Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

В лютому 2007 року Військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах Військової частин А 2112 звернувся з позовом до [PERSON] про звільнення земельної ділянки. При цьому, зазначив, що рішенням Харківського міського виконавчого комітету № 20/286 від 27.09.1950 р. в користуванні військової частини А 2112 знаходиться земельна ділянка площею 63.16 кв. м. В оренду та за договорами спеціальної діяльності, дарування, безоплатної передач підприємствам, організаціям чи приватним особам передача землі (будівель, споруд) командуванням військової частини А 2112 передача землі не проводилась. Проведеним оглядом цільового використання земель, відведених для нужд Міністерства оборони, встановлено, що відповідачем [PERSON] на території, що було передано під охорону військовій частині А 2112, самовільно захвачено земельну ділянку розміром 5x4 кв. м. де нею була побудована споруда гаражу, що свідчить про той факт, що [PERSON] використовує ділянку з побудованою на ній спорудою гаража без дозволу на це Міністерства оборони України та не за цільовим призначенням, у зв'язку з чим просив понудити відповідача звільнити зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача капітан юстиції Ященко В.В. позов підтримав, надав письмові пояснення щодо обставин справи та пояснив, що на земельній ділянці площею 20 кв. м., яка є частиною землі, що на праві постійного користування виділена рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 20/286 від 27.09.1950 р. в/ч А 2112 відповідачем не санкціоновано збудовано споруду гаража. Вказав, що зазначеними діями відповідач порушує права позивача щодо володіння та користування землею, просив зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного: Судом встановлено, що військова частина А 2112 створена відповідно до директиви Міністерства оборони України від 11.03.1996 р. № 185/0125 і підпорядкована Центральному управлінню забезпечення паливно - мастильними матеріалами тилу Головного управління Логістики командування Сил підтримки Збройних Сил України. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 20/286 від 27.09.1950 р військовій частині А 2112 в користування відведена земельна ділянка орієнтовною площею 40 га, що підтверджується копією відповідного рішення . Відповідно до даних державного земельного кадастру від 02.04.2001 р. та акту узгодження меж фактичного користування земельною ділянкою для проведення грошової оцінки від 26.03.2001 року, погодженого з начальником відділу державного земельного кадастру та моніторингу земель, державної землевпорядної експертизи, з начальником сектора земельно - кадастрових робіт КП «НТЦ ЗІС» та ТВО Командира в/ч А 2112. власником - користувачем земельної ділянки, площею 650,861,30 кв. м. розташованої [ADDRESS] є військова частина А 2112 . Актом ревізії з питань збереження та використання майна (будівель, споруд) та земельних ділянок Збройних Сил України в військовій частині А 2112, проведеної Контрольне - ревізійним відділом в м. Харкові за період з 01.01.2005 р. по 17.07.2006 р. від 14.98.2006 р. № 123-20-310, під час проведення фактичного обстеження будівель, споруд та земельних ділянок комісією встановлено, що на території житлового містечка в/ч А 2112 встановлені будівлі і споруди гаражного комплексу, який на генеральному плані в/ч А 2112 не значиться. Згідно до пояснень помічника командира з МТЗ - начальника АГЧ в/ч А 2112 Зелінського Є.В., даних за вказаних обставин контролеру-ревізору, гаражний комплекс належить колишнім військовослужбовцям зазначеної військової частини, які мешкають в її житловому містечку. Рішення про будівництво гаражів приймались мешканцями житлового містечка в/ч А 2112 самостійно без узгодження з командирами військової частини. Несанкціоноване будівництві вищезазначених будівель і споруд відбувається з причини того, що територія житлового містечка в/ч А 2112 не знаходиться під охороною . Відповідно до акту огляду будівель, споруд і земельних ділянок та визначення фактичного стану і забезпечення їх охороною, складеного 01.08.2006 р. в присутності контролерів - ревізорів Контрольно - ревізійного відділу в м. Харкові, в графі «будинки споруди, розташовані на земельній ділянці» зазначено 37 цегляних, блочних гаражів, 2 металевих гаражів . Протоколом огляду, складеного 12 вересня 2006 р. старшим помічником військового прокурора Харківського гарнізону капітаном юстиції Бенденжук А.О., встановлено, що на території житлового містечка в/ч А 2112 самовільно побудовано 37 індивідуальних гаражів без документального їх оформлення, які мають послідовну нумерацію та розташовані в один ряд . Згідно до схеми - додатку до протоколу огляду від 12 вересня 2006 р., власником металевого гаражу під № 23 є відповідач у справі - [PERSON] В порядку досудового вирішення спору позивачем до адресу відповідача було надіслане лист - пропозицію щодо добровільного знесення побудованого нею на території військового містечка в/ч А 2112 споруди гаража, площею 20 кв. м., яку відповідач проігнорував. Своїми неправомірними діями відповідач порушує право позивача на користування належної йому на праві власності землі. У відповідності до ст. З ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інші нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно до ч. 2. ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення ні пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом б частини 3 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Згідно до ч. 2. 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави 8,5 грн. судових витрат по сплаті судового збору та 7,5 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судом справи.

Outcome: approved