. по 31.08.2002 р. позивачу неправомірно не виплачувалась надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення. Згідно положень ст. 34 Закону України „Про оплату праці” компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати”, Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 „Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved