Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визначення розміру частки у майні спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 15 вересня 1999 року вона вступила в юридичний шлюб з відповідачем, від спільного шлюбу у них народилось двоє синів - [PERSON], 2001 року народження та [PERSON], 2004 року народження. На даний час шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу позивачкою та відповідачем за спільні сімейні кошти було придбане майно, що згідно закону є спільною власністю подружжя, зокрема - двохкімнатна квартира в одноповерховому будинку, що знаходиться в [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування даного житлового будинку. Все перелічене нерухоме майно зареєстроване у Волинському БТІ на відповідача [PERSON]. Оскільки між сторонами добровільно не вирішено питання про поділ спільногго майна подружжя, позивачка[PERSON] звернулась до суду та просить відступити від принципу рівності часток подружжя при поділі майна в зв'язку з тим, що на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, та визначити її частку в розмірі 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивачка[PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що частина будинку, яка є спільною власністю їх, як подружжя, була придбана за спільні кошти, а тому підлягає поділу в рівних долях. Пояснив також, що він як батько дітей, приймає участь в їх утриманні та вихованні, не заперечує проти виділення позивачці у власність Ѕ ідеальної долі спірної квартири. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що місце проживання дітей в судовому порядку не визначалось, відповідач як батько, займається їх вихованням і утриманням, а тому суд не повинен відступати від рівності часток в спільному майні подружжя. Суд вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловік є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частина друга ст.70 цього ж Кодексу передбачає, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. В судовому засіданні позивачкою[PERSON] не були представлені докази того, що відповідач [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Посилання позивачки на ті обставни, що разом з нею проживають малолітні діти та вона дбала про матеріальне забезпечення сім'ї та спільної власності не є підставою для повного задоволення позовних вимог. Стаття 70 ч.3 СК України передбачає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею (ним) проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, однак наявність такої обов'язкової для цього умови позивачкою також не доведено. Поясненнями відповідача підтверджується той факт, що останній також займався і займається утриманням та вихованням дітей, забезпеченням їх матеріально, облаштуванням житла. Крім цього, з відповідача [PERSON] на користь позивачки[PERSON] стягнуто на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно. Відповідно до договору купівлі - продажу квартири [NUMBER] від 15.09.2000 року зареєстрованого в реєстрі за №3460 та технічного паспорту від 13.10.2000 року виданого Волинським обласним БТІ квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві власності. Однак, в судовому засіданні встановлено, що вищевказана квартира була придбана спільно позивачкою та відповідачем в період перебування в зареєстрованому шлюбі, а отже дана квартира є спільним майном подружжя. Стаття 71 ч.1 СК України передбачає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними порівну. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial