Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON] року народження в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до закінчення нею навчального закладу, але не більш як до досягнення 23 років, а також додаткових витрат на утримання дитини в сумі 1730 грн., посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON] року народження в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму не більш як до досягнення 23 років, додаткові витрати на утриманні дитини в сумі 1730 грн. - оплату за навчання та 432 грн. 50 коп. - за придбання обладнання у гуртожитку. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що 14.12.2007 року донька відрахована з навчального закладу за власним бажанням, в теперішній час ніде не навчається, тому вимоги про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої доньки є безпідставними, крім того зазначив, що донька є повнолітньою працездатною людиною, може працювати та отримувати власний дохід, сама себе забезпечувати, в той час як він є хворим, за станом здоров*я йому рекомендована робота з певними обмеженнями, має на утриманні непрацездатну матір та хвору доньку, отримує невелику заробітну плату, що унеможливлює його участь у додаткових витратах на утриманні повнолітньої доньки [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої дитини - доньки [PERSON][INFO]народження. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до наказу № 607-с від 14.12.2007 року [PERSON] - студентку 3 курсу Південного філіалу “Кримський агротехнічний університет” відраховано з університету за власним бажанням. Оскільки право на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, така обставина як виключення з навчального закладу автоматично припиняє це право, тому з цих підстав, позов в цій частині задоволенні не підлягає. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів на була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), при цьому розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що [PERSON] досягла повноліття - [INFO], а згідно із наданими суду квитанціями, оплата за навчання та купівля меблів були здійснені після припинення її правового статусу дитини за часів повноліття у серпні-листопаді 2007 року, вказані витрати не можна розцінювати як додаткові витрати на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. У відповідності із ст. ст. 6, 185, 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed