Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним вище позовом. Просять розірвати договір довічного утримання від 16.09.2003 року, укладений між ними та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4040. Мотивують вимоги тим, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за договором довічного утримання, що є підставою для його розірвання. Позивачі, їх представники підтримали позов з викладених в ньому підстав, просили задовольнити вимоги. Відповідач позов не визнала, в обґрунтування позиції зазначила, що доводи позивачів щодо неналежного виконання і тим більше невиконання нею взятих зобов'язань за договором довічного утримання не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються записами у тижневику з підписами останніх. Вважає, що позовні вимоги є надуманими та необґрунтованими, зобов”язання за договором виконувались нею належним чином, в зв”язку з чим підстав для його розірвання не вбачається. Вказує на те, що всі щомісячні платежі сплачувались нею наперед (до 20 числа кожного місяця). Зазначила, що позивачі жодного разу не робили зауважень та не пред'являли претензій до неї щодо неналежного виконання зобов'язань за договором. Крім того, на даний час, ухиляючись від зустрічей позивачі продовжують отримувати кошти за довічне утримання та комунальні послуги у вигляді поштових переказів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2003 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №4040 (а.с.9). Згідно умов даного договору [PERSON], [PERSON], в рівних частках кожний, передали у власність [PERSON] належну їм на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. В свою чергу, [PERSON] зобов'язалася надавати відчужувачам довічне матеріальне забезпечення. Пунктом 6 договору довічного утримання визначені обов”язки набувача - відповідачки [PERSON], а саме: забезпечення відчужувачів житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення харчуванням, одягом, лікуванням, доглядом та необхідною допомогою, грошова оцінка яких складає за згодою сторін, кожному по 400 (чотириста) гривень готівкою щомісяця, не пізніше 20 числа поточного місяця. У випадку інфляції ця сума змінюється згідно індексу інфляції споживчих цін; оплати квартплати, комунальних послуг за вказану квартиру, оплата абонентської плати за телефон та оплата електроенергії до 100 КВТ; забезпечення організації похорон та ритуальних послуг в разі смерті відчужувачів. Сторонами також було досягнуто згоди про обов'язкове ведення набувачем тижневика, у вільному вигляді, в якому буде вестися облік наданих набувачем послуг, або придбаних та доставлених відчужувачам товарів, (продуктів, ліків, преси тощо), виплати грошей. При отриманні вищезазначених послуг, товарів або грошей відчужувачі власноручно розписуються в цьому тижневику з проставленням часу та дати. Фіскальні або товарні чеки або довідки торговельних організацій приклеюються у тижневику у відповідні дати. Позивачі звернулися до суду з вимогами про розірвання зазначеного вище договору довічного утримання, посилаючись на те, що набувач з початку 2005 року не належним чином або взагалі не виконує взяті на себе зобов'язання. При цьому, набувач - відповідач [PERSON] проти розірвання договору заперечує, мотивуючи тим, що зобов'язання виконує належним чином та здійснює всі дії по утриманню відчужувачів квартири, визначені договором. Статтею 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2005 року по 2007 рік здійснювала виплати грошового забезпечення з порушенням строку, визначеного договором довічного утримання, а саме: в 2005 році грошове утримання було виплачено з порушенням строку тричі - 22.01.2005 року, 22.04.2005 року та 24.09.2005 року; у 2006 році з порушенням виплачено - 29.07.2006 року, 22.08.2006 року, 25.10.2006 року, 27.11.2006 року, 21.12.2006 року; у 2007 році - 24.02.2007 року, 25.03.2007 року, 24.04.2007 року, 25.05.2007 року, 25.07.2007 року, 22.09.2007 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не спростовуються відповідачем. Крім того, в порушення умов укладеного договору та вимог ЦК України [PERSON] не сплачувала суми індексації грошового утримання за період з 16.09.2003 року по 20.08.2005 року. На даний час лише частково сплатила вказані кошти, а саме: 20.11.2005 року сплачено 136 грн. - індексу інфляції за період з жовтня 2003 року по грудень 2004 року, 19.02.2006 року - 82 грн. за 2005 рік, 18.01.2007 року - за 2006 рік 92,80 грн. Судом також встановлено, що з моменту укладення договору довічного утримання позивачка не переоформила договір на житлово-комунальні послуги та користувалася пільгами, встановленими для [PERSON], що зокрема підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг та листом ЖБК “Плановик” від 15.01.2008 року. Вирахування позивачкою з грошового утримання відчужувачів коштів на оплату послуг кабельного телебачення та відмова останньої в оплаті даних послуг суперечить правовій природі договору довічного утримання та меті його укладення. Зазначені вище обставини свідчать про неналежне виконання набувачем зобов”язань за договором довічного утримання, укладеного з [PERSON], [PERSON], що є підставою, відповідно до ст.755 ЦК України для його розірвання. Враховуючи наведене, а також виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачена сума судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved