Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

У вересні 2005 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати недійсним та розірвати договір, укладений між ним та ЗАТ «АІСЕ Україна» № 88516 від 27.03.2005 року, стягнути матеріальну шкоду з урахуванням належних відсотків та інфляції по 11.12.2005 рік включно, за договором № 88516 від 27.03.2005 року в сумі 48 497,02 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 27 березня 2005 року між ним і ЗАТ «АІСЕ Україна» був укладений договір № 88516 про надання послуг на придбання в розстрочку автомобілю SENS марки DAEWOO виробництва ЗАТ «ЗАЗ». На момент укладення угоди між сторонами була обумовлена та зафіксована вартість товару, яка склала 35 770 грн. Відповідно до умов вказаного договору та положення № 2 до нього, на день укладення угоди між сторонами, він перерахував на розрахунковий рахунок відповідача вступний внесок в сумі 1 288 грн., а наступного дня - 28 березня 2005 року вніс суму в розмірі 22 000 грн. у зв'язку з тим, що відповідно до умов договору, перерахувавши 50 % від первісно встановленої вартості товару, він отримував переважне право на позачергове отримання автомобілю, не чекаючи повної сплати його вартості та послуг. 11 травня 2005 року, відповідно до отриманого ним повідомлення, сплатив згідно квитанції, з урахуванням щомісячного внеску, послуг і інших обов'язкових виплат в сумі 780 грн. Загальна сума внесків, яка була сплачена позивачем, склала 24 068 грн., тобто 2/3 частини від вартості товару. Проте відповідач вдвічі підвищив щомісячні внески що спонукало його направити на адресу відповідача письмову заяву про розірвання договору та повернення в 15-денний термін сплачених ним сум, але відповідач йому відмовив. Відповідачем йому нанесена матеріальна шкода, яка повинна бути стягнена в подвійному розмірі з урахуванням процентів та інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України. Також йому завдана моральна шкода, яка виражена в погіршенні його здоров'я. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнив, просив визнати угоду № 88516 від 27.03.2005 року про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля і додатки до неї недійсними в цілому, також просив стягнути з відповідача на його користь: вступний внесок в розмірі 1 288 грн. сплачений під час підписання угоди, матеріальну шкоду в розмірі 22 708, 40 грн., 3% річних за користування належними йому коштами в розмірі 1 436, 18 грн., інфляційні витрати за користування належними йому коштами в загальній суму 3 130, 86 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. а також просив стягнути з відповідача всі судові витрати пов'язані з подачею позову до суду: судовий збір в сумі 8,50 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила розірвати договір, стягнути відшкодування збитків, відсотки за користування грошима та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Пояснили, що підставою для розірвання договору є неналежне виконання умов вище вказаного договору представниками ЗАТ «АІСЕ Україна». Представники відповідача ЗАТ «АІСЕ Україна» за довіреністю Чиргін А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що 27 березня 2005 року між [PERSON] та ЗАТ «АІСЕ Україна» було укладено угоду № 88516 в рамках створеної відповідачем системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан». Через два дні після підписання угоди позивачем було сплачено 38 авансових платежів, а після отримання рахунку 12.05.2005 року сплатив ще один повний внесок. Вважає, що товариство не порушило жодного строку виконання своїх грошових зобов'язань за Угодою, а тому не може сплачувати передбачені законодавством відсотки за прострочення зобов'язання, так як позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Вважає вимогу про відшкодування моральної шкоди безпідставною. Представники відповідача ЗАТ «АІСЕ Україна» за довіреністю Ішуткіна О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, пояснила, що згідно атестаційного акту від травня 2005 року позивачу було надано право щодо отримання автомобіля, про що ЗАТ «АІСЕ Україна» надсилалось повідомлення, але [PERSON] за отриманням автомобілю не з'явився. 21 червня 2005 року ЗАТ «АІСЕ Україна» було надіслано лист на адресу позивача, з повідомленням про втрату права на отримання автомобіля. 06 липня 2005 року за вимогою позивача договір було розірвано. Особа, яка підписувала вище вказаний договір, як представник ЗАТ «АІСЕ Україна», була звільнена з займаної посади продавець-консультанта 05 травня 2005 року. Договір, укладений між сторонами застрахований не був, оскільки позивач, відповідно до п. 12.1 додатку №2 до спірного договору, як що досягла 65 років не страхувала та не сплачувала страхові внески. Представник третьої особи ЗАТ з іноземними інвестиціями «ЗАЗ» за довіреністю Григор'єв В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що відповідно до п. 4.2., 4.3 Угоди вони не являються стороною договору, тому і не несуть відповідальності за операції системи «Автоплан», а також за діяльність відповідача зв'язану з придбанням автомобілів для учасників системи «Автоплану». Вислухавши сторони, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні між [PERSON] та ЗАТ «АІСЕ Україна» був укладений договір № 88516 від 27 березня 2005 року про надання послуг, спрямованих на придбання автомобілю DAEWOO Sens через систему «Автоплан». 27 березня 2005 року позивачем було перераховано відповідачу суму вступного внеску в розмірі 1 288 грн., згідно квитанції (а.с.13), 28 березня 2005 року позивач вніс на рахунок відповідача 22 000 грн. згідно квитанції (а.с.13), а 11 травня 2005 року 780 грн. Згідно п. п. 5.1., 5.8, 5.9 додатку № 2 до вищевказаної угоди: для визначення порядку надання права на отримання застосовуються наступні механізми: бальна система, аукціон та жеребкування. Перше право на отримання автомобіля надаватимуться шляхом бальної системи. При цьому вказано, що право на отримання буде надано тому учаснику, який матиме найбільшу загальну кількість балів на останній день попереднього перед асигнаційним актом місяця, відповідно до п. 6.1. додатку № 2 до Угоди. Листом від адміністрації ЗАТ „АІСЕ Україна” від 31 березня 2005 року позивачеві надіслали квитанцію на сплату поточного квітневого щомісячного внеску, в вищевказаному листі було вказано номер угоди № 088 516 та номер групи 032. Таким чином, на момент проведення квітневого асигнаційного акту,[PERSON] було сплачено 2\3 частки вартості автомобіля , що надало йому можливість отримання автомобіля за бальною системою після першого асигнаційного акту. Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, в порушення п. 6.1. , де вказано на те, що право на отримання шляхом бальної системи буде надано тому учаснику групи, хто матиме найбільшу загальну кількість балів на останній день попереднього перед асигнаційним актом місяця позивачеві надано не було. Окрім того, позивач вимушений був сплатити на рахунок відповідача 708 грн. 40 коп. 27 травня 2005 року, як вказав представник відповідача позивач був повідомлений, що набув право на отримання автомобіля, однак підтвердити отримання позивачем даного повідомлення не зміг. 21 червня 2005 року відповідач, не впевнившись, що позивач отримав повідомлення щодо можливості отримання автомобілю, повідомив що право на отримання автомобіля анулюється зважаючи на те, що він не виконав умов ст.6 п.6.3. „ Правил здійснення діяльності автоплану” та його було усунуть від участі в трьох наступних асигнаційних актах. 01 липня 2005 рок позивач надіслав на адресу відповідача заяву про розірвання договору та просив повернути сплачені ним кошти. Після цього, з листа відповідача від 05.08.2005 року (а. с. 18) дізнався, що йому було надано право на отримання автомобілю згідно умов асигнаційного акту від 27.05.2005 року. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Суд вважає, оскільки відповідачем умови договору не було виконано, то позивач має право на розірвання спірного договору з 01 липня 2005 року . Відповідно до ст. 611 ЦК України відповідач у разі порушення зобов'язання, встановленого договором або законом повинен відшкодувати збитки та моральну шкоду . На підставі ст. 625 ЦПК України боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплачених ним грошових коштів за угодою від 27 березня 2005 року - 23 996 грн. 40 коп., суму індекс інфляції за період з 08.07.2005 року по 12.11.2007 року - 6 359 грн. 05 коп. та три проценти річних від простроченої суми 1 692 грн. 42 коп. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в судовому засіданні не було надано доказів нанесення моральної шкоди позивачеві діями відповідача. Що стосується позовних вимог про стягнення з Закритого акціонерного товариства „ АІСЕ Україна” на користь позивача судових витрат по справі суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано доказів понесених ним судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial