Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані споруди, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А” вартістю 8662 гривні, житловий будинок позначений літерою „Б” вартістю 5103 гривні, веранда позначена літерою „Ді” вартістю 1128 гривень, підвал під частиною будівлі позначений літерами „Пд” вартістю 805 гривень, сарай позначений літерою „В” вартістю 1529 гривень, літня кухня позначена літерою „Г” вартістю 1876 гривень, літня кухня позначена літерою „Д” вартістю 9441 гривня, сарай позначений літерою „Е” вартістю 383 гривні, сарай позначений літерою „Є” вартістю 2010 гривень, сарай позначений літерою „Ж” вартістю 1632 гривні, вхід до підвалів позначений літерами „Вх” вартістю 543 гривні, ганок позначений літерою „д” вартістю 64 гривні, ганок позначений літерами „ді” вартістю 31 гривня, ворота позначені №1 вартістю 373 гривні, огорожу позначену №2 вартістю 624 гривні, колодязь питний позначений №3 вартістю 1636 гривень, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 35840 гривень. Представник відповідача Дрогобецькі В.А. позов визнав з тих підстав, що [PERSON] згідно договору оренди, який був укладений 10 грудня 2007 року, між позивачем та Вартиковецькою сільською радою, є користувачем земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS], на якій розташовані самочинно збудовані споруди. Вартиковецька сільська рада, як власник цієї земельної ділянки не заперечує щодо визнання за [PERSON] права власності на самочинне будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на ті ж обставини, що викладені в позовній заяві. Судом встановлено, 10 грудня 2007 року позивач [PERSON] уклав з Вартиковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,38 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в [ADDRESS], строком на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться житловий будинок позначений в інвентарній справі літерою „А” вартістю 8662 гривні, житловий будинок позначений літерою „Б” вартістю 5103 гривні, веранда позначена літерою „Ді” вартістю 1128 гривень, підвал під частиною будівлі позначений літерами „Пд” вартістю 805 гривень, сарай позначений літерою „В” вартістю 1529 гривень, літня кухня позначена літерою „Г” вартістю 1876 гривень, літня кухня позначена літерою „Д” вартістю 9441 гривня, сарай позначений літерою „Е” вартістю 383 гривні, сарай позначений літерою „Є” вартістю 2010 гривень, сарай позначений літерою „Ж” вартістю 1632 гривні, вхід до підвалів позначений літерами „Вх” вартістю 543 гривні, ганок позначений літерою „д” вартістю 64 гривні, ганок позначений літерами „ді” вартістю 31 гривня, ворота позначені №1 вартістю 373 гривні, огорожу позначену №2 вартістю 624 гривні, колодязь питний позначений №3 вартістю 1636 гривень, що знаходяться по [ADDRESS], загальна дійсна вартість яких становить 35840 гривень, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і правила. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які розташовані в [ADDRESS].

Outcome: approved