overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 01 жовтня 1990 року знаходиться у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром”, але відповідач в порушення вимог ст.115 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 07.02.2008 рік становить 6221 грн. 51 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивачки вбачається, що позивачка була прийнята на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 01 жовтня 1990 року, відповідно до наказу № 460 к електромонтером цеху з виробництва кисню і стиснутого повітря. Довідкою № 218 від 07.02.2008 року, наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 6221 грн. 51 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.115, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка уточнивши позовні вимоги, просила стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у трудових правовідносинах. 04 лютого 2008 року була звільнена з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає - 8 443.21 грн. Позивачка просив стягнути вказану суму та витрати за надання юридичної допомоги у сумі - 100 грн. Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу № 307 від 24.10.1983 року позивачку було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 11-к від 04.02.2008 року було звільнено з роботи на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України. Згідно ст. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає - 8 443.21 грн., що підтверджується довідкою відповідача. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач просив задовольнити позов, посилаючись на докази: З відповідачем перебував у трудових правовідносинах. Наказом № 634 від 21.11.2007 рок був звільнений з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає -10 496.16грн. Позивач просив стягнути вказану суму . Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу № 381 від 02.11.2004 року позивача було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 634 від 21.11.2007 року було звільнено з роботи на підставі ст.36 ч.1 КЗпП України за згодою сторін. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає -10 496.16грн., що підтверджується довідкою відповідача. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 27.06.1977 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 31.01. 2008 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 11.02.2008 рік становить 6024 грн. 22 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, заробітна плата не виплачувалась із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” згідно до наказу № 136 к від 27.06.1977 року та відповідно до наказу № 36 від 31.01.2008 року був звільнений з підприємства за власним бажанням. Довідкою № 88 від 11.02.2008 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 6074 грн. 22 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11,58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 10.02.2003 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 12.09. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 15.02.2008 рік становить 2877 грн. 23 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, заробітна плата не виплачувалась із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” згідно до наказу № 49 з 10.02.2003 року та відповідно до наказу № 311 від 12.09.2007 року був звільнений з підприємства. Довідкою № 327 від 15.02.2008 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 2877 грн. 23 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11,58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 13.03.2007 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 01.10. 2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 18.02.2008 рік становить 10775 грн. 80 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з витратами за надання юридичної допомоги у сумі 100 грн.00 коп., всього - 10875 грн.80 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, заробітна плата не виплачувалась із-за довгого простою підприємства. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” згідно до наказу № 51 к від 13.03.2007 року та від 01.10.2007 року був звільнений з підприємства за власним бажанням. Довідкою № 82 від 18.02.2008 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 10775 грн. 80 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача разом з витратами за надання юридичної допомоги у сумі 100 грн.00 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11,58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 17.11.1977 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 24.01.2008 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 20.02.2008 рік становить 3520 грн. 75 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 550 грн. 00 коп., всього - 4070 грн. 75 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства, а в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку зовсім не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” відповідно до наказу № 270-к від 17.11.1977 року та згідно наказу № 22 від 24.01.2008 року був звільнений за власним бажанням. Довідкою № 331 від 20.02.2008 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 3520 грн. 75 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що після смерті чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарчими та побутовими будівлями, що розташований [ADDRESS]. Спадкоємиця вважає, що прийняла спадщину, т.я. вступила у володіння вище зазначеним майном, проживала з спадкодавцем на день його смерті. Оформити спадщину на своє ім'я в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючий документ на спірне майно. Просить суд визнати за нею право власності на жилий будинок з господарчими та побутовими будівлями, розташований [ADDRESS]. Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так як відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним в силу ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивачки, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. Свідоцтвом про смерть [NUMBER], зареєстрованого Олексіївською сільською радою Первомайського району, Харківської області доведено, що спадкодавець помер [INFO] у віці 65 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 30. Довідкою № 1306 від 20.11.2007 року, наданою Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Первомайського району, Харківської області доведено, що спадкодавцю дійсно належали на праві власності жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться [ADDRESS], що підтверджується записом в по господарчій книзі виконавчого комітету за № 59. З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], зареєстрованого Олексіївським с/ЗАГС, Первомайського району, Харківської області за актовим записом № 12 вбачається, що позивачка перебувала у шлюбі з спадкодавцем з 21.03.1978 року. На підставі ст.60 ЦПК України, яка каже, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 26.08.1976 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 21.01.2008 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 18.02.2008 рік становить 11738 грн. 02 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 10320 грн. 75 коп., всього - 22058 грн. 77 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати визнає повністю, заробітна плата не виплачувалась позивачу із-за довгого простою підприємства, а в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку зовсім не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” відповідно до наказу № 976 від 26.08.1976 року та згідно наказу № 6-к від 21.01.2008 року був звільнений за власним бажанням. Довідкою № 277 від 18.02.2008 року наданою Первомайським державним підприємством “Хімпром” підтверджується заборгованість відповідача у сумі 11738 грн. 02 коп. перед позивачем, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.116, ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.3,212-215 ЦПК України,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що з 24.12.1975 року знаходився у трудових відносинах з Первомайським державним підприємством “Хімпром” та 23.10.2007 року звільнився з підприємства, але відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України своєчасно не виплатив заробітну плату, яка була стягнута рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області в січні 2008 року, але не був зроблений розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 3033 грн. 10 коп. Представник відповідача до суду з'явився та пояснив, що позовні вимоги не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини та відповідно до них правовідносини. З трудової книжки позивача вбачається, що позивач був прийнятий на роботу до Первомайського державного підприємства “Хімпром” 24.12.1975 року, відповідно до наказу № 1695, та згідно наказу № 596 від 23.10.2007 року був звільнений з підприємства. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області в січні 2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 9263 грн. 37 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд, приймає як докази поважності причин невиплати підприємством заборгованості по заробітній платі позивачу, а саме знаходження підприємства у простої з квітня 2006 року, проведення на цей час процедури санації та вважає можливим в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку відмовити. Таким чином, суд, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судові витрати слід стягнути на підставі ст.88 ч.4 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.117 ч.2 ст.233 КЗпП , ст.ст.11, 58-60,88 ч.4,212-215 ЦПК України,-

Outcome: dismissed