overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

22 січня 2008 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування з посиланням на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] залишивши спадщину у вигляді грошового вкладу на рахунку ощадної книжки [NUMBER], який знаходяться на зберіганні в Межівській філії №2992/079 Павлоградського відділення “Ощадного банку”, але пропустив строк для її прийняття в зв&cent;язку з тим, що про спадкове майно дізнався лише в січні 2008 року. Окрім нього спадкоємців першої черги немає. Просить продовжити строк для прийняття спадщити та визнати за ним право власності. У судовому засіданні позивач підтвердив обставини, які викладені вище, згідний на розгляд справи при попередньому судовому розгляді. Представник відповідача в судове засідання не з&cent;явився надавши суду заяву з проханням про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Суд, заслухавши пояснення позивача, беручи до уваги заяву представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Як з пояснень позивача, так і з обставин справи вбачається, що про наявність спадщини позивач дізнався тільки в січні 2008 року, що являється основною причиною пропуску строку для прийняття спадщини і суд рахує, що пропуск строку стався з поважної причини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зокрема необхідно зазначити, що ощадна книжка, свідчить про те, що у [PERSON] було у наявності вищевказане спадкове майно, а копія свідоцтва про шлюб підтверджує факт перебування позивача у шлюбних відносинах з спадкодавцем і він, як той з подружжя, який пережив спадкодавця являється спадкоємцем першої черги, що відповідає положенням ст.1261 ЦК України. В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

25 січня 2008 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON]. з позовом про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності. В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] заповівши позивачу все його майно. При зверненні 23.01.2008 року до Васильківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини з рекомендацією звернутись до суду. Спадкове майно знаходиться на території Слов&cent;янської сільської ради Межівського району. Причиною пропуску строку є незнання законодавства про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Просить продовжити строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,280 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ДП №027288. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, які викладені вище при цьому пояснила, що при наявності відповідних знань у галузі спадкового права вона б строку не пропустила. Наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача з позовом згідний. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов слід задовольнити. Як з пояснень позивача, так і з обставин справи вбачається, що незнання законодавства являється основною причиною пропуску строку для прийняття спадщини і суд рахує, що пропуск строку стався з поважної причини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В матеріалах справи також мається заповіт посвідчений 29.09. 2004 року секретарем виконавчого комітету Слов&cent;янської сільської ради Межівського району, зареєстрований в реєстрі за №119, в якому [PERSON] заповідає позивачу земельну ділянку площею 5,280 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ДП №027288. В силу ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

22.01.2008 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. В заяві позивачка вказує, що 05.11.1988 року вона уклала шлюб з відповідачем від якого мають сина [PERSON],[INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Проживають окремо. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття в особі матері. У судовому засіданні позивачка наполягає на стягнені аліментів у вищезазначеному розмірі, згідна на винесенні рішення при попередньому судовому розгляді. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову, згідний на винесенні рішення при попередньому судовому розгляді. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов слід задовольнити. У відповідність ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька у твердій або частковій грошовій сумі. На основі ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідність п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів-у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу є син Володимир, [INFO], який згідно довідки Межівської селищної ради №295 від 21.01.2008 року проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач обов&cent;язку щодо утримання дітей не дотримується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даний час сторони разом не проживають. Шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання в сім”ї народилася донька [PERSON], [INFO]. Бдитини являється відповідач. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча являється працездатним. Тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 90 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач не працює, не має постійного доходу, підприємницькою діяльністю не займається. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Згідний сплачувати аліменти своїй колишній дружині на утримання доньки. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи ту обставину, що відповідач не працює, хоча являється працездатним, не має постійного доходу, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд має підстави для задоволення заявлених вимог в повному об”ємі і визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 90 гривень на утримання дитини, враховуючи бажання позивачки та згоду відповідача, який не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Дані правовідносини врегульовані ст.ст. 84, 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 15 липня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб перший. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейні відносини між сторонами припинені в 2003 році. Позивачка просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім”ї часто виникали сварки та непорозуміння. Тому вона вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечував проти їх задоволення. Згідний на розірвання шлюбу, поскільки вони з позивачкою довгий час не проживають разом і створили інші сім'ї. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Сторони разом не проживають з 2003 року. Мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Сторони миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім”ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати. Витрати по справі стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

14.01.2008 року позивачка заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 21 листопада 2004 року, від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Позивачка просить шлюб розірвати посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, так як відповідач залишив сім'ю і не турбується про матеріальне становище сім'ї, тому вважає, що сім'я розпалася. Миритись не бажає. Просить задовольнити вимоги. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмову заяву із клопотанням розглядати справу без його участі. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 21 листопада 2004 року, шлюб зареєстровано вперше, від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають. Мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Миритись не бажають. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності та беручи до уваги доводи сторін, які визнають обставини, зазначені в позові, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання про розподіл між сторонами витрат, пов'язаних із отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що на утриманні позивачки є неповнолітня дитина, а тому має підстави звільнити її від сплати державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу, поклавши дані витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду зі вказаною вище заявою посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишився спадок у вигляді Ѕ частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, розташованого [ADDRESS]. Ця частка будинку належала йому на підставі договору дарування від 22 квітня 1967 року, посвідченому належним чином. Заявник є єдиною спадкоємицею померлого, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом у [PERSON] немає. Однак після смерті батька для оформлення своїх спадкових прав до нотаріуса вона не зверталася, бо відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на той час, фактично прийняла спадщину і вважала, що це можна зробити в будь-який час. Заявник підтримувала будинок у належному стані, зробила невеличкий ремонт, обробляла земельну ділянку, користуючись її плодами. Речами батька розпорядилася на свій розсуд, дещо роздала сусідам, інше залишила в будинку для свого користування. Тобто фактично володіла і розпоряджалася будинком. На теперішній час для оформлення своїх спадкових прав належним чином просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] У судовому засіданні заявниця підтримав вимоги заяви. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідка, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном визнається таким, що прийняв спадщину, і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Судом установлено і підтверджується наявними доказами, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4); якому згідно із договором дарування від 22 квітня 1967 року, зареєстрованим в Донецькому міському БТІ, належала Ѕ частка житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с. 5-12); [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про її народження та одруження (а.с. 13-14); інших спадкоємців немає. Зазначені обставини також підтверджені свідком [PERSON], чоловіком заявниці, допитаним за її клопотанням, який показав, що померлий був його тестем. Батьки дружини були в розводі, але сама вона спілкувалася з батьком. Саме його дружина займалася його похороном, справляла поминки. Після смерті [PERSON] вони разом з нею підтримували будинок в належному стані, зробили косметичний ремонт, обробляли земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що за кредитним договором від 27 березня 2006 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 2000,00 грн. з виплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушив умови договору і свої кредитні зобов'язання належним чином не виконав. Станом на 7 грудня 2007 р. загальна сума його боргу склала 2579,88 грн.: заборгованість по кредиту - 1773,74 грн. і відсотки за користування кредитом - 806,14 грн., яку просить стягнути примусово. Позивач в суд не з'явився, до суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю Лівади О.А. про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вказавши, що заборгованість утворилася внаслідок складного матеріального стану, зараз він має постійну роботу і борг банку сплатить. Суд, заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Судом установлено, що 17 березня 2006 р. між ЗАТ КБ “ПриватБанк” і [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг у вигляді видачі кредиту на платіжну картку на суму 2 тис. грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% в місяць на строк до грудня 2008 року (а.с. 4-7); згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором станом на 7 грудня 2007 р. вона складає 2579,88 грн., в тому числі 1773,74 грн. заборгованість по кредиту і 806,14 грн. - відсотки за користування ним (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів борг по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 3543 грн. 47 коп., який виник станом на 22.06.2007 р., оскільки у добровільному порядку відповідачі не виконують норми законодавства в частині оплати за вказані послуги. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково в межах строку позовної давності та пояснила, що заборгованність виникла в зв&acute;язку з відсутністю достатніх коштів. Крім того, пояснила, що [PERSON] визнано недієздатним, та просила суд звільнити її від судових витрат, оскільки вона є опікуном недієздатного батька та у неї на утриманні знаходиться син - інвалід з дитинства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, в межах строку позовної давності та з урахуванням погашення заборгованності по оплаті за воду та послуги каналізації, здійсненої відповідачами у даний період. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], користуються послугами КП „Водоканал”, проте оплату за надані послуги вносять не в повному обсязі. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК члени сім'ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму. Відповідно до ст.543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання солідарного обов'язку як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки позивачем заявлені вимоги про заборгованність за період до 22.06.2004р., по якому пропущений строк позовної давності, то суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

05.11.2007 року КЗ „Бердянська загальноосвітня школа-інтернат 1-111 ступенів” Запорізької обласної ради звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу на користь позивача, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває в школі-інтернаті з 07.09.2005 року. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний згідно ст.135 СК України зі слів заявника. Мати дитини - [PERSON] покинула дитину 09.12.2003 р., відбувала покарання у вигляді позбавлення волі, звільнилась 23.06.2005 року, дитину не провідувала, умовами утримання та станом здоров'я сина не цікавилась, матеріально дитину не підтримує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Представник зацікавленої особи - органів опіки та піклування Андрухова В.О. позовні вимоги підтримала, надала до суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, думку третіх осіб та прокурора, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав.. Судом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON]є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про матір записані у свідоцтві про народження [NUMBER]. Згідно довідки відділу РАГС Оріхівського району Запорізької області відомості про батька дитини записані зі слів заявника відповідно до ст.135 СК України. Згідно довідки від 02.11.2007 р. [PERSON] виховується в Бердянській загальноосвітній школі-інтернаті з 07.09.2005 року, знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідач не виявляє до сина ніякої уваги та турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання дитини, долею сина, станом здоров'я, умовами виховання та утримання не цікавиться, матеріально дитину не підтримує, що підтверджується актами КЗ „Бердянська загальноосвітня школа-інтернат 1-111 ступенів” від 01.11.2006 р., 01.11.2007 р. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON]. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 166, ст. 180 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON]. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розлучення в зв”язку з тим, що між ними зникли почуття любові та взаємоповаги. В судовому засіданні позивач підтримує свої позовні вимоги. Відповідач в судовому засідання проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню з інших підстав: сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1992 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, в сім”ї склалися такі взаємовідносини, що їх подальше спільне життя стало неможливим. Строк для примирення наданий судом позитивних результатів не дав. Суд вважає, що при таких обставинах зберегти сім”ю неможливо, тому шлюб їх необхідно розірвати, поклавши витрати на відповідача, позивача звільнити від сплати держмита на користь держави.

Outcome: approved