Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив залишити йому у власність майно вартістю 3388 грн., а відповідачці - вартістю 8955 грн. і стягнути на його користь з відповідачки різницю вартості спільно нажитого майна у сумі 2358 грн., визнати за ним право на компенсацію &frac12; вартості ремонту, проведеного у квартирі відповідачки. В обґрунтування позову зазначив, що з 2003 року він став сумісно проживати з відповідачкою у квартирі його матері за адресою: [ADDRESS]. У серпні 2004 року за пропозицією бабусі відповідачки, він разом з відповідачкою переїхали у її квартиру за адресою: [ADDRESS]. У вересні-листопаді 2004р. на цю квартиру між бабусею і відповідачкою було оформлено договір дарування. Після переїзду вони почали проводити ремонт у квартирі, була придбалана побутова техніка, була проведена заміна водопостачання, газопостачання, встановлено автономне опалювання. Спільне мешкання тривало до 05.07.07. Між ним і відповідачкою було прийнято рішення розірвання відносин, роз'їзду і розподілу спільно нажитого майна, тому він забрав речі і переїхав до матері, а відповідачка залишилася проживати у своїй квартирі і пообіцяла повернути йому кошти частинами по 4000 грн. На оформлення свого зобов'язання у нотаріуса відмовилася. 07.09.07 позивач зателефонував [PERSON] з проханням повернути гроші, але остання відповіла відмовою. Позивач просив залишити йому речі, які він забрав, а саме: телевізор „Філіпс” вартістю 850 грн., купили у 2004р.; телевізійна пола вартістю 110 грн.- у 2006р.; DVD -116 грн. - у 2006 р.; принтер „Лейсмарк” вартістю 250 грн.- у 2004р.; модем „Акорд” - 150 грн., у 2005р.; комп'ютерний стіл вартістю 250 грн. - у 2004р.; машинка перукарська „Скарлет” вартістю 42 грн., - у 2004р.; перфоратор „Фенхель” вартістю 260 грн. - у 2007р.; кутова шліфувальна машинка „Блек енд Декер” вартістю 160 грн.- у 2007р.; мобільний телефон „Нокія 3100” вартістю 1200 грн. - у 2005р. Загальна сума майна 3388 грн. У відповідачки залишилося майно вартістю 8105 грн., а саме: водонагрівач „Горєнєє” вартістю 750 грн., купили у 2004р.; пральна машина - автомат „Самсунг” вартістю 1925 грн. - придбана у кредит в 2004 р.; ваги кухонні „Клатронік” вартістю 55 грн. - у 2005р.; ваги напільні вартістю 50 грн. - у 2004 р.; вентилятор для витяжки повітря вартістю 50 грн. - у 2005р.; фільтр „Бар”єр” вартістю 70 грн. - у 2005р.;силіконові подушки 2шт. вартістю 80 грн. (по 40 грн. кожна) - у 2004р.; холодильник „Самсунг” вартістю 2000 грн. - у 2007 р.; мобільний телефон „Самсунг А800” вартістю 600 грн. - у 2005р.; мобільний телефон „Самсунг Е370” вартістю 1200грн.- у 2006р.; електронний тонометр вартістю 65грн. - у 2006р.; електропраска Клатронік” вартістю 120 грн. у 2006р.; пароварка „Вітек” вартістю 210 грн. - у 2006р.; електроміксер вартістю 30 грн. - у 2007р.; ніж „Бергхофф” вартістю 50 грн. - у 2006р.; посудомийна машина „Беко-1500” вартістю 1700 грн., купили у кредит в 2006р.(сплачено разом тільки 50% 850грн.) Крім того, позивач вважає, що має право на &frac12; частку вартості ремонту, який було проведено у квартирі відповідачки за часи спільного проживання і коли вони за спільні гроші купували: газовий лічильник вартістю 730 грн. - у 2006р.; мийка на кухню вартістю 170 грн.- у 2004р.; змішувач води на кухню вартістю 80 грн. - у 2004р.; змішувач води у ванну кімнату вартістю 150 грн. - у 2004р.; унітаз вартістю 180 грн. - у 2004р. надала мати позивача без оплати; лічильники для води 2шт. вартістю 120 грн. (по 60 грн. кожний) - у 2004р.; пластикові труби і фіттінти та з”єднання вартістю 300 грн.- у 2004р.; витрати на роботу працівників по монтажу та заміні труб водопостачання з металу на пластикові труби вартістю 600 грн.- у 2004р.; металевопластикові вікна „Рехао” у кількості 3шт. вартістю 4850 грн.- у 2005р.; проведення обшивки відкосів на вікнах після заміни вартістю 150 грн. - у 2005р.; заміна вхідних дверей на металеві вартістю 1850 грн. - у 2006р.; домофон на вхідні двері вартістю 700 грн. - у 2005р.; душ та кріплення на нього вартістю 90 грн.- у 2005р.; заміна електропроводки, кабелю та автоматів вартістю 180 грн. - у 2004р.; газовий конвектор „АКОГ-5” вартістю 1300 грн. - у 2007р.; витрати на документацію по встановленню автономного опалювання вартістю 1000 грн. - у 2006-2007р.; робота по відключенню від загального опалювання та обрізка стояків теплопостачання вартістю 400 грн. - у 2007р.; кондиціонер „Самсунг” вартістю 2800 грн. - купили у кредит в 2007р., сплачено за час спільного проживання тільки 10% розміром 280 грн.; установка кондиціонера вартістю 650 грн. - у червні 2007р. Сума загальних витрат становила 13780 грн. В судовому засіданні позивач доповнив перелік майна, яке залишилося у нього після розірвання відносин і вказав комп'ютер вартістю 3750 грн., який купили у грудні 2003р., та мікрохвильова піч „Самсунг” вартістю 500 грн.- у березні 2003р. за гроші його матері. Крім того, виключив з переліку майно, що належало до розподілу: подарунки, яки вони робили один одному, а саме: перфоратор „Фенхель” за ціною 260 грн.; кутова шліфувальна машина „Блек енд Декнер” за ціною 160 грн.; ваги кухонні „Клатронік” вартістю 55 грн.; ваги напольні вартістю 50 грн.; елекроний тонометр вартістю 65грн.; електропраска „Клатронік” вартістю 120грн.; пароварка „Вітек” вартістю 195 грн., а також один лічильник для води. Після встановлення фактичної вартості окремого майна, що залишилось у позивачки, уточнив його вартість на водонагрівач „Горєнєє” - 749 грн.; вентилятор для витяжки повітря - 55 грн.; електроміксер - 29 грн.; посудомийна машина „Беко-1500” розмір сплаченого взносу - 899 грн.; газового лічильника та робота по установці - 686 грн.; мийка на кухню 120 грн.; один лічильник для води вартістю 50 грн.; витрати по монтажу пластикових труб 500 грн.; металевопластикові вікна вартістю 4600 грн.; металеві вхідні двері - 1855 грн.; заміна електропроводки - 150 грн.; газовий конвектор „АКОГ” - 1200 грн.; розмір взносу під час спільного проживання - 290 грн.; витрати на виготовлення документації по встановленню автономного опалювання - 413 грн. 80 коп. Ухвалою суду від 26.02.08 провадження по справі в частині позову щодо розподілу майна - подарунків, закрито. Позивач зазначив, що почали проживати разом з серпня 2002 року і припинили стосунки 05.07.07р., коли він забрав речі і виїхав з квартири відповідачки. Гроші за навчання йому давала мати. Відповідачка позов не визнала, бо вважає, що позивачем безпідставно до переліку майна зараховано: холодильник „Самсунг”, що є власністю її брата, який за власні гроші його купував і привіз до неї у квартиру і дозволив ним користуватися; мобільні телефони „Самсунг А800” та „Самсунг Е370” купувалися її матерю і були їй подаровані. Мати позивача дійсно давала їм гроші в сумі 1000 грн. на комп'ютер та мікрохвильову піч, але потім ці гроші їй були повернуті. На купівлю кондиціонера та посудомийної машини вона брала кредити, і під час їх спільного життя було повернуто кредитів на суму 290 грн. за кондиціонер, який встановила у червні 2007р., та 899 грн. за посудомийну машину. Останні суми погашалися нею після припинення сімейних стосунків з позивачем. Також за 3 роки навчання позивача в інституті було сплачено з загального доходу 5700 грн., які просила врахувати до вартості нажитого спільно майна. Ремонт почали у вересні 2004 року. Під час ремонту мати позивача дала їм унітаз без змивного бачка. Крім того, її бабусею їм надавалася 1000 грн. для придбання газового конвектора. Домофон було подаровано їй матерю її подруги [PERSON]. Відповідачка стверджувала, що фактично припинили стосунки у січні 2007, але фактично проживали разом до 05.07.07, коли позивач під час перебування її у лікарні забрав речі і залишив її квартиру. Ремонті роботи по обшивці відкосів 3-х вікон позивач зробив самостійно. Вона погодилася з доводами позивача щодо суми спільних грошей, витрачених на виготовлення документації по встановленню у її квартирі автономного опалювання в сумі 686 грн. 06 коп. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що фактично без реєстрації шлюбу сторони стали проживати однією сім'єю з липня 2002 до серпня 2004 року в квартирі матері позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Потім сім'я вселилися у квартиру бабусі відповідачки за адресою: [ADDRESS], яка за договором дарування від 09.12.2004 була подарована відповідачці. В цій квартирі позивач разом з відповідачкою прожили однією сім'єю до 07.07.07. Весь час проживання однією сім'єю сторони мали один бюджет, який складався з їх доходів від спільної праці. Гроші спільного бюджету витрачали на задоволення потреб сім'ї, купували побутову техніку, планували зробити у квартирі ремонт. Як вбачається з довідок про доходи сторін у 2002 році прибуток позивача незначно перевищує заробіток відповідачки. Дані обставини були підтверджені в суді сторонами та свідками [PERSON]і [PERSON] Для потреб сім'ї ними було придбано 07.03.03 піч СВЧ вартістю 500 грн., 23.12.03 комп'ютер вартістю 3750 грн. Оплата за комп'ютер провадилася двічі 23.12.03 -1250 грн. та 29.12.03 - 2500 грн. Загальна сума майна становить 4250 грн. Опитана в суді свідок [PERSON] стверджувала, що особисто нею було передано позивачеві на купівлю у березні 2003 року мікрохвильової печі 500грн. та у грудні цього року 3500 грн. - на комп'ютер. Гроші дала без повернення. Але пояснення цього свідка спростовуються наданими суду документами оплати на ці побутові речі. Також суду не було надано договорів дарування або безоплатної передачі вказаний речей, так і грошей. Позивач підтвердив в суді, що і піч, і комп”ютер купувалися для користування у сім”ї і були потім перевезені у квартиру відповідачки. На підставі приведеного суд визнає, що ці речі набути під час спільного проживання позивача з відповідачкою однією сім'єю і їх слід врахувати до переліку майна, що належить до розподілу. Відповідно до ст. 17ч.1 Закону України „Про власність” від 07.02.91 №697-Х11 із змінами, діючого на той час, майно, придбане у результаті спільної праці членів сім”і, є їх загальною спільною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Письмової угоди щодо предмету спору між сторонами не існувало. Тому суд при розподілі цього майна визнає частки кожної сторони рівними, бо сторони виходили з рівності часток кожного. Враховуючи домовленість сторін, ці речі слід залишити у позивача. За час проживання однією сім'єю в квартирі відповідачки з 01.01.2004 по 07.07.2007, суд на підставі ст.74 СК визнає нажите ними майно, а саме: телевізор „Філіпс” вартістю 850 грн., купили у 2004р.; телевізійна полиця вартістю 110 грн. - у 2006 р.; DVD -116 грн. - у 2006р.; принтер „Лейсмарк” вартістю 250 грн.- у 2004р.;модем „Акорд” вартістю 150 грн. - у 2005р.; комп'ютерний стіл вартістю 250 грн. - у 2004р.; машинка перукарська „Скарлет” вартістю 42 грн.,- у 2004р.; мобільний телефон „Нокія 3100” вартістю 1200 грн.- у 2005р.; водонагрівач „Горєнєє” вартістю 749 грн., купили у 2004р.; пральна машина автомат „Самсунг” вартістю 1925 грн. - придбана у кредит в 2004р.; вентилятор для витяжки повітря вартістю 55 грн. - у 2005 р.;фільтр „Бар”єр” вартістю 70 грн. - у 2005р.;силіконові подушки 2шт. вартістю 80 грн. (по 40 грн. кожна) - у 2004р.; електроміксер вартістю 29 грн.- у 2007р.; ніж „Бергхофф” вартістю 50 грн. - у 2006р.; посудомийна машина „Беко-1500” вартістю 1798 грн., купили у кредит в 2006р. (в межах сплаченої суми 900 грн.) газовий лічильник вартістю 686 грн. 33 коп. - у 2006р. з урахуванням оплати до житлової організації та ПЕ ”Ясинуватські тепломережі” щодо відключення від центрального теплопостачання в сумі 211 грн. 85 коп.; до Ясинуватського управління газового господарства на виготовлення технічної документації, монтажу в сумі 195 грн. 45 коп.; оплату технічних умов пожежної інспекції в сумі 128 грн. 76 коп., а всього 536 грн. 06 коп.; мийка на кухню вартістю 120 грн. - у 2004р.;змішувач води на кухню вартістю 80 грн. - у 2004р.; змішувач води у ванну кімнату вартістю 150 грн. та унітаз вартістю 180 грн. - які у 2004р. (в суді відповідачка не заперечила проти їх вартості); лічильник для води вартістю 50 грн.- у 2004р.; пластикові труби і фіттінти та з'єднання вартістю 300 грн.- у 2004р. з урахуванням вартості робіт на демонтаж металевих труб і встановлення пластикових в сумі 500 грн.; металевопластикові вікна „Рехао” у кількості 3шт. вартістю 4600 грн. - у 2005р.; вхідні металеві двері вартістю 1855 грн.; домофон на вхідні двері вартістю 700 грн.- у 2005р.; душ та кріплення на нього вартістю 90 грн. - у 2005р.; газовий конвектор „АКОГ-5” вартістю 1200 грн.- у 2007р; кондиціонер „Самсунг” вартістю 2899 грн. - купили у кредит в 2007р. (в межах сплаченої суми 290 грн.) з урахуванням вартості його установки в сумі 650 грн. - у червні 2007р., витрати на заміну електропроводки в сумі 150 грн. Загальна вартість нажитого майна у цей період склала 18313 грн. 39 коп. Вимоги відповідачки про зарахування до нажитого майна гроші в сумі 5700 грн., які були витрачені на оплату за навчання позивача в інституті суд визнає безпідставними, бо згідно ст. 60,74 СК до майна яке є об'єктом спільної власності жінки і чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, є речі, набуті за час спільного проживання. Отримання позивачем вищої освіти за рахунок спільного прибутку за положенням ст.179 ЦК не є предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Суд на підставі пояснень свідків [PERSON] та [PERSON]., паспортів на ці речі, в яких проставлені їх підписи, не визнає, що з переліку нажитого майна сторонами слід виключити холодильник „Самсунг” вартістю 2000 грн., який був куплений у листопаді 2006 р. братом відповідачки, а також мобільні телефони „Самсунг А800” вартістю 600 грн. і „Самсунг Е370” вартістю 1200 грн., які купувалися у травні 2005р. та липні 2006р. матерю відповідачки. Приймаючи до уваги, що витрати понесені сторонами для встановлення автономного опалювання, а саме: оплати до житлової організації та ПЕ ”Ясинуватські тепломережі” щодо відключення від центрального теплопостачання в сумі 211 грн. 85 коп.; до Ясинуватського управління газового господарства на виготовлення технічної документації, монтажу в сумі 195 грн. 45 коп.; оплату технічних умов пожежної інспекції в сумі 128 грн. 76 коп., а всього 536 грн. 06 коп. Ці витрати поєднані з головною річчю газовими конвектором та лічильником, які купувалися для встановлення автономного опалення в квартирі і залишилися в квартирі позивачки. Також слід врахувати вартість робіт на заміну та демонтаж металевих труб на пластикові в сумі 500 грн. та заміну електропроводки на суму 150 грн., бо ці матеріальні витрати понесені для покрашення технічного стану власної квартири відповідачки. Заперечення відповідачки щодо подарунку матерю подруги домофону в сумі 700 грн., суд не визнає, бо вона підтвердила в суді, що за цю річ було сплачено. Підтвердження про повернення їй цієї суми грошей в суді не було підтверджено іншими доказами. Відповідачкою було представлено суду виписку операцій з рахунку її бабусі для підтвердження, що газовий конвектор купувався на гроші, які у квітні 2007 року дала в сумі 1000 грн. Але ці ствердження суд не приймає до уваги, бо сама відповідачка не заперечує, що гроші, які їм надавали родичі вони витрачали на покращення побутових умов сім'ї. За час спільного життя відповідачкою купувалися у кредит посудомийна машина „Беко-1500” вартістю 1798 грн. та кондиціонер „Самсунг” вартістю 2899 грн., на установку якого у червні було сплачено 650 грн. На час припинення спільного проживання 07.07.07 відповідачкою було сплачено за посудомийну машину 900 грн., а за кондиціонер - тільки 290 грн. В зв'язку з чим суд враховує до загальної суми нажитого майна тільки суми сплачені за часи спільного проживання сторін, т.т. 900 грн. та 290 грн., а також 650 грн. витрачені на установку кондиціонеру. Таким чином, загальна вартість майна нажитого під час проживання позивача і відповідача однією сім'єю з липня 2002 по 07.07.2007 становить 22563 грн. 39 коп. Приймаючи до уваги частку кожного рівною її розмір становить 11281 грн. 70 коп. Враховуючи домовленість між сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що нажите майно слід розділити таким чином. Позивачеві виділити у натурі на суму 7218 грн.: телевізор „Філіпс” вартістю 850 грн., телевізійна полиця вартістю 110 грн.; DVD - 116 грн.; принтер „Лейсмарк” вартістю 250 грн.; модем „Акорд” вартістю 150 грн.; комп'ютерний стіл вартістю 250 грн.; машинка перукарська „Скарлет” вартістю 42 грн.; мобільний телефон „Нокія 3100” вартістю 1200 грн.; комп”ютер вартістю 3750 грн., піч СВЧ вартістю 500 грн. Відповідачці виділити у натурі майно на суму 15345 грн. 39 коп.: водонагрівач „Горєнєє” вартістю 749 грн.; пральну машину автомат „Самсунг” вартістю 1925 грн.; вентилятор для витяжки повітря вартістю 55 грн.; фільтр „Бар”єр” вартістю 70 грн.;силіконові подушки 2 шт. вартістю 80 грн. (по 40 грн. кожна); електроміксер вартістю 29 грн.; ніж „Бергхофф” вартістю 50 грн.; посудомийна машина „Беко-1500” (в межах сплаченої суми 900 грн.), газовий лічильник вартістю 686 грн. 33 коп. з урахуванням оплати до житлової організації та ПЕ ”Ясинуватські тепломережі” щодо відключення від центрального теплопостачання в сумі 211 грн. 85 коп.; до Ясинуватського управління газового господарства на виготовлення технічної документації, монтажу в сумі 195 грн. 45 коп.; оплату технічних умов пожежної інспекції в сумі 128 грн. 76 коп., а всього 536 грн. 06 коп.; мийка на кухню вартістю 120 грн.;змішувач води на кухню вартістю 80 грн.; змішувач води у ванну кімнату вартістю 150 грн. та унітаз вартістю 180 грн.; лічильник для води вартістю 50 грн.; пластикові труби і фіттінти та з”єднання вартістю 300 грн. з урахуванням вартості робіт на демонтаж металевих труб і встановлення пластикових в сумі 500 грн; металевопластикові вікна „Рехао” у кількості 3 шт. вартістю 4600 грн.; вхідні металеві двері вартістю 1855 грн.; домофон на вхідні двері вартістю 700 грн.; душ та кріплення на нього вартістю 90 грн.; газовий конвектор „АКОГ-5” вартістю 1200 грн.; кондиціонер „Самсунг” (в межах сплаченої суми 290 грн.) з урахуванням вартості його установки в сумі 650 грн. та витрат на заміну електропроводки в сумі 150 грн. Суд визнає, що розподіл майна і виділення його в натурі кожному з подружжя у запропонованому порядку не буде порушувати їх майнових прав. В зв'язку з тим, що відповідачці майно виділено більшою вартістю, різницю між вартістю виділеного майна та вартістю належної частини слід з неї стягнути на користь позивача в сумі 4063,70грн. (22563,39 грн.:2 = 11281,70 коп. - 7218 = 4063,70 грн.) На підставі ст. 88, враховуючи розмір задоволеного позову з відповідача слід стягнути частину судових витрати, які поніс позивач і підтвердив в суді документами, а саме стягнути на його користь частину суми судового збору в розмірі 51 грн. та інформаційно-технічні витрати по розгляду справи в сумі 30 грн. В зв”язку з несплатою позивачем судового збору при подачі позову у повному обсязі з нього слід стягнути на користь держави 21 грн. 18 коп.

Outcome: partial