Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.03.2007 року померла її мати - [PERSON] , на день її смерті відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS], яка належала матері згідно із договором дарування від 12.07.1995 року, у березні 2007 року вона звернулася до Новокаховської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте після проведення необхідних підготовчих дій було встановлено, що договір дарування не зареєстровано у бюро технічної інвентаризації, що перешкоджає отриманню нею свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з чим позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з зазначених підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю. За таких обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 130, 174 ЦПК України ухвалити рішення під час попереднього судового засідання. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 передбачено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Судом встановлено, що позивачка являлася рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. За життя [PERSON] відповідно до договору дарування від 12 липня 1995 року, посвідченого у нотаріальному порядку придбала квартиру [ADDRESS]. Проте в процесі оформлення позивачкою права власності на спадкове майно з'ясувалося, що зазначений договір не зареєстрований у Каховському БТІ, тому не є належним правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на вказану квартиру, що перешкоджає позивачці оформити право на спадщину, що залишилася після смерті матері. В судовому засіданні обставини, вказані у позовній заяві визнані представником відповідача у повному обсязі, правомірність набуття покійною [PERSON] права на житло ніким з учасників процесу не оспорюється, тому обставини, викладені у позовній заяві в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України є такими, що не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання за позивачкою права власності на спадкове майно не суперечить вимогами закону та не порушуватиме прав та законних інтересів інших осіб. На підставі ст. ст. 321, 328, 392, 1261 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20;

Outcome: approved