Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, посилаючись на наступні обставини. 11 травня 2007 року, біля 13 години, він на своєму автомобілі ГАЗ-330210 [NUMBER] знаходився в с.Нагірне Ренійського району Одеської області і в зв'язку з виробничою необхідністю, так як він є приватним підприємцем та займається закупкою, переробкою та продажем тварин, закупив 8 свиней, які знаходилися в кузові його автомобіля. Коли він під'їхав до сільради, щоб отримати необхідні документи на закуплених свиней, то був зупинений співробітниками Ренійського РВ УМВС на чолі з заступником начальника РВ, які почали вимагати від нього документи на тварин. На його пояснення, що він не може надати дані документи, так як не встиг їх отримати і прибув саме за ними, співробітники міліції перешкодили йому зайти до приміщення сільради, щоб взяти відповідну довідку на тварин, а навпаки застосували до нього наручники, посадили в його ж автомобіль в якості пасажира та повезли до Ренійського РВ УМВС, де в приміщенні відділу склали відносно нього адміністративний протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, який постановою Ренійського суду від 17.05.2007 року був визнаний неправомірним, а справа за ним була закрита в зв'язку з відсутністю складу адмінправопорушення. В зв'язку з цими обставинами, позивач звернувся до суду і просить стягнути на його користь 150000 грн., так як такими діями працівників міліції йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він незаконно був затриманий і відносно нього були застосовані спецзасоби - наручники. Він був незаконно затриманий в адміністративному порядку більше ніж 3 години, позбавлений права на роботу, що є єдиним доходом, завдяки якому він утримує свою сім'ю, до складу якої входять двоє неповнолітніх дітей, не міг своєчасно повідомити свою сім'ю про те, що з ним сталося, що привело до порушення його нормальних життєвих зв'язків, погіршення відносин з оточуючими та родичами, які вимушені були покинуті всі свої справи та більш ніж за 150 км їхати, щоб допомогти в вирішенні проблем. Таким чином діями працівників міліції були порушені конституційні права позивача, як людини та громадянина. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представники відповідачів Ренійського РВ УМВС України в Одеській області та Державного казначейства України в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про слухання справи, що підтверджується відповідними підписами в повідомленні до судової повістки, зави про причини своєї неявки до суду не надали, тому суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин і вважає можливим заслухати справу у їх відсутності. Прокурор позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, у зв'язку з тим, що дії працівників Ренійського РВ відповідали вимогам законодавства, постанова Ренійського районного суду від 17.05.2007 року є незаконною, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Заслухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно протоколу про адміністративне затримання від 11.05.2007 року (а.с.4), [PERSON] було затримано працівниками Ренійського РВ УМВС у зв'язку із вчиненням правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП. З протоколу ОД №002016 (а.с.5) вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності на ст.185 КУпАП України. Згідно постанови Ренійського районного суду від 17.05.2007 року (а.с.6-8), провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП України закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження та довідки з місця проживання (а.с.9-12), позивач [PERSON] перебуває у шлюбі та до складу його сім'ї входять дружина і двоє неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього /досудового / слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього /досудового/ слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Стаття 1 Закону №266/94-ВР від 01.12.1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» /далі Закон/ установлює випадки, умови та порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок: • незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; • незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; • незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Стаття 2 вищевказаного Закону передбачає, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: ...закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно з Положенням про застосування цього Закону (далі - Положення) право на відшкодування шкоди у громадянина, який був незаконно засуджений, виникає у випадку повної його реабілітації. Завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Відповідно до 5 ст. 3 Закону відшкодуванню громадянинові підлягають:...суми моральної шкоди. Передбачене ч. 5 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться в разі, коли незаконні дії органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвели до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Питання відшкодування моральної шкоди, передбачене ч. 1 ст. 13 Закону, за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в рішенні, що приймається згідно з ч. 1 ст. 12 Закону. При вирішенні вказаного спору суд враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду, викладені в п.9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 N 4 (з наступними змінами та доповненнями) про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. В судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2007 року позивач [PERSON] був затриманий працівниками Ренійського РВ УМВС України в Одеській області в с.Нагірне Ренійського району для перевірки документів, які б посвідчували законність придбання ним, як приватним підприємцем, 8 тварин (8 голів свиней). Позивач пояснив, що документи у нього відсутні, так як він саме направлявся до сільської Ради за отриманням довідок на живність, однак працівники міліції на його неодноразові спроби пройти до сільської Ради, почали перешкоджати йому, а потім затримали, мотивуючи це тим, що він не підкоряється їх вказівкам та не знаходиться біля автомобіля, після чого застосували до нього спецзасоби - наручники та доставили його до райвідділу міліції, де він був затриманий в адміністративному порядку більш ніж на 3 години і відносно нього був складений адміністративний протокол за ст.185 КУпАП України. Постановою Ренійського районного суду від 17.05.2007 року провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП України було закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт незаконності його затримання та притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП України. Також, суд вважає доведеним факт заподіяння позивачеві моральної шкоди, яка виражена в тому, що він безпідставно був затриманий в адміністративному порядку, в цей період не міг спілкуватися з рідними, був позбавлений права на працю, був вимушений після цих дій приймати міри для відновлення звичайного життєвого устрою. Разом з тим, суд вважає, що з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, сума моральної шкоди має бути зменшена до 15000 грн. Суд не може взяти до уваги доводи прокурора Татарбунарського району щодо незаконності постанови Ренійського районного суду про закриття адміністративної справи відносно позивача, оскільки вказане рішення ніким не оскаржувалась в установленому законом порядку, в тому числі і прокурором, набрало законної сили, та є підставою для реабілітації [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення коштів у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано підтвердження сплати вказаних коштів.

Outcome: partial