Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки на [PERSON], що заповнена 12.12.1967 р. , оскільки прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним в паспорті, що в даний час є перешкодою для призначення пенсії за віком. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги. При цьому пояснила, що у свідоцтві про народження прізвище ім'я по батькові її вказано [PERSON], але оскільки при прийомі на роботу вперше вона не мала паспорту, при заповненні трудової книжки була внесена запис прізвища та ім'я. На помилку вона своєчасно не звернула уваги. Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для призначення та отримання передбаченої законом пенсії за віком, оскільки вона досягла пенсійного віку - 55 років. Представник зацікавленої особи - управляння Пенсійного фонду України в Красноперекопському р-ні АРК в судове засідання не з'явився, представив заяву із проханням розглянути справу за відсутністю представника. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що заявник у справі [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON], [INFO]. Трудову книжку було заведено на і"мя "[PERSON]", де також вказані такі дані - 1952 р. народження, освіта - середня, професія - кур'єр. Згідно з даними трудової книжки заявниця працювала з 15.09.1967 року, у віці до 16 років та не мала паспорту. Свідоцтво про народження заявника було видано на підставі реєстрації актового запису про народження (№ 138 від 05 листопада 1952 р.) здійснено в органу РАЦС Тульської області Киреєвському районі Росії. Батьками заявника у свідоцтві про народження вказано[PERSON](батько), [PERSON] (мати) за національністю татари. Як свідчить з пояснень заявника, що також узгоджується з даними трудової книжки та показаннями свідків, трудову діяльність заявник почала, коли проживала у Республіці Узбекистан Сирдар'їнській області. У зв'язку з укладанням шлюбу 02.08.1971 р. з [PERSON] заявник змінила прізвище на [PERSON] ( свідоцтво про укладання шлюбу від 02.08.1971 р. [NUMBER]). Паспорт заявника, що виданий 13.02.2001 р. Красноперекопським МРВ ГУ МВС України в Криму, як громадянці України, відповідає свідоцтвам про народження та укладання шлюбу заявника. Разом з цим, у трудовій книжці зміну прізвища заявника після укладання шлюбу оформлено не належним чином. Згідно із ст.28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. З даних свідоцтва про народження заявника свідчить, що батьки її були татарами, народилась заявниця в Росії, а трудову діяльність почала в Республіці Узбекистан та за національністю є татаркою. Із пояснень заявника також свідчить, що її ім'я по батькові - "[PERSON]" у трудовій книжці було дописано на підставі паспорту посадовою особою місцевого Центру зайнятості, де заявник з 18.01.2006 р. до часу досягнення пенсійного віку знаходилась на обліку, як безробітна. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки заявнику необхідно для отримання передбаченої законом пенсії за віком. Оскільки для цього заявникові необхідно привести у відповідність документи, на підставі яких вона має звернутися для вирішення цього питання до територіального управляння пенсійного Фонду України, задоволення заяви має для неї юридичне значення. Обставини справи підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які тривалий час особисто знають заявницю, та про її трудову діяльність, яка почалась у Республіці Узбекистан до досягнення заявницею повноліття. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України особа може в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів, якщо прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в цьому документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті; якщо встановити даний факт, що має юридичне значення не можливо іншим способом і від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки б/н, що заповнена 12 грудня 1967 р. на і"мя "[PERSON]([PERSON] ) ",1952 р.н., освіта - середня, професія - кур'єр.

Outcome: approved