Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 04.09.1971 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. Спільне життя не склалося, у теперішній час сторони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Шлюбні та родинні відносини між сторонами припиненні, почуття кохання та поваги між сторонами втрачено, шлюб існує формально. Неповнолітніх дітей не мають, позивач просить строк на примирення не надавати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та пояснив наступне. У 1996 році позивач переїхав до м.Южне, так як сім'я отримала квартиру у м.Южне, але дружина відмовилась переїжджати з ним. Він пропонував дружині, щоб вона переїжджала з ним та щоб вони проживали разом, але вона відмовилась та захотіла проживати в м.Одеса з дорослою донькою. На протязі останніх восьми років він проживає з іншою жінкою, з якою веде спільне господарство. З дружиною ніяких стосунків дванадцять років не підтримує, та дружина знає, що позивач проживає з іншою жінкою. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, та пояснила наступне. Дійсно її чоловік проживає з іншою жінкою, з якою він веде спільне господарство. З відповідачем ніяких стосунків десять років не підтримує. Відповідач підтвердила пояснення надані позивачем, та вказала, що переїжджати з чоловіком до м.Южне не хотіла, так як ще приблизно п'ять років до того, як вони стали проживати окремо, в сім'ї створилися невмисні умови проживання, чоловік її бив, не кохав, шлюбних відносин вони не підтримували, чоловік втратив до неї почуття поваги. При цьому надала плутанні пояснення, а саме, що на розірвання шлюбу з одного боку згодна, так як збереження сім'ї є неможливим, а з другого боку категорично не визнає позов з тих підстав, що після розірвання шлюбу можливо непорозуміння між сторонами відносно житла, та буде згодна на розірвання шлюбу у разі, якщо чоловік переоформить квартиру на доньку. Чоловіка вона не кохає, почуття поваги до нього не має. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 04.09.1971 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище - „[PERSON]”. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.61 Цивільного процесуального Кодексу України, обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Як зазначили сторони, 10 років вони проживають окремо, дружина проживає з донькою у м.Одеса, позивач 8 років проживає з іншою жінкою, один одного не кохають, примирення неможливо. Спільне життя у подружжя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні та сімейні відносини між подружжя припинені, почуття кохання та поваги між ними втрачені. Посилання відповідача на те, що між ними в майбутньому у разі розірвання шлюбу можливо вирішення питання про житло, правового значення по справі не має, та суд не бере до уваги ці доводи відповідача. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позов [PERSON]до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі, так як спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливо, подружжя втратили почуття кохання та поваги один до одного, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального Кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 16 (шістнадцять) гривень, а саме: судовий збір у розмірі 8 (вісім) гривень 50 (п'ятдесят) копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 7 (сім) гривень 50 (п'ятдесят) копійок, сплата яких підтверджується квитанціями.

Outcome: approved