Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Вказав, що відповідач [PERSON]. проходив по кримінальній справі як обвинувачений за ч.1 ст.122 КК України з приводу заподіяння позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а саме було заподіяно перелом ви лицевої кістки справа зі зміщенням. Згідно постанови першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2007 року дана кримінальна справа була провадженням закрита та [PERSON]. був звільнений від кримінальної відповідальності в наслідок акту амністії. В процесі розслідування даної справи позивачем пред”являвся позов до обвинуваченого , який було залишено без розгляду. Позивач посилається на те, що злочинними діями відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 2359 грн. 03 коп., сума пов”язана з лікуванням та моральна шкода, яку він оцінює в 10000 грн. і виражається в душевних хвилюваннях з приводу погіршення здоров”я. Також просить стягнути з відповідача суму в 600 грн. у зв”язку з отриманням юридичної допомоги по зверненню до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON]. та його представник [PERSON] . позов підтримали повністю, просила його задовольнити. Надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON]., його представники [PERSON]., [PERSON]. позов визнали частково, вказали, що дійсно заподіяно тілесні ушкодження, але позивач не довів того факту, що заподіяно шкоду матеріальну саме на зазначену суму. Також відповідачі визнали частково моральну шкоду на суму 500 грн. В решті позовних вимог просили відмовити . Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. проходив по кримінальній справі як обвинувачений за ч.1 ст.122 КК України з приводу заподіяння позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а саме було заподіяно перелом ви лицевої кістки справа зі зміщенням. Згідно постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 вересня 2007 року дана кримінальна справа була провадженням закрита та [PERSON]. був звільнений від кримінальної відповідальності в наслідок акту амністії. В процесі розслідування даної справи позивачем пред”являвся позов до обвинуваченого , який було залишено без розгляду. Даним злочином гр. [PERSON]. спричинено матеріальну шкоду у розмірі 177 гривень 75 коп., яка вираховується з наступного: з коштів, затрачених на придбання лікарських засобів, матеріалів для здійснення перев'язки . Відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право його пред'явити в порядку цивільного судочинства. Статтею 14 Закону України «Про амністію» від 19.04.07 № 955-У, визначено, що амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на вину особу вироком або рішенням суду. Згідно ст. 1195 Цивільного кодексу України передбачено зобов'язання фізичної особи, яка завдала шкоди, відшкодувати шкоду потерплій особі. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, їх характер і тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках і визначає, що позовні вимога повинні бути задоволені частково, а саме в сумі 1000 грн. , які необхідно стягнути з відповідача [PERSON]. на користь позивача [PERSON]. Згідно ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи , позивач не довів того факту , що на лікування він витратив суму зазначену в позовній заяві, а саме 2359 грн. 03 коп. Судом встановлено, що позивач витратив суму 177 грн. 75 коп., що підтверджується відповідними квитанціями і саме ця сума підлягає стягненню. Також, згідно ст..56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Позивач не довів того, що особа, яка надавала йому правову допомогу є фахівцем в галузі права. Не довів позивач і того факту, що його витрати на поїздку в Росію пов”язані з його лікуванням. А тому в даних позовних вимогах слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial