Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши, що 17 листопада 1990 року вона вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Реєстрація шлюбу була проведена Северною селищною радою міста Краснодона Луганської області. Від даного шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON],[INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Однією сім'єю сторони з 1998 року не проживають і повертатися в сім'ю ні позивачка, ні відповідач не мають наміру. Відповідач тривалий час категорично відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Він працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала та просила суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей розміром &frac12; частина всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає до задоволення в повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копії свідоцтва про шлюб; копій свідоцтв про народження дітей, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. Відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання трьох неповнолітніх дітей, оскільки є потреба у використанні коштів на своє утримання та догляд за матір'ю, яка є особою похилого віку. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, який повинен становити 1/2 частину заробітку (доходу) відповідача. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved