Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

23.07.2007 року до суду звернувся ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі Запорізького РУ Приватбанка з позовом до [PERSON]про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 695 грн. 08 коп. В позові позивач посилається на те, що 26.07.2005 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, на підставі якого відповідачці було надано строковий кредит у сумі 2000 грн. 00 коп. з відсотковою ставкою 3% в місяць з розрахунку 360 днів та погашенням заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми кредиту. Срок дії картки - 24 місяці. Відповідач порушив умови договору, заборгованість на 05.07.2007 року склала 695 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 497 грн. 26 коп., заборгованість за відсотками 28 грн. 84 коп., заборгованість за простроченими відсотками 168 грн. 98 коп. Прохає розірвати кредитний договір від 26.07.2005 року, стягнути 695 грн. 08 коп. заборгованості, судовий збір у сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. У судовому засіданні 22.11.07 р. представник позивача уточнив позовні вимоги, прохає стягнути з відповідача на користь позивача 818,51 грн., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту 497,26 грн. та несплачені відсотки на прострочену заборгованість 321,25 грн., розірвати договір, що не суперечить вимогам ст. 31 ЦПК України і приймається судом до розгляду. 19.10.2007 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON]до ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі Запорізького РУ Приватбанка про визнання правочину недійсним. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 22.11.2007 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов. В зустрічному позові [PERSON]зазначила, що при укладенні з нею договору [NUMBER]від 26.07.2005 року банк в особі своїх працівників, які діяли від його імені, обманув її стосовно обставин справи, які мають істотне значення при укладенні правочину, який було вчинено під впливом обману, посилаючись на докази: плакат щодо оформлення кредитної карти «Подія» для вчителів, інформацію, яку надавали працівники банку, що отримавши 2000 грн треба сплачувати на протязі 15 місяців по 140 грн., постанову про відмову у порушенні кримінальної справи № 326 від 16.03.2007 року Гуляйпільського РВ УМВС України в Запорізькій області, якою встановлено, що дійсно працівники банку закликали укладати даний договір та роз'яснювали, що отримавши 2000 грн., достатньо на протязі 15 місяців, починаючи з вересня, сплачувати 140-145 грн. Коли при оформленні договору вона питала у правцівника банку, який запропонував бланк договору, чому у тексті договору зазначено інші умови розрахунку за кредит ніж ті, 2. про які казали, їй відповіли, щоб вона не звертала на текст увагу, це застарілий бланк, під акцію не встигли надрукувати інші. Прохає суд визнати кредитний договір недійсним, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача первісний уточнений позов підтримав у повному обсязі, він же представник відповідача зустрічний позов не визнав. Відповідачка у судовому засіданні первісний позов не визнала, надала суду письмові заперечення (а.с.34), зустрічний позов підтримала у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав: Між сторонами укладено кредитний договір відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, форма якого відповідає ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу № 1 глави 71 ЦК України, а саме: договору позики (ст.ст. 1046-1053). Відповідно до ст 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від позичальника від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 26.07.2005 року між сторонами було укладено договір[NUMBER](а.с. 7-8), згідно п. 1.1.2 якого платіжна карта «VIZA» діє протягом 24 місяців з процентою ставкою 3 відсотки щомісячно з розрахунку 360 днів у році, погашення заборгованості провадиться щомісячно у розмірі 7 відсотків від вчинених трансакцій. В період з вересня 2005 року по листопад 2006 року відповідач вносила платежі щомісячно , що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 33). У грудні 2006 року відповідач припинила погашати кредит. Заборгованість по кредиту на 11.11.2007 року склала 497 грн. 26 коп., по несплаченим відсоткам на прострочену заборгованість - 321,25 грн., що підтверджується зазначеним розрахунком (а.с. 33). Відповідач заборгованість в добровільному порядку не погасила, сплативши останній раз у листопаді 2006 року, вона порушила умови кредитного договору, що свідчить про неналежне виконання взятих нею зобов'язань. У відповідності до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Постановою № 326 від 16.03.2007 року (а.с.21) ст. о/у СМО ГСБЕП при УМВС України в Запорізькій області (м. Пологи) в порушенні кримінальної справи у відношенні працівників Гуляйпільського відділення Приватбанку по факту шахрайських дій при оформленні і видачі кредитів «Событие учителям» по ознакам злочину передбаченого ст. 190 КК України відмовлено. Посилаючись в зустрічному позові (а.с.18) на ст. 230 ЦК України [PERSON]не зазначає ж які правові наслідки повинні бути застосовані судом. Суд не приймає до уваги твердження позивача за зустрічним позовом [PERSON]., її представника щодо виникнення збитків з вини працівника банку, який в вів її в оману, так як це не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і не відповідає вимогам укладеного договору. Так відповідно до п. 8.4 кредитного договору (а.с. 8) картрахунок може бути закрито на підставі заяви клієнта або банк має право його закрити письмово повідомивши клієнта, при цьому клієнт повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути карту в банк, після чого обслуговування карти припиняється, клієнт повинен погасити усі види заборгованості перед банком, в тому числі, які виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти. Дані обставини не встановлені в судовому засіданні, позивач за зустрічним позовом не надав суду належних доказів, враховуючи , що договір укладений у письмовій формі і рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків (ст.1051 ЦК України). Враховуючи встановлені по справі обставини, первісний позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і належними доказами, підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON]немає, оскільки зазначена угода була укладена відповідно до вимог закону і обману, на який [PERSON]посилалась в обгрунтування свого зустрічного позову не було.

Outcome: approved