Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 10 серпня 2007 року на автошляху Київ-Суми-Юнакіївка в с.Мазки Прилуцького району близько 08 години, в результаті чого автомобіль позивача та автомобіль під керуванням відповідача марки М-21412 д.н.з. [NUMBER] та отримали механічні пошкодження. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля, яка становить 1450,00грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Так, оспорює свою винність у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, однак визнає вимоги позивача в частині матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля в розмірі 1450грн.. Відповідач заперечує проти моральної шкоди, оскільки вважає, що позивачу такої не заподіяно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року близько 08 години 00 хвилин позивач рухаючись на власному автомобілі ВАЗ-21061 д.н.з. [NUMBER] при виконанні маневру поворот ліворуч на автошляху Київ-Суми-Юнакіївка, зіткнувся з автомобілем відповідача [PERSON].(АЗЛК-21412, д.н.з. [NUMBER]), який здійснював обгін його автомобіля на перехресті. Із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст..124 КУпАП №3-12928/2007р. протокол про адміністративне правопорушення серії СВ №044860 від 10.08.2007р. працівниками ДАІ було складено на ім'я [PERSON], але постановою у цій справі від 17.10.2007р. суддя Прилуцького міськрайсуду провадження у справі закрив у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення з боку [PERSON] та за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.9). Зважаючи на те, що вина [PERSON] виключена у ДТП, та на те, що відповідачем по справі [PERSON] було порушено п. «а» 14.6 Правил дорожнього руху України (обгін заборонено на перехресті, крім випадків, коли обганяються двоколісні транспортні засоби без бокового причепа), внаслідок чого і трапилася пригода, то суд на підставі досліджених наявних матеріалів та доказів встановив вину [PERSON], 09.05.1949 року народження у скоєнні дорожньо-транспортної пригоді, яка трапилася 10.08.2007р. на автошляху Київ-Суми-Юнакіївка та внаслідок якої отримав механічні пошкодження автомобіль позивача. Дослідивши надані позивачем письмові документи, на підтвердження понесених ним матеріальних збитків, суд дійшов висновку, що не всі докази містять необхідні реквізити та не можуть бути враховані при визначенні суми відшкодування, тобто є неналежними, а саме: чек наданих послуг на суму 225,00 грн. (а.с.15) та замовлення-наряд на суму 300,00 грн. (а.с.17). Решта письмових доказів судом враховані в суму відшкодування позивачу понесених ним матеріальних витрат та становлять 925,00грн. (а.с.10-14, 16). Відповідно до роз'яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” від 27 березня 1992 року №6 питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки, кожного із їх володільців перед іншим з них вирішується в порядку, визначеному статтями 1166, 1167 ЦК України. Зі змісту ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди мають особи, яким завдано такої шкоди, і відшкодовується особою, яка її завдала, тобто шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним. Таким чином в судовому засіданні безспірно було встановлено, що шкоду заподіяно відповідачем [PERSON], який порушив правила дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв'язку з ДТП та її наслідками, а тому він повинен відшкодувати таку позивачу [PERSON]. Отже виходячи з викладеного позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає, що позивачам крім матеріальної шкоди завдано і моральну шкоду, а тому виходячи з принципів розумності, справедливості і виваженості, позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] 100 грн. Задовольняючи позов, також підлягають до стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати в розмірі 81грн. На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: partial