Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

В судове засідання з'явився позивач з представником і відповідач з представником. Представник третьої особи Зіньківської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направивши в адрес суду заяву про розгляд справи без його участі. В первісному позові позивачка просить суд визнати неправомірним користування відповідачем [PERSON]належним їй на праві приватної власності жилим будинком, розташованим по [ADDRESS], та постановити рішення про йог примусове виселення без надання іншого житлового приміщення. В процесі судового розгляду справи позивачка [PERSON]. заявила клопотання про зміну позовних вимог, мотивуючи тим, що на даний час відповідач [PERSON]. виписався з належного їй житлового будинку, але в її господарстві залишились речі, які належать відповідачу: мопед, одяг, тому вона просить суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача забрати з її господарства належні йому речі, так як своїми діями відповідач порушує її право на недоторканість житла, так як в нього залишається підстава для приходу в належне їй господарство. Заявлений зустрічний позов про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO]року її чоловіка [PERSON]., та свідоцтво на право власності на спірний будинок вцілому, виданий Зіньківською нотаріальною контору 8.08.1992 року, спадкова справа [NUMBER] не визнає в повному обсязі. В обгрунтування заявлених позовних вимог ї заперечень по зустрічному позові пояснила. На час розгляду справи в суді відповідач не проживає в належному їй господарстві, але в господарстві залишились речі відповідача [PERSON].: мопед, одяг, які він добровільно не бажає забирати. Тому вона просить суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідача забрати з належного їй на праві власності господарства належний йому мопед, який зберігається в гаражі і належний йому одяг, так як не бажає, щоб відповідач використовував належні їй приміщення для зберігання особистого майна. При прийнятті рішення просить врахувати, що [PERSON]. перебуваючи в господарстві затіває сварки, бійки. 13.08.2007 року, під час сварки він спричинив їй і своїй сестрі [PERSON]. тілесні ушкодження за що притягувався до кримінальної відповідальності по ст. 125 ч.1, ч.2 КК України, після чого перестав неправомірно проживати в її житловому будинку. Не визнає позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого чоловіка [PERSON]. та свідоцтва про право власності на спірний будинок вцілому, з тих підстав, що відповідач [PERSON], говорить неправду. На час смерті спадкодавця [PERSON]. відповідач проживав в будинку по [ADDRESS]. Добре знав, що вона вступає в спадщину на все майно, що належить чоловікові на правах власності і не заперечував проти цього, що підтверджується тим, що він не оскаржив вчиненні нотаріальні дії на протязі 10 днів відповідно ст. 286 ЦПК України (ред.. 1963 р.), його заява про те, що він тільки в вересні 2007 року виявив, що вона вспадкувала належне померлому чоловікові майно в повному обсязі спростовуються показаннями свідків, яких необхідно допитати в судовому засіданні: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON].. Вона відкрито володіла успадкованим майном і продовжує володіти, на протязі більше 10 років, доглядала за майном, побудувала сарай, нову огорожу, сплатила страхову внески, комунальні послуги і т.д. Відповідач проживав в будинку, але своїх коштів в утримання спірного майна не вкладав, не приймав належної участі в його утриманні його в належному стані. Крім вище сказаного, позивач [PERSON]. вважає, що вона набула право на спадкування майном за набувальною давністю, ст. 344 ЦК України (в ред.. 2003 р.) , так як на протязі більше 10 років відкрито володіла спірним майном, володіла безперервно і продовжує володіти, і тому із цих підстав її неможливо позбавити права власності на успадковане майно. Той факт, що відповідач [PERSON]. знав у 1992 році, що вона вспадкувала все належне чоловікові майно і не заперечував проти цього, підтверджується тим, що він особисто знайшов покупця на автомобіль «ЗАЗ», який залишився після смерті чоловіка, а його батька, говорив даному покупцю, що продасть автомобіль «ЗАЗ» після того, коли мати вступить в спадщину особисто свої м автомобілем возив її і покупця в МРЕО для оформлення документів на продажу автомобіля, її як власник автомобіля, особисто возив до нотаріуса для отримання нею свідоцтва на право влаcноcті на автомобіль «ЗАЗ». Тому вона і не визнає заявлених зустрічних позовних вимог. Відповідач за первісним позовом [PERSON], позовні вимоги в частині зобов'язання йому забрати з господарства позивача належні йому речі не визнав в повному обсязі. Позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтв про право власності та свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON]., спадкова справа 244, виданий Зіньківською Нотаріальною конторою 8.08.1992 року, заявлені в зустрічному позові підтримує в повному обсязі і в обгрунтування заперечень по первісному позову і позовних вимог по зустрічному позову пояснив. Він не визнає позовну вимогу про заборону йому використовувати приміщення господарства [PERSON]. розташованого [ADDRESS]для зберігання належних йому речей з тих підстав, що на даний час він не має власного житла, проживає в побутовій кімнаті організації, де він працює, тому особистих речей йому зберігати ніде. Крім того вважає, що він незаконно позбавлений &frac12; частини спадкового майна, що залишилося після смерті батька і тому має право на &frac14; частину житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS]. На час смерті батька [PERSON]., [INFO]року, він проживав в спірному будинку проживала і його бувша дружина, тому він вважає, що відповідно до ст. 549 ч.1 п.2 ЦК України (ред.. 1963 р), він має право на &frac14; житлового будинку і господарських будівель, так як фактично вступив в володіння спадковим майном, після смерті батька. Відповідно до інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тому він і не звертався до нотаріальної контори, за отримання свідоцтва про право на спадщину. Довідок про те, що він сплачував податки, страхові платежі, комунальні послуги надати суду не може, так як всі документи, необхідні для управління і володіння жилим будинком і господарськими спорудами, земельною ділянкою вела мати. І вони були виписані на її прізвище. Про те, що в 1992 році мати успадкувала все майно, яке залишилося після смерті батька, він узнав тільки в 2007 році, під час проведення попереднього судового засідання за позовом матері до суду про втрату ним права на користування житловим приміщенням та про примусове виселення з житлового будинку. Вважає, що його незаконно позбавили права власності на його долю в спадковому майні, яке залишилося після смерті батька, тому змінені заявлені позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтв про право власності і право на спадщину за законом, виданих Зіньківською нотаріальною конторою на ім'я [PERSON],, спадкова справа [NUMBER] від 8.08.1992 року підтримує в повному обсязі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка на стороні позивача [PERSON], громадянка [PERSON], суду показала. [PERSON] знав, що його мати вступає в спадщину на майно, що залишилося після смерті її чоловіка і не заперечував проти цього. Про це знав як він, так і його дружина. Вони постійно говорили [PERSON]., коли вона просила допомоги в веденні господарства: «Ти хазяйка, той роби». Чула як дружина [PERSON], висловлювала своє обурення , коли [PERSON], вступила в спадщину на все майно і принесла додому документи. Приблизно в 1993 році [PERSON], разом з дружиною перейшла жити в будинок до матері дружини і декілька років [PERSON]. проживав там. Активної участі в утриманні жилого будинку і господарства вцілому, де проживала [PERSON]. не приймав. Все це їй відомо, так як вона проживає з 1991 року по сусідству і підтримувала і підтримує дружні стосунки з сім'єю [PERSON].. Допитана в якості свідка на стороні позивача [PERSON]. громадянка [PERSON]. суду показала. Сім'ю [PERSON]. знає з 1993 року. В 2003-2004 роках співмешкала з [PERSON], проживали в будинку, що належить цього матері [PERSON]. Про те, що його мати прийняла всю спадщину після смерті чоловіка, знав, знала про це і вона від [PERSON]. так як це не було таємницею. Вирішив подати на свою частку в серпні 2007 року, коли після сварки з матір'ю став проживати в гаражі, що розташований в спірному господарстві. Допитана в якості свідка [PERSON]., дочка [PERSON], і сестра [PERSON]. суду показала. На час смерті батька вона вже проживала окремо, в Київській області. Вона приїжджала на похорони, помини і взагалі постійно навідувалася до мами. Після смерті батька розмова про спадщину була. Брат знав, що мама прийняла спадщину після смерті батька. Брат продав автомобіль «ЗАЗ», що залишився після смерті батька. При продажу особисто возив в МРЕО, на оформлення документів при продажі автомобіля , маму як власника автомобіля «ЗАЗ». Взагалі стояло питання хто вступить в спадщину, я відповіла, що частина, яка належати мені повинна належати мамі. Мама говорила, що як вона помре, тоді і будимо ділити спадщину. Спадкове майно, що залишилося після смерті батька, з дня його смерті знаходилося в розпорядженні і управлінні мами. Вона сплачувала необхідні комунальні послуги і інші платежі, підтримувала його належний стан, вступивши в спадщину побудувала нові побутові будівлі, огорожу. Брат активної участі в утриманні господарства не приймав. Допитаний в якості свідка [PERSON]. суду показав. В гості до [PERSON]., яка приходиться йому тещею приїзджає часто. Знає, що після смерті чоловіка вона оформила на себе спадкове майно, що залишилося після чоловіка. Спір за спадкове майно не виникав, вступ [PERSON]. в спадщину приймалось як належне. Допитана в якості свідка на стороні [PERSON]. громадянка [PERSON], бувша його дружина суду показала. Проживати в господарстві [PERSON]. стала в травні-червні 1992 року, після смерті [PERSON]. Шлюб уклали 15 серпня 1992 року. В 1993 році разом з чоловіком перейшла жити до своєї матері - причина сварки з свекрухою. Коли проходило спадкування майна, що належало [PERSON]. не знає. Автомобіль «ЗАЗ» був проданий, але як не знає. Чи були при ній сварки за спадкове майно, не помнить. Допитаний в якості свідка на стороні [PERSON]. громадянин [PERSON], суду показав. Він підтримував і підтримує дружні стосунки з сім'єю [PERSON]. Син [PERSON]. громадянин [PERSON]. доводиться йому кумом. В 1992 році він купив автомобіль «ЗАЗ», що залишився після смерті [PERSON]., при цьому [PERSON]. говорив, що потрібно почекати кілька місяців, поки мати вступить в спадкове майно. При оформлені купівлі-продажу автомобіля [PERSON]. особисто на своєму автомобілі «Жигулі» возив його і свою матір в Опішнянське МРЕО. В зв'язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину не було вказано, що [PERSON]. вспадкувала автомобіль «ЗАЗ» вони в трьох їздили до нотаріуса і він видав ще одне свідоцтво про право на спадщину на автомобіль «ЗАЗ» на ім'я [PERSON]. При отриманні свідоцтва був присутній [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача [PERSON]. і її представника, пояснення відповідача [PERSON]. і його представника, покази, дослід свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON],, [PERSON]., дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що змінені [PERSON]. позовні вимоги про зобов'язання відповідача за первісним позовом [PERSON]. забрати належні йому особисті речі з господарства [PERSON], підлягають задоволенню в повному обсязі, так як відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового право та інтересу. Відповідно частини 2 п.3 вказано статті, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути … припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Виходячи з вище викладеного суд і приходить до висновку, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про визнання свідоцтв про право на спадщину і про право власності виданих 8.08.1992 року, спадкова справа [NUMBER] Зіньківською нотаріальною конторою на ім'я [PERSON]. позовні вимоги заявлені відповідачем [PERSON]. в зустрічному позові, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенні в повному обсязі з слідуючих підстав. Відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом [PERSON]. просить суд визнати не дійсним свідоцтво про право власності видане Зіньківською нотаріальною конторою 8.08.1992 року на ім'я [PERSON]. недійсними, спадкова справа 3 244. Вказана позовна вимога безпідставна. В матеріалах спадкової справи 3 244 маються два свідоцтва про право власності виданих Зіньківською нотаріальною конторою 8.08.1992 року на ім'я [PERSON].: на &frac12; частину житлового будинку і господарських будівель і 1/52 частину автомобіля «ЗАЗ-968М», право власності на вказане майно [PERSON]. отримала в відповідності з ст. 22 Кодекса про шлюб та сім'ю України (ред.. 1969 р.). відповідно вказаної статті, майно нажити подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном. Тому вимоги [PERSON]. визнати недійсним свідоцтво про право власності на &frac12; вказаного майна є безпідставна, так як воно не входило до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. Вирішуючи питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину виданого Зіньківською нотаріальною конторою 8.08.1992 року на ім'я [PERSON]., спадкова справа [NUMBER] суд виходить з того, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Обґрунтовуючи дану позовну вимогу [PERSON], і його представник посилається на ст. 549 ЦК України (ред.. 1965 р.) в якій говориться, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, а також на інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій № 1815 від 18.06.1994 року, відповідно до якої видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена, тому він і вважає, що йому належить на правах власності &frac12; частина спадкового майна, що залишилося після смерті його батька. Суд не може погодитися з вказаним обгрунтуванням позовних вимог. Дійсно в ст. 549 ч.1 п.1 Ц України (ред.. 1963 р) вказано: «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном». В судовому засіданні достовірно встановлено, на підставі записів в домовій книжці, показів свідків, що [PERSON]. проживав у спірному будинку по [ADDRESS]на час смерті спадкодавця і після його смерті. В цьому будинку на той час проживала його мати [PERSON]. і продовжує безперервно проживати на даний час. В судовому засідання також встановлено, щ всі повноваження по володінню і управлінню спадковим майном після смерті чоловіка взяла на себе його дружина [PERSON].. Вона несла всі витрати по утримання даного майна, подала заяву в 6-ти місячний термін до Зіньківської нотаріальної контори про вступ в спадщину і по закінченню 6-ти місячного терміну прийняла спадщину, що залишилася після смерті чоловіка. Про всі дії, які вчинює [PERSON]. і які були направлені на отримання спадкового майна було відомо [PERSON]., так як це не було таємницею і підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON],, які стверджують, що вступ [PERSON]. в спадщину не був таємницею і на той час приймався як закономірність. В своєму роз'ясненні даному в судовому засіданні [PERSON]. підтвердив факт, що він возив належним йому автомобілем ВАЗ громадянина [PERSON]. і свою матір [PERSON]., як власника спадкового майна в МРЕО для оформлення документів для продажі автомобіля ЗАЗ, який входив в отримане спадкове майно, особисто возив матір до нотаріуса, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на &frac12; автомобіля «ЗАЗ». В судовому засіданні [PERSON]. не надав доказів, що він вступив в володіння і управління спадковим майном: витрати по сплаті комунальних послуг, страхових платежів, податків та інше. Відповідно до ст. 553 ч.2 ЦК України: «Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не здійснив ні однієї дії засвідчуючи про прийняття спадщини». Твердження [PERSON]. про те, що він тільки при попередньому розгляді цивільної справи в суді за позовом до нього в 2007 році взнав, що все майно після смерті батька вспадкувала його мати [PERSON]. не знайшло свого підтвердження і суд розцінює його , як бажання [PERSON]. ввести суд в оману, з метою отримання &frac14; майна належного [PERSON]. відповідно свідоцтв про право на спадщину за законом отриманих [PERSON] 8.08.1992року, спадкова справа [NUMBER]. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні даної позовної вимоги, суд виходить з вимог ст. 76 ЦК України (ред.. 1963 р), ст. 261 ЦК України (в новій редакції) відповідно перебіг позовної давності починається з дня коли особа дізналась, або могла дізнатись про порушення свого права. Стаття 71 ЦК України (ред.. 1963 р.) на час, коли здійснювався правочин встановлює строк в три роки, який був пропущений [PERSON]., без поважних причин. Крім того, при винесенні рішення, суд враховує вимоги т. 344 ЦК України (ред. 2003 р.), набувальна давність, відповідно до якої [PERSON]. набула права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка. Позовну вимогу [PERSON]., про визнання неправомірним користування відповідачем [PERSON]. належним їй на праві приватної власності жилим будинком [ADDRESS], та постановити рішення про його примусове виселення без надання іншого приміщення залишити без розгляду в зв'язку з відмовою позивача від даної позовної вимоги. Позовну заяву [PERSON], про примусове вселення в житлове приміщення, розташоване в [ADDRESS], що належить [PERSON]. не чинити перешкод в користуванні даним житловий приміщенням, залишити без розгляду в зв'язку з відмовою позивача від позову. Позовну вимогу [PERSON]. про визнання за ним право власності на частку у спадщині в розмірі &frac14; житлового будинку літера А-1, загальною площею 19 м2, &frac14; літньої кухні-сараю-Б, &frac14; веранди -б, &frac14; сараю В, &frac14; погріб - Г, &frac14; гараж-Е, що знаходиться [ADDRESS]залишити без розгляду в зв'язку з відмовою позивача від даної позовної вимоги. Позовну вимогу [PERSON]. про стягнення з [PERSON]. на його користь судових витрат: державне мито в сумі 51 грн., витрати на ІТЗ в сумі 30 грн., витрати на отримання доручення на представника в сумі 80 грн. залишити без задоволення

Outcome: dismissed