Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 12 лютого 2008 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 283, зазначений шлюб у позивачки другий, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, останній у жовтні 2007 року залишив сім'ю, на даний час проживає з іншою жінкою. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає з матір'ю та після розірвання шлюбу залишиться мешкати з нею, а відповідач сплачуватиме аліменти на утримання доньки. [PERSON] ніяких відносин а ні з позивачкою, а ні з донькою не підтримує. Позивачка вказує на те, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе і буде суперечити її інтересам. Суперечок про розподіл майна, яке є їх спільною власністю, немає. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем -[PERSON] У судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви, пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, бо вони не зійшлися характерами. Позивачка наголосила на тому, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та прохала не надавати терміну для примирення. Відповідач проти задоволення позову не заперечував і погодився з думкою позивачки. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.№ 4), дійсно встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 283. Від зазначеного шлюбу останні мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10), яка проживає з матір'ю і після розірвання шлюбу залишаться мешкати з нею. З жовтня 2007 року позивачка та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у наслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи той факт, що донька - [PERSON], залишається проживати з матір'ю, суд вважає доцільним витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на відповідача, а позивачку - звільнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved