Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

26 лютого 2008 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в особі Маріупольської міської ради, про визнання права власності на самовільно переобладнану споруду - гараж літ. Б-1, посилаючись на те, що 13/20 ідеальної частки домоволодіння [ADDRESS] належить їм на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2001 року. Право власності зареєстровано в Маріупольському БТІ від 05.10.2001 року. Просять визнати за собою право власності на самовільно переобладнаний гараж. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідача Жоголева В.В., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення вимог по суті позову. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не прибув, надав заяву із проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13/20 частини житлового будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу АЕВ № 912443, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 02 жовтня 2001 року, за реєстровим № 2-655, належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ від 05 жовтня 2001 року, 13/02 частини домоволодіння [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON] та [PERSON], запис в реєстрі № 14198. За повідомленням Маріупольського БТІ № 1476 від 06.03.2008 року, первинно земельна ділянка [ADDRESS] надавалась у безстрокове користування з правом побудови житлового будинку на підставі договору № 11979 від 25 серпня 1949 року. З довідки БТІ міста Маріуполя № 2040 від 14 лютого 2008 року вбачається, що на земельній ділянці [ADDRESS] встановлено наявність самочинно самовільного переобладнання гаражу літ. Б-1. Відповідно до ч. 1 ст. 375 власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 24 від 18 березня 2008 року вбачається, що при самовільному переобладнанні гаражу літ. Б-1 з літньої кухні, розташованого на земельній ділянці [ADDRESS], вимоги державних будівельних норм України порушені не були, за виключенням п. 3.25* ч. 3 ДБН 360-92**, а саме відстань до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни гаражу літ. Б-1 менше 1,0 м. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із заяви, посвідченої квартальним комітетом самоорганізації населення „Азовець” від 19.03.2008 року, наданої власником домоволодіння [ADDRESS] - [PERSON], вбачається, що останній не має заперечень проти розміщення гаражу, що розміщений на земельній ділянці [ADDRESS] на відстані менш ніж 1,0 м від межі суміжного землекористування. За таких обставин, відповідно до ст.ст. 375, 376 ЦК України,

Outcome: approved