Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що 30.07.07 [PERSON] звернулася до Секретаріату Президента України та Президента України зі скаргою на [PERSON] та [PERSON] У цієї скарзі відповідачем наводяться завідомо неправдиві відомості, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивачів як людей і громадян та є наклепом. Так, автор скарги стверджує, що „...Под крышей ... [PERSON] и другие чиновники (які не є стороню у справі) взяли в свои руки милицию, прокуратуру, суды. Превышая полномочия, криминальным путем, ущемляют права граждан города. Взяли в свои руки совместно с депутатами, которые сидят в Верховной Раде, забрали все государственное имущество и присвоили в личную собственность, а именно: магазины, кинотеатры, рестораны, кафе, предприятия бытовых услуг, парки, частные дома, квартиры, заводы, которые в начале разворовали и сдали на металлолом. Присвоили трамвайно-троллейбусные управления, в которых открыли банки, аптеки. Рельсы сняли и сдали на металлолом. Расширили и продолжают расширять торговые объекты. После чего продают или сдают в аренду. В бывшем кинотеатре им. Кирова, который расположен возле УВД, СБУ г. Макеевки, открыли ночной клуб, где процветает свободная продажа наркотиков. Их наркодельцы стоят спокойно и белым днем торгуют рядом с прокуратурой и милицией. Личные аптеки ..., [PERSON] продолжают продавать пакетами трамадол и другие психотропные средства. С предпринимателей требуют оплатить определенную сумму по несколько тысяч гривен на постройку торговых мест. После чего нужно еще платить бешенную сумму за аренду помещения. С помощью прокуратуры, милиции, суда уничтожали людей, забирали квартиры. Эти квартиры присваивали, продавали, открывали кафе, офисы, агентства недвижимости, нотариальные конторы, торговые точки: «Быттехника», «Стройматериалы», казино, салоны мобильной связи. [PERSON] ... сносили чужие дома, а на этом месте построили цех по изготовлению петард, от которых проходившая мимо девушка скончалась на месте. Делу не придали огласку, петарды продолжают взрывать в центре города возле жилых помещений. Закрыли завод, разворовали, а на территории открыли торговую базу, где отсутствуют кассовые аппараты, люди, которые там работают, официально не оформлены, места сдают в аренду. Санстанция, прокуратура, милиция, налоговая инспекция проверить эти объекты не имеют права. Государственные органы по указанию [PERSON] могут убить человека, лишить свободы, жилья, повесить чужие уголовные дела, сфабриковать новые уголовные дела... Жена [PERSON] присвоила в личную собственность бывшую городскую 4-этажную гостиницу, в которой находится БТИ. По всем районам города закрыла службы БТИ и загнала всех работников в одно здание, где незаконным, криминальным путем вымогают деньги по настоящее время ...” На думку позивачів, вказані відомості не відповідають дійсності, тому вони просять суд визнати ці відомості такими, що не відповідають дійсності та ганьблять честь, гідність та ділову репутацію позивачів; зобов'язати [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] та [PERSON] неправдиву інформацію і зробити це у такий же спосіб, у який вона була поширена; стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 3000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність за участю представника [PERSON], якій діє за довіреністю. Відповідач [PERSON] про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення у газеті , але у судове засідання не з'явилася і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Представник позивачів, що діє за довіреністю [PERSON] не заперечив про ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим ухвалив про заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON], що діє за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що у скарзі [PERSON] до Секретаріату Президента України та Президента України наводяться завідомо неправдиві відомості, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивачів як людей і громадян та є поширенням недостовірної інформації і наклепом на [PERSON] та [PERSON] [PERSON] займає посаду Макіївського міського голови та є головною посадовою особою територіальної громади відповідно міста. [PERSON] працює начальником КП „Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки”. Позивачі є подружжями та публічними особами, тому поширена негативна інформація у скарзі до Секретаріату Президента України та Президента України сприймаються позивачами та багатьма людьми, з якими ним доводиться працювати і спілкуватися, такою, що принижують їхню честь, гідність та ділову репутацію. Вислови, які застосовані у скарзі, переконують, що вони використані [PERSON] у кримінальному значені та ототожнюються з поняттям злочину. Ця негативна інформація, як на погляд позивачів, так і на погляд інших громадян звинувачує [PERSON] у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 185, 189, 190, 191, 307, 317, 364, 365 КК України, а [PERSON] у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 191, 189 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. [PERSON] тривалий час працює в органах місцевого самоврядування м. Макіївки, у тому числі на керівних посадах, та високо цінує і поважає довіру жителів міста Макіївки, які обрали його головою територіальної громади. [PERSON] та [PERSON] завжди дбали про свій авторитет та ділову репутацію серед оточуючих, і у зв'язку з цим виконували та продовжують виконувати свої професійні функції сумлінно та чесно. Позивачі жодного разу не дозволяли собі скоювати дії, які б могли скомпрометувати та визнати їх злочинцями. Тому безпідставне звинувачення у скоєні злочину позивачі сприймають як цинічну, зухвалу та грубу образу, яка принизила їхню честь, гідність та ділову репутацію в очах тих людей, з якими доводиться працювати і спілкуватися. Таким чином, викладена відповідачем у скарзі негативна інформація є недостовірною і тому принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Поширена відповідачем недостовірна інформація може викликати у громадян сумнів у незаплямованості честі, гідності та ділової репутації [PERSON] та [PERSON], порушує стосунки з оточуючими людьми, позбавляє можливості позивачів реалізації здібностей у громадській та професійній діяльності та завдало ним глибокі моральні страждання. Моральна шкода виникає в наслідок душевних страждань, психологічних переживань людини. Любе психологічне переживання у зв'язку з порушенням прав людини розцінюється як втрата психологічного благополуччя, яке є невід'ємною частиною здоров'я людини. Душевні страждання і є моральною шкодою, це його прояв. При визначенні розміру моральної шкоди належить врахувати, що поширена негативна інформація та висловлювання [PERSON] у наведеній скарзі завдали позивачам моральну шкоду, яка потребує певний час та зусилля для відновлення попереднього стану позивачів. Представник позивачів, що діє за довіреністю - [PERSON] просить суд: 1) Визнати такими, що не відповідають дійсності та ганьблять честь, гідність та ділову репутацію відомості, які викладені [PERSON] до Секретаріату Президента України та Президента України у скарзі від 30.07.07. 2) Зобов'язати [PERSON] спростувати поширену відносно [PERSON] та [PERSON] неправдиву інформацію і зробити це у такий же спосіб, у який вона була поширена. 3) Стягнути з відповідача [PERSON] на користь кожного: [PERSON] та [PERSON] по 3000 (три тисячі) гривень у порядку відшкодування моральної шкоди, по 200 грн. - в порядку відшкодування витрат на сплату державного мита при подачі позову, по 15 грн. - в порядку відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього по 3215 грн. Відповідачка [PERSON] про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення у газеті , але у судове засідання не з'явилася і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди представника позивачів , який діє за дорученням [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивачів, що діє за довіреністю - [PERSON] та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що дійсно 30.07.07 відповідач [PERSON] звернулася до Секретаріату Президента України та Президента України зі скаргою на [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні суд дійшов до висновку, що відомості, які викладені у скарзі, не відповідають дійсності, а викладена відповідачем негативна інформація є недостовірною і тому принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів [PERSON] та [PERSON] Цей висновок суду ґрунтується на наступному. Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Аналізуючи зміст зазначеної скарги, суд приходить до переконання, що застосовані в неї [PERSON] вислови використані у кримінальному значені та ототожнюються з поняттям злочину. При цьому відповідач звинувачує [PERSON] у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 185, 189, 190, 191, 307, 317, 364, 365 КК України, а [PERSON] у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 191, 189 КК України. При цьому [PERSON] не надала жодного доказу у підтвердження своїх категоричних стверджень. В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний вирок щодо позивачів будь-яким судом України не виносився, а тому відомості про вчинення злочинів позивачами є недостовірними. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. З огляду на зазначене положення Конституції України та Кримінального Кодексу України щодо презумпції невинуватості вказані обставини можуть бути підтверджені лише вироком суду, якого в природі щодо позивачів не існує. Органами дізнання та досудового слідства проти позивачів кримінальні справи не порушувалися. Згідно представленої до суду відповіді прокурора м.Макіївки на запит представника позивачів адвоката [PERSON], проведеною прокуратурою м.Макіївки перевіркою скарги [PERSON] встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, будівля за адресою: м.Макіївка, вул. Леніна, б. 51, у якому розташоване КП „Бюро технічної інвентаризації м.Макіївки”, є власністю територіальної громади в особі Макіївської міської ради, форма власності комунальна. Порушень діючого законодавства з боку посадових осіб КП „Бюро технічної інвентаризації м.Макіївки” не встановлено. На виклики до прокуратури м.Макіївки для уточнення інших відомостей, зазначених у зверненні, [PERSON] не з'являлася. У зв'язку з тим, що звернення не містить крім зазначених вище даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, скарга [PERSON] в іншій частині залишена без розгляду. Згідно представленим до суду свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на рухоме майно будівля за адресою: м.Макіївка, вул. Леніна, б. 51, у якому розташоване КП „Бюро технічної інвентаризації м.Макіївки”, є власністю територіальної громади в особі Макіївської міської ради, форма власності комунальна. Тобто ствердження [PERSON] про начебто привласнення [PERSON] будівлю, у якої розташовано БТІ, також не відповідає дійсності. Частиною 2 статті 302 ЦК України встановлює, що фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Таким чином, суд приходить до переконання, що відомості у скарзі [PERSON] від 30.07.07 до Секретаріату Президента України та Президента України не знайшли свого об'єктивного підтвердження, тому не відповідають дійсності, у зв'язку з чим викладена відповідачем негативна інформація про позивачів є недостовірною і тому принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Згідно зі ст. 201 ЦК України честь, гідність та ділова репутація відносяться до особистих немайнових благ, які охороняються цивільним законодавством, та відповідно до ст. 3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. На підставі ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особового немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Згідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Частиною 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації. У відповідності з ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Суд також вважає, що поширена відповідачем стосовно [PERSON] та [PERSON] недостовірна інформація, яка принижує їх честь, гідність і ділову репутацію, може викликати у громадян сумнів у їх незаплямованості, порушує стосунки з оточуючими людьми, обмежує можливості позивачів реалізації здібностей у громадській та професійній діяльності та завдало ним глибокі моральні страждання. У зв'язку з цим потребує певний час, зусилля та матеріальні витрати для відновлення попереднього душевного стану позивачів. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги характер правопорушення, вчиненого відповідачем, глибину фізичних та душевних страждань позивачів з приводу поширення відносно них відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять їх честь, гідність та ділову репутацію, ступень вини відповідача у поширені цих відомостей, та враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне в порядку відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачки [PERSON] на користь кожного з позивачів по 2000 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь кожного з позивачів належить стягнути по 300 грн. в порядку відшкодування витрат на сплату державного мита при подачі позову, по 15 грн. - в порядку відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього з урахуванням відшкодування моральної шкоди по 2315 грн.

Outcome: partial