overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явилася. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи. У позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до заяви на встановлення телефону від 12.01.1998р. позивач надавав відповідачці [PERSON] телекомунікаційні послуги до [ADDRESS]Свої зустрічні зобов'язання за договором щодо своєчасної оплати наданих послуг відповідач виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 494,23 грн., з яких: абонементна плата за користування телефоном - 84,33 грн., міжміські розмови - 409,89 грн. Зазначені суми не виплачені відповідачкою до теперішнього часу, що і стало підставою для зняття телефону 16.05.2007р. та звернення до суду із позовом. Просить стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу - 494,23 грн., понесені судові витрати на загальну суму 81 грн. У судове засідання представник позивача - Кузьмін О.Ю. не з'явився, однак надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно Закону України “Про телекомунікації”, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 09.08.2005рю № 720, Рішення Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 05.05.2006р. № 258 “Про затвердження Граничних тарифів на загальнодоступні телекомунікаційні послуги”, відповідачка повинна щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим проводити оплату фактично отриманих в кредит телекомунікаційних послуг. Згідно ст.526 ГК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно п.1 ст. 625 ГК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. Суд, дослідивши позовну заяву, проаналізувавши надані докази: договір про надання послуг телефонного зв'язку, довідки про заборгованість, розрахунок суми боргу, заяву на установку телефону, наряд № 256 від 16.05.2007р. про зняття телефону, правовстановлюючі документи позивача - знаходить позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що на підставі заяви від 12.01.1998 р. про надання послуг електрозв'язку, позивач надавав відповідачці послуги телекомунікаційного зв'язку. Відповідачка свої зобов'язання за договором виконувала неналежним чином, допустив виникнення заборгованості за період з жовтня 2006р. по квітень 2007 р. в розмірі 494,23 грн., яка складається з: абонементної плати за користування телефоном - 84,33 грн., міжміських розмов - 409,89 грн. Зазначені суми відповідачкою до теперішнього часу не погашені, тому і підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 81,88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на загальну суму 81 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії від мережі Мар*їнських РЕМ ВАТ «Донецькобленерго». Згідно акту № 021479 перевіркою мешкання відповідача 2 серпня 2008 року було виявлено заниження показників прибору обліку електроенергії шляхом нахилу не закріпленого електролічильника, в разі чого диск лічильника не крутився. У зв*язку з цим відповідачу було нарахована сума за спожиту електроенергію в 358 грн. 34 коп. Представник позивача О л е й н и к Ю.О. що у зв*язку з тим, що відповідач використовував електроенергію без обліку, йому була нарахована за це сума в 358, 34 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача. Також просить стягнути з нього 51 грн., яку вони заплатили за судовий збір і 30 грн. заплачені за інформаційно-технічне забезпечення. Відповідач [PERSON] з позивом згодився повністю у зв*язку з чим просить суд прийняти рішення по справі на попередньому розгляді. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних причин. Згідно «правил використання електроенергії для населення» споживач несе відповідальність за порушення правил використання електроенергії, збереження приборів обліку та пломб, споживання енергії без обліку. Акт позивача від 2 серпня 2008 року № 021479 підтверджує, що відповідач споживав електроенергію без обліку. Сума збитків нарахована згідно з Методикою визначення об'єма вартості електроенергії, спожитої без обліку. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст..ст. 526, 527 ЦК України, п.п. 48, 53 «Правил використання електроенергії для населення»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідач а [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі вона перебуває в юридичному шлюбі з 09.03.1974 року, шлюб зареєстрований Криничеватською сільрадою Устинівського району Кировоградської області, актовий запис № 1. Шлюб у сторін перший. Неповнолітніх дітей не мають. Приблизно вже 10 років сторони не проживають однією сім'єю, робота відповідача пов'язана з роз'їздами. Позивачка впевнена, що відповідач порушує подружню вірність. Вважає, що примирення між ними неможливо, спору майнового характеру у сторін немає, а тому просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 23.11.2007р. сторонам надавався термін для примирення, але після закінчення цього терміну сторони надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, в яких наполягають на розірванні шлюбу. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 09.03.1974 року, шлюб зареєстрований Криничуватською сільрадою Устинівського району Кировоградської області, актовий запис № 1. Шлюб у сторін перший (л.с.6). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують вже 10 років, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, відповідач не заперечує прости розірвання шлюбу, знаходження в шлюбі суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Витрати по розірванню шлюбу слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач уточнивши позовні вимоги, просила стягнути заборгованість по зарплаті, посилаючись на докази: З відповідачем перебувала у трудових правовідносинах. 17 вересня 2007 року була звільнена з роботи. Адміністрація підприємства порушила термін розрахунку та не провела остаточний розрахунок у строки передбачені ст. 116 КЗпП України. Борг по заробітній платі складає -1373.73грн.Позивач просила стягнути вказану суму та витрати за надання юридичної допомоги у сумі-100грн. Відповідач проти позову не заперечував. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Згідно наказу № 167 від 17.05.2000 року позивача було прийнято на роботу до підприємства. Наказом № 320 від 17.09.2007 року була звільнено з роботи на підставі ст.40 ч.1 КЗпП України. Згідно ст.. 116 КЗпП України адміністрація повинна в день звільнення провести остаточний розрахунок по заробітній платі, але не провела його до теперішнього часу. Борг по заробітній платі складає -1373.73грн., що підтверджується довідкою відповідача. Вимоги позивача законі, ґрунтуються на доданих доказах, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на слідуючі докази. [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошового вкладу, який знаходиться в філії - Первомайського відділення № 2856 ВАТ “Державний ощадний банк України”, Харківської області. Спадкоємцем першої черги зазначеного грошового вкладу за законом є позивач, але не має можливості у повному обсязі оформити своє право. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, з позовними вимогами згоден. Третя особа - Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області надала суду заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, з позовними вимогами згоден . Суд, встановив факти по справі та відповідні їм правовідносини, находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Дійсно, [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошового вкладу, який знаходиться в філії - Первомайського відділення № 2856/010 ВАТ “Державний ощадний банк України”, Харківської області з залишком по основному рахунку [NUMBER] на суму 00грн.31коп., на рахунку [NUMBER] -00грн.10коп. та компенсаційному рахунку [NUMBER]- 240 на суму - 2350.05 грн. Спадкоємцем зазначеного грошового вкладу за законом є позивач. Спадщину позивач прийняв, але не має можливості у повному обсязі оформити своє право. Таким чином позивач має на зазначений грошовий вклад право приватної власності, яке підлягає захисту шляхом визнання права. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка просить задовольнити заявлені позовні вимоги, визнати за нею право власності на жилий будинок, посилаючись на таке: 06 серпня 2007 року вона купила у [PERSON] жилий будинок [ADDRESS] за 4500 гривень згідно письмової розписки. Будинок належить відповідачці, оскільки він був спільною сумісною власністю подружжя, чоловік [PERSON] помер, а остання успадкувала його частку майна. Нерухомість передана у володіння позивачки, а вона у свою чергу провела розрахунок за неї. Відповідачка зобов'язалася посвідчити договір нотаріально та переоформити будинок на позивачку, проте по теперішній час цього не зробила з тих причин, що змінила місце проживання і не може піти до нотаріуса. Зараз позивачка має намір оформити на себе право власності на будинок, проте, оскільки договір не був нотаріально посвідчений, вона цього зробити не може. Представник відповідачки, за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини: [PERSON] та [PERSON] 06 серпня 2007 року уклали між собою договір купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS], на підтвердження чого надано письмову розписку (а.с.18). Будинок належав відповідачці, оскільки він був спільною сумісною власністю подружжя. Чоловік [PERSON] помер, що вбачається з свідоцтва про його смерть (а.с.9). Що померлий та відповідачка були подружжям підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). Відповідачка успадкувала його частку майна фактично, оскільки на момент смерті проживала разом з чоловіком, що підтверджується довідкою Картамиської сільради Первомайського району Харківської області (а.с.13), вступила в управління належною чоловікові часткою житла. Згідно умов договору.вартість нерухомості, що склала 4500 гривень, сплачена покупцем [PERSON] продавцеві [PERSON] повністю до написання розписки, покупець в той самий момент отримала від продавця ключі та документи на будинок, проте право власності у позивачки на нерухомість не виникло, оскільки згідно до положень ЦК 2003 року це право виникає у набувача після нотаріального посвідчення договору та реєстрації права власності в БТІ. Право власності на будинок нотаріально не посвідчено та не внесено відповідного запису до державного реєстру в БТІ. У зв'язку з тим, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання договору, проведено розрахунок та передано об'єкт, представник відповідачки не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що договір можна визнати дійсним без його нотаріального посвідчення, а визнаючи договір дійсним можна вести мову про визнання права власності позивачки на спірну нерухомість. Вимоги позивачки не перебувають у протиріччі з положеннями ст. 220 ЦК України, бо відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору через те, що не може прибути до нотаріуса через свій вік та далеку відстань. Все зазначене вище дає підстави судові задовольнити позов у повному обсязі. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка повністю підтримує позов та просить суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на такі докази: з відповідачем перебуває у шлюбі з 31 травня 2001 року зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області за актовим записом № 77. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями та постійно ображає позивачку. Шлюбно-сімейні відносини припинені більше одного місяця тому, відновлювати їх позивачка не бажає, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Позивачка у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони з 31 травня 2001 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Шлюбно-сімейні відносини припинені більше одного місяця тому, відновлювати їх позивачка не бажає, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Суд приходить висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Шлюб другий, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу за клопотанням позивачки слід покласти на останню. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачі просять задовольнити заявлені позовні вимоги, визнати за ними право власності за кожним у &frac12; частці на зерносклад фуражний, посилаючись на таке: 19 липня 2004 року вони купили у ТОВ «СП Агропрогрес» зерносклад фуражний, який знаходиться на околиці с. Червоне Знамено Первомайського району Харківської області за 4000 гривень. Зерносклад згідно акту прийому-передачі переданий у їхнє володіння, а вони у свою чергу провели розрахунок за склад. Відповідач зобов'язався посвідчити договір нотаріально, проте по теперішній час цього не зробив з невідомих причин. Зараз позивачі мають намір оформити на себе право власності на склад, проте, оскільки договір не був нотаріально посвідчений, вони цього зробити не можуть. Представник відповідача до судового засідання не прибув, проте від генерального директора ТОВ «СП Агропрогрес» надано судові письмову заяву про слухання справи у відсутності представника товариства, з позовними вимогами згодні. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини: [PERSON] та [PERSON] придбали зерносклад фуражний, який знаходиться на околиці с. Червоне Знамено Первомайського району Харківської області у ТОВ «СП Агропрогрес» згідно договору купівлі-продажу № 19/07-04-02 від 19.07.2004 року (а.с.8). Згідно умов договору, а саме до п.3.1.вартість нерухомості, що склала 4000 гривень, сплачена покупцями продавцю повністю відповідно до квитанції (а.с.10). Відповідно до п.2 вказаного договору зерносклад передано позивачам на підставі акту прийому передачі (а.с.11), проте право власності у позивачів на нерухомість не виникло, оскільки згідно до положень ЦК 2003 року це право виникає у набувача після нотаріального посвідчення договору та реєстрації права власності в БТІ. Право власності на склад нотаріально не посвідчено та не внесено відповідного запису до державного реєстру в БТІ. У зв'язку з тим, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання договору, проведено розрахунок та передано об'єкт, а відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що договір можна визнати дійсним без його нотаріального посвідчення, а визнаючи договір дійсним можна вести мову про визнання права власності позивачів на спірну нерухомість. Вимоги позивачів не перебувають у протиріччі з положеннями ст. 220 ЦК України, бо з невідомих причин відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Все зазначене вище дає підстави судові задовольнити позов у повному обсязі. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач у січні 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути із відповідачів - 1017 грн. 14 коп. боргу за теплову енергію за період з 01.11.2006 року по 01.01.2008 року ; 30 грн. внесених ним витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в судах та 51 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з"явилась, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі їх представника, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідачі до суду не з”явились, про день та час розгляду справи повідомлялись , причини неявки суду не вказали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє , із наступних підстав: Судом встановлено, що шляхом відкриття особового рахунку №826000428 та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно здійснювати оплату послуг. Власником квартири [ADDRESS]є відповідач в справі , яка відповідно до ст.162 ЖК України зобов"язана своєчасно оплачувати за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання. Станом на 01.01.2008 року борг відповідачів перед позивачем становить- 1017 грн. 14 коп. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України та п.35 ''Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок- відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов"язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати на ІТЗ та судовий збір. На підставі ст. 162 ЖК України, ст.ст. 525, 526, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач у січні 2008 року звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на його користь - 3561 грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором та понесені ним судові витрати. На його обгрунтування зазначає, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 13.02.2006 року отримав кредит у розмірі - 2 500 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Проте, в порушення умов договору та норм закону відповідач належним чином не виконав свої зобов”язання, в зв”язку з чим утворилась вищевказана заборгованість, яку і просить стягнути в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без їх участі та не заперечував щодо постановлення в справі заочного рішення. Відповідач до суду не з”явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через оголошення в газету “ Кіровоградська правда “ за 07.03.2008 року , причини неявки суду не вказав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами в справі 13.02. 2006 року укладено договір № б/н про надання позичальнику ( відповідачу) кредиту в розмірі - 2 500 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договір складається із заяви позичальника , умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов”язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення вказаних норм закону та умов договору відповідач зобов”язання належним чином не виконує, в зв”язку з чим і утворилась заборгованість станом на 15.01.2008 року в розмірі - 3 561 грн. 27 коп.( 2 210 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом; 1 351 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом ) , яка і підлягає до стягнення із відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати ( судовий збір, ІТЗ та витрати, пов"язані з викликом відповідача через оголошення в газеті). На підставі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та

Outcome: approved