Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Звертаючись до суду з позовом до відповідачів, позивач просить включити її до списку на право отримання та видачу сертифікату на земельну частку (пай) із земель резерву Красківської сільської ради, оскільки є пенсіонером колгоспу ім. Щорса. У судовому засіданні не обмежений у повноваженнях представник позивача підтримала заявлені вимоги посилаючись на законодавство, що регламентує свободу пересування громадян, соціальну захищеність осіб похилого віку, реформування аграрного сектору економіки. Представники співвідповідачів, що з'явилися, зі ставленням до позовних вимог не визначилися й вирішення спору відносять до компетенції суду. ТОВ «Промінь» за належними викликами вдруге до суду не направило свого представника, від нього не надійшла заява про відкладення розгляду справи з поважних причин. Суд розглянув справу у відсутність представника ТОВ «Промінь» на підставі ст. 169 ЦПК України, - потреби вислуховувати особисті пояснення представника не має, процесуальні перешкоди до розгляду справи відсутні. Вислухавши пояснення, дослідивши письмові докази, суд виходить з того, що Указом Президента України від 08. 08. 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільгосппідприємствам та організаціям», передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство діє на основі статуту, в якому вказується найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому. П.3.9 Статуту (а.с. 19 - 25) КСП - колгоспу ім. Щорса, зареєстрованого 30. 04. 1993 року, передбачено, що членство у підприємстві зберігається за громадянами при припиненні роботи по старості або інвалідності, якщо вони не виїхали на постійне місце проживання в іншу місцевість. Як встановлено в судовому засіданні позивач, будучи пенсіонеркою колгоспу ім. Щорса, правонаступником якого в квітні 1993 року стало однойменне колективне сільськогосподарське підприємство, була звільнена з роботи у 1975 році, про що свідчать досліджені копії трудової книжки колгоспника та посвідчення пенсіонера (а.с. 8; 10 - 11). За погосподарською книгою по с. Убіжичі Ріпкинського району (а.с. 26 - 27) позивач 30 квітня 1980 року виїхала в Київську область. У 1999 році отримала довідку ДПІ у Дніпровському районі м. Києва про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 8), з 01. 08. 2001 р. зареєструвала місце проживання в м. Березань Київської області (а.с. 6 - 7). Представник позивача підтвердила той факт, що дійсно в 1980 році [PERSON]виїхала на проживання до Київської області, де і мешкає в цей час. За встановлених у засіданні обставин суд приходить до висновку, що [PERSON]. не довела своє членство в КСП - колгоспу ім. Щорса на момент складання списків громадян - членів КСП, які мали право на земельний пай, а отже в позові належить відмовити. Судові витрати відсутні. На підставі п. 2 Указу Президента України від 08. 08. 1995 року № 720; ст. 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»,

Outcome: dismissed