Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Центру електрозв'язку №4 Харківської філії ВАТ „Укртелеком”(надалі - ВАТ „Укртелеком”) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги електрозв'язку” посилаючись на наступне. ВАТ „Укртелеком” на підставі договору №221 від 18.05. 2000 року (надалі - Договір) надав відповідачу телефон №[NUMBER]і на цей номер він отримував телекомунікаційні послуги. Згідно умов Договору та вимог Закону України „Про телекомунікації”, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (із змінами і доповненнями), (надалі -Правила...) [PERSON]повинен був своєчасно вносити щомісячну оплату за надані послуги. На день звернення до суду відповідач має борг у розмірі 486,26 грн. Надіслані йому попередження та претензії залишені без відповіді. Щодо якості отримуваних послуг від відповідача претензій не надходило, з заявами про розірвання договору він не звертався. В судовому засіданні позивач надав уточнення до позовної заяви з таблицею нарахувань та розшифровкою наданих послуг. В уточненнях вказують, що попередньо в позовній заяві з вини оператора зв'язку невірно вказаний період виникнення заборгованості. Вказують, що заборгованість за послуги виникла за період з 01.11. 2006 року по 01.04. 2007 року, надавши в підтвердження нову таблицю нарахувань та розшифровку послуг за міжміські переговори. Посилаючись на наведене і просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги і понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві та уточненнях до неї. Відповідач позов з уточненнями визнав частково в межах абонентської щомісячної плати за користування телефоном. Заборгованість за міжміські телефоні розмови не визнає, посилаючись на наступне. Домоволодіння в[ADDRESS], де встановлено телефон, він продав і там не проживає. На прохання нового власника домоволодіння він з реєстрації не знімався з тим, щоб через рік наданий йому телефон залишився їм. За користування телефоном вказана третя особа спочатку вносили плату систематично, а потім, після того як їй стало відомо, що даний телефонний номер не залишиться у її користуванні, продовжували ним користуватися, але за отримані послуги оплату не здійснювала. Вважає, що ВАТ „Укртелеком” зобов'язаний був відключити наданий йому телефонний номер після першої несплати коштів за його користування і тим самим заборгованість могла б бути меншою. На його думку заборгованість за міжміські телефонні розмови має погашати особа яка й отримували ці послуги а саме [PERSON], якій він продав свій будинок в[ADDRESS]. Судом було задоволене клопотання [PERSON] про притягнення до участі у справі на його стороні [PERSON]як третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. На підставі ч. 3 ст. 36 ЦПК України, справа розглянута без участі [PERSON], оскільки вона, отримавши копію заяви [PERSON] та судову повістку, про свою згоду на участь у справі суд не повідомила (а.с.22,26,27). Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ВАТ „Укртелеком” та [PERSON] 18.05. 2000 року укладено договір №221 про надання послуг електрозв'язку за місцем його проживання в[ADDRESS](а.с.4-6) Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Факт укладення вищезазначеного договору та його чинність сторони не оспорюють. Відповідач визнає за собою заборгованість за цим Договором із щомісячної абонентської плати, тим самим підтверджуючи існування даних договірних відносин. Згідно п. 3.2.8 Договору споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані у кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону (а.с.5). З уточненої таблиці розрахунку нарахувань та оплат за весь період заборгованості вбачається, що ця заборгованість складається з абонентської плати за телефон, яка позивачем визнається, та послуг за міжміські переговори і її розмір становить за період з 01 листопада 2006 року по 01 квітня 2007 року 486,26 гривень, яка і має бути стягнена з відповідача на користь позивача, оскільки це передбачено як договором так і вимогами ст. 33 Закону України „Про телекомунікації, пунктами 32- 34, 40, 108 Правил... Наведене свідчить про обов'язок саме абонента, тобто [PERSON] вносити плату за надані телекомунікаційні послуги, а тому посилання відповідача на те, що послуги у вигляді міжміських переговорів були отримані не ним, а особою яка у нього придбала будинок де був встановлений телефон, цього не спростовують, зокрема ще й виходячи з наступного. [PERSON], придбавши у [PERSON] будинок (щодо цього [PERSON]суду доказів не надано), в договірні стосунки з ВАТ „Укртелеком” не вступила і сторони цього не заперечують. Телефоном, як пояснив [PERSON], вона користувалась з його відома. Відповідно до п.п.3.2.6 Договору споживач у місячний термін зобов'язаний повідомити підприємство зв'язку про свій виїзд із квартири, продаж телефонізованої квартири, про призначення нової особи, відповідальної за телефон... А крім того відповідно до п. 3.2.15 у місячний термін повідомити підприємство зв'язку про зміну місця постійного проживання... що [PERSON]не виконано. Довідка Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області свідчить про те, що станом на 02.10. 2007 року [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], а фактично проживав в с. Воровського цієї ж сільської ради(а.с.10). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилання відповідача -на те, що ВАТ „Укртелеком” йому своєчасно не повідомив про виниклу заборгованість суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.108 Правил... у разі неотримання рахунку до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) абонент повинен звернутися до служби розрахунків оператора для отримання інформації про належну до сплати суму. Крім того[PERSON] 10.03. 2007 року письмовим повідомленнями доводили, що станом на 01.02. 2007 року сума його боргу за телекомунікаційні послуги складає 438,57 грн. 05.04. 2007 року в його адресу було направлено претензію з зазначенням суми боргу та попередженням про стягнення боргу в судовому порядку(а.с.7,9). Безпідставними і такими що не ґрунтуються на законі і укладеному договорі є також посилання відповідача на те, що ВАТ „Укртелеком” повинен був після виникнення першої заборгованості за надані послуги припинити надання послуг зв'язку. Згідно п. 110 Правил.. та п.п.2.2.5 Договору за цих умов припинення надання послуг є правом а не обов'язком підприємства. Уклавши Договір сторони погодились з тим, що підприємство має право стягувати суму заборгованості у судовому порядку, оскільки про це прямо указано в п. 5.6 Договору. Таким чином, сукупність наведених доказів, які судом визнані як належні і допустимі, дозволяє суду дійти висновку про необхідність повного задоволення вимог, заявлених позивачем. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 99 ЦПК України, оскільки позивачем раніше сплачені судові витрати при звернені до суду з заявою про видачу судового наказу, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 51 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved