Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

В апеляційній скарзі позивачка [PERSON] просить скасувати вказане рішення через неповне з”ясування обставини справи і порушення норм матеріального та процесуального права та направити справу на новий судовий розгляд з таких підстав. В червні 2007 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення нею загрози майну позивачки, створеної відповідачкою за таких умов. Вони є співвласниками будинку по [ADDRESS], кожній з них належить по 1/2 частині вказаного будинку. З даху частини будинку відповідачки стікає вода під стіну частини будинку позивачки та під фундамент її сараю, внаслідок чого просідає стіна будинку, деформується та руйнується будинок та сарай. На її прохання зробити відливи води так, щоб усунути таке руйнування, відповідачка відмовилася. Такою бездіяльністю [PERSON] створила загрозу її майну. Тому відповідно до ст. 1163 ЦК України вона має право вимагати від неї усунення небезпеки, яка загрожує майну позивачки, і просить зобов”язати відповідачку усунути цю загрозу шляхом побудови відливів води на її частині будинку. Рішенням суду першої інстанції в позові відмовлено. Судом було встановлено, що відповідно до висновку судово-будівельної експертизи причиною просідання будинку можуть бути як стічні води від опадів та танення снігу, так і порушення правил будівництва сторонами, які не виконали роботи по встановленню водостічних жолобів для збирання води з даху та водозбірного резервуару, а відповідачкою [PERSON] - і відмостки по периметру своєї частини будинку. З фотографій, доданих до вказаного висновку експерта, вбачається, що по всьому периметру піддашшя відповідачки облаштовані жолоби для збирання води і відсутні вони в частині будинку позивачки. Вказаний факт підтвердили сторони та свідок [PERSON]. З листа начальника Прилуцького управління газового господарства, листа головного лікаря Прилуцької СЄС встановлено, що позивачка недбайливо ставиться до утримання своєї частини будинку. За таких обставин суд критично оцінив лист Прилуцького міського голови від 29 вересня 2006 року щодо причини замокання частини будинку позивачки від стікання води з даху частини будинку відповідачки, який рельєфно розташований таким чином, що половина будинку відповідачки знаходиться нижче половини будинку позивачки. За таких обставин відсутні підстави для покладення на відповідачку обов”язку по збереженню майна позивачки або виконання цього за рахунок [PERSON]. Тому в позові відмовлено. В апеляційній скарзі позивачка [PERSON] вказане рішення вважає незаконним, тому що судом не встановлена причина просідання фундаменту, виникнення тріщин на стінах частини будинку позивачки, висновок експерта торгово-промислової палати щодо цього є суперечливим, суд не призначив судову технічно-будівельну експертизу і безпідставно відмовив їй в клопотанні про проведення повторної експертизи. При нез”ясуванні судом вказаних обставин суд не мав підстав для відмови в позові до [PERSON]. Тому просить скасувати вказане рішення суду і справу направити на новий судовий розгляд. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позовної заяви [PERSON], в межах заявлених нею позовних вимог вона просила зобов”язати відповідачку [PERSON] усунути загрозу її частині будинку шляхом побудови відливів води на частині будинку, яка належить відповідачці /л.с. 3/, оскільки загроза полягає в руйнуванні та замоканні стін частини будинку позивачки та її сараю. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 1 листопада 2007 року встановлено, що причиною замокання в будинку в [ADDRESS], що належить позивачці, є невиконання власниками будинку робіт по встановленню водостічних жолобів для збирання води з покрівлі і відводу її в водозбірний резервуар. Відповідачкою [PERSON] не виконано відмостка по периметру своєї частини будинку, яка б перешкоджала проникненню води від опадів під фундамент будинку/ л.с. 30-35/. На час розгляду спору між сторонами судом першої інстанції було встановлено, що по всьому периметру піддашшя відповідачки облаштовані жолоби для збирання води, це підтверджено фотографіями, доданими до висновку експерта, поясненнями сторін та показами свідка [PERSON]в судовому засіданні / л.с. 47-48/. Таким чином, на час ухвалення рішення вимоги позивачки щодо побудови відливів води на частині будинку відповідачки були виконані. Вказана обставина давала суду підстави для відмови в позові, оскільки заявлена позивачкою загроза була відповідачкою усунута. Однак суд першої інстанції з виходом за межі заявлених позовних вимог обґрунтував відмову в позові, крім вказаної обставини, припущенням, що замокання, запліснявіння стін в частині будинку позивачки є результатом природного охолодження, наслідком недотримання нею самою температурного режиму, оскільки протягом тривалого часу не обігрівала свою оселю взагалі і таким чином не турбувалася за збереження своєї власності, як того вимагають положення ст.ст. 316, 319, 322 ЦК України. Як на докази такого висновку, суд послався на лист начальника Прилуцького УГГ / л.с. 39/, яким позивачці було запропоновано надати доступ контролерам УГГ до лічильника для зняття його показників, та на лист Прилуцької СЄС відносно дослідження продуктів згорання газу, що виводяться з квартири № 2 [PERSON], в відібраних пробах на відповідність ДСП-201-97 щодо гранично допустимої концентрації / л.с. 40/. Висновок суду&cedil; що всі досліджені докази можуть свідчити про безпідставну прискіпливість та підозрілість позивачки до своєї сусідки-відповідачки, про нарочито викривлене сприйняття побуту останньої, яка облаштувала свою оселю водозбірними жолобами, а позивачка не може цього зробити, є неприпустимим, оскільки не стосується предмету спору. Таким чином, обґрунтування та мотиви відмови в позові фактично не відповідають встановленим обставинам, тому відповідно до п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України таке рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові відповідно до встановлених судом апеляційної інстанції обставин. Доводи позивачки про направлення справи на новий судовий розгляд в зв”язку з необхідністю проведення повторної судової технічно-будівельної експертизи є необґрунтовані. Така підстава для направлення справи на новий судовий розгляд не передбачена ст. 311 ЦПК України і, крім того, суд першої інстанції питання призначення такої експертизи вирішив відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України.

Outcome: partial