Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

Кредитна спілка „Козацька” звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 жовтня 2006р. між позивачем, кредитною спілкою „Козацька”, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № К 05/10-02 (далі „договір”). Відповідно до договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 22 000 гривень 00 коп., під 46% річних від розміру кредиту. Згідно з пунктом 1.2 договору, відповідач зобов'язується повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за весь термін користування наданим кредитом у строк та розмірах, що обумовлені договором. Пунктом 3.1 договору встановлено, що сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно, згідно з додатком до договору № 1, на протязі дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі, у готівковій формі за прибутковим ордером до каси позивача, або платіжним дорученням на поточний рахунок. У відповідно до п. 4.2 договору, відповідач зобов'язується сплатити позивачу плату за користування кредитом, яка встановлюється позивачем самостійно, у момент кінцевого розрахунку за кредитом згідно з п.3.3,4.10 договору. У порушення умов договору, з 05.11.2006 року й до моменту звернення до суду із цим позовом, відповідач не сплачує суму кредиту та суму процентів, яка передбачена договором та додатком № 1 до договору. Відповідач має заборгованість перед позивачем, а саме: сума наданого кредиту - 22000 гривень 00 коп., сума процентів за користування кредитом - 5480 гривень 51 коп., сума штрафних санкцій - 29881 гривня 04 коп. Позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 824 гривні 41 копійок, а також суму нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 3022 гривні 85 коп. Крім того, витрати за правову допомогу склали суму у розмірі 500 гривень, судовий збір - 602 гривні 09 копійок, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 30 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою представника позивача, суд розглядає справу у порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 05 жовтня 2006р. між позивачем, кредитною спілкою „Козацька”, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № К 05/10-02 (далі „договір”). Відповідно до договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 22 000 гривень 00 коп., під 46% річних від розміру кредиту. Згідно з пунктом 1.2 договору, відповідач зобов'язується повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за весь термін користування наданим кредитом у строк та розмірах, що обумовлені договором. Пунктом 3.1 договору встановлено, що сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно, згідно з додатком до договору № 1, на протязі дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі, у готівковій формі за прибутковим ордером до каси позивача, або платіжним дорученням на поточний рахунок. У відповідно до п. 4.2 договору, відповідач зобов'язується сплатити позивачу плату за користування кредитом, яка встановлюється позивачем самостійно, у момент кінцевого розрахунку за кредитом згідно з п.3.3,4.10 договору. В порушення умов договору, з 05.11.2006 року й до моменту звернення до суду із цим позовом, відповідач не сплачує суму кредиту та суму процентів, яка передбачена договором та додатком № 1 до договору. Згідно розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем, а саме у сумі наданого кредиту у розмірі 22000 гривень 00 коп., сумі процентів за користування кредитом у розмірі 5480 гривень 51 коп., сумі штрафних санкцій розмірі 29881 гривня 04 коп. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений у простій письмовій формі, у відповідності із законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума наданого кредиту у розмірі 22000 гривень 00 коп., сума процентів за користування кредитом у розмірі 5480 гривень 51 коп., сума штрафних санкцій розмірі 29881 гривня 04 коп. Позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 824 гривні 41 копійок, а також суму нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 3022 гривні 85 коп. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми у розмірі 824 гривні 41 копійок не підлягають задоволенню. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, згідно п. 4.3 договору, позичальник зобов'язується при порушенні строків повернення основної суми кредиту та строків сплати процентів по кредиту, згідно цього договору та додатку № 1 до цього договору, сплатити кредитору штрафні санкції у розмірі 0,5% відсотків за кожний день прострочення. Таким чином, в договорі фактично був встановлений розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання, а тому застосування в даному випадку ч. 2 ст. 625 ЦК України є недопустимим. В той же час, позовні вимоги про сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі у розмірі 3022 гривні 85 копійок підлягають задоволенню. З відповідача також на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме сума державного мита у розмірі 602 гривні 09 копійок, витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 30 гривень, а також витрати за надання правової допомоги у розмірі 500 гривень. Суд також вважає, що з позивача на користь держави підлягає стягненню державне мито у розмірі 14 гривень 99 копійок. Так, загальна сума позовних вимог склала 22000,00гр.+ 5480,51гр. +29881,04 гр.+824,51гр., 3022.85гр. +500гр. = 61708,06 грн., тобто державно мито повинно було скласти 617 гривень 08 копійок. Фактично позивачем сплачено державно мито у розмірі 602 гривні 09 копійок. Таким чином, з позивача на користь держави підлягає стягненню сума державного мита у розмірі (617,08-602,09 =14.99) 14 гривень 99 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial