Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Бердянська про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, вказуючи, що на те, що 01.12.1995 р. він отримав акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0662 га, яка розташована за адресою в [ADDRESS], з цільовим призначенням земельної ділянки - ведення садівництва. На зазначеній земельній ділянці знаходяться самочинно збудовані споруди: садибний будинок ( літ. «А»), прибудова ( літ. «а»), мансарда ( літ. «Мс») пташник ( літ.«Б»), пташник ( літ.«В»), вбиральня ( літ. «Г»). Згідно з технічним висновком про технічний стан та можливість оформлення самовільно побудованих будівель та споруд, який був виготовлений Бердянською філією «НДІпроектконструкція», самовільно збудовані споруди знаходяться у задовільному стані та придатні для подальшої експлуатації. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача позов визнала, проти його задоволення не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України. Третя особа - Бердянське КПТІ у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у справі є повідомлення про вручення судової повістки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного: • ч. 4 ст 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.; відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі споруди та інше нерухоме майно. Згідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] у приватну власність передана земельна [ADDRESS], в садовому товаристві «Першотравневець-2», з цільовим призначенням земельної ділянки - ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 01.12.1995 р. , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №943 ( а.с. 4). Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний будинок, виготовленого Бердянським КПТІ 15.10.2007р. ( а.с. 8-13) на зазначеній вище земельній ділянці позивачем самовільно збудовано садибний будинок (літ.«А»), прибудова ( літ. «а»), мансарда ( літ. «Мс») пташник ( літ.«Б»), пташник ( літ.«В»), вбиральня ( літ. «Г»). . Інвентаризаційна вартість зведених споруд складає 20922 грн. Відповідно до технічного висновку № 263/2007, виготовленого Бердянською філією «НДІпроектконструкція» (а.с. 5-7, 14), самовільно збудовані споруди знаходяться у задовільному стані та придатні для подальшої експлуатації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності на самовільні будівлі нічиїх законних прав та інтересів не порушує, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved