Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з &frac14; частки до 100 Російських рублів. Позов мотивований тим, що на підставі постанови Сакського міськсуду від 18.01.91р. він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі &frac14; частки щомісячно. На теперішній час розмір стягуючих аліментів складає велику суму тому, що розраховується з суми прожиткового мінімуму, що ускладнює його матеріальне становище тому, що він не працює і його доходи складаються з випадкових заробітків. Позивач в судове засідання не викликався через віддаленість місця проживання. Відповідачка проти позову заперечувала, з тих підстав, що зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]значно погіршить їх матеріальне становище, тому що син має хронічне захворювання, лікування якого потребує значних грошових витрат, на яке її доходів не вистачає. Також [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] розмірі &frac12; частини щомісячно, у зв'язку з його навчанням в учбовому закладі. Зустрічний позов мотивований тим, що з 01.09.07р. син навчається в учбовому закладі і строк навчання визначений до 01.07.10р. Але її доходів не вистачає на утримання дитини, в той час як відповідач має можливість надавати таку допомогу. У судовому засіданні позивачка підтримала свій зустрічний позов, який просила задовольнити. Відповідач, який був допитаний судом в порядку ст.132 ЦПК України, проти зустрічного позову заперечував з підстав неспроможності сплачувати аліменти у розмірі &frac12; частки заробітку з причин важкого матеріального стану. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши і дослідивши матеріали справи і надані документи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позову і зустрічного позову з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішення суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що на підставі постанови Сакського міськсуду від 18.01.91р. позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі &frac14; частки щомісячно, а.с.4. Позивач не надав належних доказів і не довів обставини, передбачені ч.1 ст.192 СК України, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом зазначені обставини не встановлені при розгляді справи. Крім того, з пояснень відповідачки і матеріалів справи судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін має хронічне захворювання, лікування якого потребує грошових витрат, а також навчається в учбовому закладі на денній формі навчання, що також потребує додаткових витрат, а.с.12,13,14,15. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що зменшення розміру аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини приведе до необґрунтованого погіршення матеріального стану її та їх неповнолітньої дитини. Згідно зі ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень відповідачки і матеріалів справи судом встановлено, що позивач є працездатною особою, не має на утриманні непрацездатних батьків та інших неповнолітніх дітей. Позивач не надав належних доказів і не довів обставини про неможливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у тому розмірі, який було визначено судовим рішенням. Судом зазначені обставини не встановлені при розгляді справи. Приймаючи до уваги вищезазначене вище, суд дійшов висновку по наявність матеріальної можливості у позивача на теперішній час сплачувати аліменти на користь відповідачки у розмірі, визначеному рішенням суду. * Статтею 199 СК України передбачено право отримання матеріальної допомоги від батьків повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років. Судом встановлено, що дитина сторін з 01.09.07р. навчається в учбовому закладі і строк навчання визначений до 01.07.10р. Але вона є неповнолітньою тому, що народилася 18.06.90р., а.с.12. На підставі зазначеного суд визнає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зв'язку з навчанням такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим вони не можуть бути задоволені. * Враховуючи зазначене вище, а також відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України, суд вважає за необхідне: -стягнути з позивача судові витрати по справі у розмірі, передбаченому ст.80 ЦПК України, пп. «а» п.1 ст.3 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21.01.93р. №7-93 і постановою КМ України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» від 21.12.05р. №1258.; -стягнути з відповідачки витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду зустрічного позову у розмірі, передбаченому зазначеною постановою КМ України від 21.12.05р. №1258.; -судові витрати за розгляд зустрічного позову віднести на рахунок Держави. * На підставі ст.ст. 182,192,199 СК України і

Outcome: approved