Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

27 лютого 2008 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі з 23 грудня 2002 року, який був зареєстрований відділом РАГС Первомайського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 10. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу, а відповідач буде сплачувати аліменти на його утримання. Підставою для розірвання шлюбу, позивач вказала, що відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим у сім'ї виникають суперечки та сварки, відповідач не працює та не утримує свою сім'ю, ображає позивача, влаштовує скандали по різним причинам, та б'є позивача. Все це негативно впливає на виховання дитини. Суперечок про розподіл майна подружжя не має. На підставі викладеного [PERSON] ( до шлюбу - [PERSON]) прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача. 03 березня 2008 року було відкрито провадження по даній справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб з відповідачем по справі, пояснила, що спільне відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим у сім'ї виникають суперечки та сварки, відповідач не працює та не утримує свою сім'ю, ображає позивача. Все це негативно впливає на виховання дитини. Строк для примирення їм не потрібен, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між нею та відповідачем не має. Крім того, позивач у позові прохала суд, витрати в органах РАЦС при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач подала до суду свою письмову заявою якою прохала суд не стягувати з відповідача понесені нею при зверненні до суду судові витрати. Відповідач проти позову не заперечував, і пояснив, що збереження сім'ї вже не можливо і буде суперечити інтересам кожного з них, а також їх дитини, строк для примирення їм не потрібен, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між ними не має. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 23 грудня 2002 року, який був зареєстрований відділом РАГС Первомайського районного управління юстиції Харківської області, про що вчинено актовий запис № 10 (а.с.№4). Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.№9). Відповідно до пояснень, які надано позивачем та відповідачем у судовому засіданні 18 березня 2008 року, судом було достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились з грудня 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача, а позивача від вказаних витрат - звільнити. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита. З огляду на матеріалами справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с.№2) та судовий збір (державне мито) на суму в 17 грн. 00 коп. (а.с.№1). У судовому засіданні 18 березня 2008 року, позивачем подано до суду письмову заяву, якою вона прохала не стягувати з відповідача понесені нею при зверненні до суду судові витрати - судовий збір 17 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму в 07 гривень 50 копійок (а.с.№19). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved