Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON]. 14 січня 2008 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача МВПП[INFO] про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, магазин вартістю 2238 гривень належного відповідачу та розміщеного по [ADDRESS]та визнання права власності на куплене майно, вказуючи на те, що відповідач ухиляється від посвідчення в нотаріальному порядку договору купівлі -продажу зазначеного майна, укладеного між сторонами 27 жовтня 2007 року у зв"язку з відсутністю коштів. Просив визнати договір купівлі - продажу дійсним та визнати право приватної власності на будівлю магазину для продажу напоїв площею 4, 29 кв. м. належного відповідачу. Позивач у суді позов підтримав, посилаючись на підстави зазначені у заяві. Підтвердив факт купівлі - продажу нерухомого майна будівлі магазину вартістю 2238 гривень та факт виконання всіх істотних умов договору купівлі - продажу нерухомого майна. Наполягає на визнанні договору купівлі - продажу дійсним та визнанні права приватної власності на куплене майно, будівлі магазину для продажу напоїв площею 4, 29 кв. м. за ним. Представник відповідача до суду не з"явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, якою підтвердив факт купівлі - продажу будівлі магазину для продажу напоїв площею 4, 29 кв.м. , належних йому та згодою визнання за позивачем права приватної власності на будівлю магазину для продажу напоїв. Суд вважає можливим слухати справу у його відсутність, оскільки це не суперечить ст. 169 п.4 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи доводи в обґрунтування позову позивача та визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст. 220 ч.2, 328, 334, 392, 655, 657 ЦК України; ст. 2, 3, 12, 13 Закону України „Про власність;" п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.04.1978 року відповідно до яких право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Предметом спору є нерухоме майно - будівля магазину для продажу напоїв площею 4, 29 кв. м. та визнання на неї права власності внаслідок угоди купівлі - продажу належної відповідачу МВПП „[INFO]розміщеної в [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено факт укладення між сторонами правочину купівлі - продажу нерухомого майна, що підтверджується квитанцією про сплату обумовленої ціни за договором купівлі - продажу ( а. с. 5 ) та факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу будівлі магазину. Відповідач своїми діями порушив вимоги ст. 657 ЦК України та не посвідчив в нотаріальному порядку договір купівлі - продажу нерухомого майна. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу виконані всі істотні умови: відповідач отримав обумовлену ціну 2238 гривень за продану будівлю магазину для продажу напоїв і передав їх у власність позивача, а позивач сплатив обумовлену договором ціну будівлі та отримав їх у власність, однак даний договір відповідач не посвідчив в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.04.1978 року, якщо відбулося повне або часткове виконання умов договору купівлі - продажу, але одна із сторін ухилилася від нотаріального його посвідчення, то суд за заявою сторони, яка виконала істотні умови договору, може визнати такий договір дійсним. Таким чином суд приходить до висновку, що договір купівлі - продажу нерухомого майна укладений сторонами по справі 27 жовтня 2007 року слід визнати дійсним. Громадянин має право власності відповідно до ст. 2, 3, 12, 13 Закону України „Про власність" на майно, яке він придбав внаслідок угод не заборонених законом. Право чин купівлі - продажу спірного майна відноситься до угод, які не заборонені законом, а тому відповідно до ст. 328, 334, 392 ЦК України є підстави для визнання за позивачем права власності на куплене нерухоме майно, будівлю магазину для продажу напоїв. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання договору купівлі - продажу будівлі магазину для продажу напоїв, дійсним та визнання права приватної власності за позивачем на куплене нерухоме майно. Позивач просить суд відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України покласти судові витрати в сумі 81 гривні на відповідача і стягнути на його користь, оскільки позов задоволений в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 220 ч.2, 328, 334, 392, 655, 657 ЦК України; ст. 2, 3, 12, 13 Закону України „Про власність;" п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.04.1978 року і

Outcome: approved