overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем в даний час проживають окремо, за час спільного проживання з останнім [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON], на утримання яких відповідач не надає допомоги, діти проживають разом з нею. Оскільки відповідач не бажає добровільно надавати допомогу на утримання дітей вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка при попередньому розгляді справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину до повноліття Відповідач при попередньому розгляді справи позов визнав в повному обсязі не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Заслухавши позивачку, відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки при попередньому розгляді справи встановлено, що за період спільного проживання у сторін[INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON], які проживають біля позивачки, а відповідач не надає допомоги на їх утримання, в даний час сторони проживають окремо. Згідно свідоцтв про народження дітей відповідач є їх батьком і у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України повинен надавати допомогу на їх утримання. Крім того з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що їй на праві особистої власності належить житловий будинок, розташований [ADDRESS]. Під час проживання у вказаному будинку, позивач перебудувала його з метою благоустрою, та добудувала до нього господарські прибудови. Будівельні роботи позивач проводила без дозволу, але у теперішній час самовільно перебудований житловий будинок із усіма господарськими прибудовами належним чином прийнятий в експлуатацію і на нього оформлені всі необхідні документи. Позивач просить суд визнати за нею право власності на самовільно перебудований житловий будинок[ADDRESS], разом із усіма господарськими прибудовами, в тому числі і самовільно побудованими. Позивач надав до суду заяву, у якій підтримав позов у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутністю. Представник Краснодонської міської ради надав суду заяву, у якій визнав позов та просив суд розглянути справу за його відсутності. Краснодонське МБТІ надало суду заяву, у якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу за відсутності їх представника. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. На підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівлі житлового будинку від 03.12.1956 року, позивачу [PERSON] на праві особистої власності належить будинок [ADDRESS]. Вказаний факт підтверджений реєстраційним посвідченням, виданим Краснодонським БТІ 19.04.1965 року. Із акту обстеження самовільно побудованих будівель від 19.12.2007 року вбачається, що при обстеженні будівлі [ADDRESS] були виявлені самовільно перебудований одноповерховий трикімнатний житловий будинок «А» розміром 7,45х7,8м., з прибудовами та госпбудівлями. Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків та госпбудівель на території Луганської області від 29.01.2008 року, вказаний самовільно перебудований житловий будинок разом із самовільно побудованими прибудовами та господарськими будівлями прийняті в експлуатацію, оскільки побудовані без порушень протипожежних, санітарних, будівельних норм. Згідно з п.5 ст. 376 ЦК України, за вимогою власника земельної ділянки суд може признати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує прав інших осіб. Оскільки суд встановив, що самовільно перебудований позивачем житловий будинок та самовільно побудовані прибудови та госпбудівлі не порушують прав інших осіб та належним чином прийняті в експлуатацію, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на самовільно перебудований одноповерховий житловий будинок[ADDRESS], разом із усіма самовільно побудованими господарськими будівлями та прибудовами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати зареєстрований шлюб між ними оскільки з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями й на цьому ґрунті влаштовує сварки, сім'я остаточно розпалася, відновлювати її наміру не має. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, уточнила що створила іншу сім'ю й наявність зареєстрованого шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач заперечив підстави позову, вказує на негідну поведінку самої позивача. Надання ним згоди на розірвання шлюбу пов'язує з усуненням позивачем йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Допитані судом окремо свідки [PERSON]. і [PERSON]. показали, що є сусідами сторін. Відповідача характеризують позитивно, вважають що спочатку негаразди в сім'ї виникли на побутовому ґрунті а в подальшому позивач з власної волі зійшлась з іншим чоловіком та проживає окремо від відповідача. Збереження сім'ї пов'язують тільки з розсудом позивача. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, які свідчать, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину (а.с. 4 - 5), суд вважає встановленим, що подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, наявні стосунки між сторонами суперечать інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, хоча це не пов'язано з асоціальною поведінкою відповідача, як це зазначено у позові, адже ці її твердження спростовані внаслідок розгляду справи. За встановлених фактичних обставин суд приходить до висновку, що заперечення відповідача щодо усунення позивачем перешкод у його спілкуванні з дитиною і її вихованні не мають відношення до суті спору і можуть бути предметом окремого судового розгляду через діючу процесуальну форму звернення особи до суду. На цей час подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 110 -112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

У січні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява прокурора Новомиргородського району в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків. Заявник вказав, що у жовтні 2007 р. відповідачка викрала у позивача 230 грн. і 30 кг цукру, проте Новомиргородським РВ УМВС в порушенні кримінальної справи було відмовлено за відсутністю складу злочину. Посилаючись на ст. 121 Конституції України, ст. 45 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, просить суд стягнути завдану шкоду на користь позивача. У попередньому судовому засіданні прокурор підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] змінив позовні вимоги: просить суд стягнути з відповідачки 230 грн. і 30 кг цукру вартістю 87 грн. на його користь. Відповідачка [PERSON] визнала позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їй роз'яснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що у жовтні 2007 р. [PERSON] викрала у [PERSON] 230 грн. та 30 кг цукру вартістю 87 грн. За постановами Новомиргородського РВ УМВС від 16 та 21.10.2007 р. у порушенні кримінальної справи за даними фактами відмовлено за відсутністю в її діянні складу злочину. Згідно вимогам: ст. 1166 ЦК України: 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, позов підлягає незаперечному задоволенню у повному обсязі. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-80, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді, від сплати яких позивача було звільнено у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Ураховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

В лютому 2008 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці[ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти визнання право власності на самовільні побудови за [PERSON], які розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], яка виділена йому в бестрокове користування. Відповідач Миколаївська міська Рада в попередне судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю відповідача Миколаївської міської Ради, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] на підставі договору про надання в бестрокове користування земельної ділянки для будівництва індівідуального житлового будинку надана в бестрокове користування земельна ділянка [ADDRESS]. Позивач на вказаній земельній ділянці самочинно побудувала житловий будинок та господарські споруди, які оформити в позасудовому порядку неможливо. Головне управління містобудування та архітектури 13.12.2007 року надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самовільнно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів на земельній ділянці [ADDRESS], виділенній у встановленому законом порядку відповідачу. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

В лютому 2008 року до суду звернувся заявник з заявою, в якій просить встановити факт належності померлій [INFO]р. [PERSON]правовстановлюючих документів - сертифіката на право на земельну частку (пай) виданий 09.09.1996 року та свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП, розміром 6,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, видане 02.07.2001 року, яка перебувала у колективній власності КСП “Ленінський шлях” та яка розташована за адресою: с. Інгулка, Баштанського району Миколаївської області де її по-батькові вказано як «[PERSON]». В судове засідання заявник з'явився, вимоги заяви підтримав, просив заяву задовольнити. В судове засідання зацікавлена особа [PERSON] з'явилась, про вимог заяви не заперечувала. Зацікавлена особа П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора м. Миколаєва в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла бабуся заявника, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (пай) розміром 6,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка розташована за адресою: с. Інгулка, Баштанського району Миколаївської області. Заявник звернувся до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, в зв'язку з тим, що в правовстановлюючих документах - сертифікаті на право на земельну частку (пай) виданий 09.09.1996 року та свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП, розміром 6,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, видане 02.07.2001 року, яка перебувала у колективній власності КСП “Ленінський шлях”, скоєна помилка в написані по-батькові спадкодавця вказано „ [PERSON] ” замість “[PERSON]”, в зв'язку з цим заявник звернувся до суду з даною заявою. Вислухавши пояснення заявника, пояснення зацікавленої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі й оцінюючи їх у сукупності, суд, на підставі ст.ст. 234-235,256-259 ЦПК України, п.п. 1-4,12 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з послідуючими змінами «Про судову практику по справам про встановлення фактів, які мають юридичне значення», ст.ст.1216,1217,1222,1223,1262,1268,1269,1270 ЦК України, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, так як по справі встановлений та доведений факт належності [PERSON]правовстановлюючих документів - сертифікату на право на земельну частку (пай) виданий 09.09.1996 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП, розміром 6,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, видане 02.07.2001 року, яка перебувала у колективній власності КСП “Ленінський шлях”, яка розташована за адресою: с. Інгулка, Баштанського району Миколаївської області, в яких була допущена помилка в написані по-батькові спадкодавця, що підтверджено письмовими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Підставами для розірвання шлюбу згідно заяви, є те, що сімейне життя не склалося через різні характери. Це призвело до втрати почуття взаємної поваги та любові, зробило спільне життя неможливим. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дитини не має. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що у неї виникло почуття недовіри до відповідача, оскільки останній приходив додому пізно, не реагував на її зауваження. Зазначила, що протягом 6 місяців не проживають однією сім'єю, не має наміру примирюватись. Відповідач вимоги позову визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами укладений 26 вересня 2006 року та зареєстрований Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області (актовий запис №38).(а.с.12) Як встановлено в судовому засіданні, причиною подачі позивачем заяви про розірвання шлюбу послужив той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, так як сімейне життя не склалося через різні характери, це призвело до втрати почуття поваги та любові, викликало недовіру, зробило спільне життя неможливим. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дитини, котрій виповнився один рік, немає.(а.с.5) За таких обставин, суд вважає за неможливе збереження сім'ї, на підставі чого шлюб підлягає розірванню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 8,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у сумі 7,50 грн. та витрат на правову допомоогу у сумі 70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

У попередньому судовому засіданні позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги позивачки та не заперечує проти стягнення з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Михайлівського РЕМ до [PERSON] про стягнення 2816 грн. 99 коп.. Представник позивача за довіреністю - Пономаренко Тетяна в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що рейдовою бригадою Михайлівського РЕМ при перевірці електролічильників та електропроводки споживачів електричної енергії 18.11.2003 року в [ADDRESS] було встановлено факт порушення, який виразився в підключенні і комутаціях с побутовою електроустановкою при відключених запобіжниках (споживання в будинку без обліку проводом перерізом 2,5 мм алюміній). Працівниками Михайлівського РЕМ було складено акт № 11330 від 18.11.2003 року про порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами. Відповідач акт підписувати відмовився. Був проведений розрахунок по акту № 11330 від 18.11.2003 року. Сума недорахованої електричної енергії склала 2816,99 грн. Розрахунок був зроблений згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою НКРЕ України від 22.11.1999 року № 1416. Період розрахунку завданих збитків згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року становить з 18.05.2003 року по 18.11.2003 року. Відповідач не сплатив суму збитку. Просить суд стягнути з відповідача 2816,99 грн. завдану матеріальну шкоду, витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн., а також 30 грн. за витрати на інформаційно-технічне забезпеченню процесу. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечує, та просить зменшити розмір відшкодування збитків, які були розраховані згідно методики обчислення розміру відшкодування збитків Правил користування електричною енергією, в зв'язку з тим, що [PERSON] знаходиться на обліку в центрі зайнятості, не працює, так як і його дружина інших доходів не мають. Просить стягнути суму, яка буде дорівнювати не 24 години обчислення, а 8 годин. Суд, вислухавши пояснення сторін та розглянувши докази по справі, а саме: розрахунок розміру відшкодування збитків, акт про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, постанова НКРЕ, довідку Михайлівського РЦЗ, довідки Пришибської селищної ради, та оцінив все в сукупності, вважає за доцільне позов задовольнити частково, в зв'язку з тим, що відповідач не працює, зареєстрований в центрі занятості, на утриманні хвора дружина, яка знаходиться на лікуванні ( ЧМТ), інших доходів не має. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки -[PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Пояснив, що офіційно не працює, однак має можливість сплачувати на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі 300 гривень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з перебували у шлюбі з 14.08.2004 року по 22.08.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, інших дітей, та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Статтею 180 СК України, передбачений обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому суд у відповідності до ст.ст. 182, 184 СК України, стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 06 вересня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся в суд із позовом про визнання права власності на житловий будинок, розташований під [ADDRESS], у порядку спадкування. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав і пояснив, що [INFO] помер його батько [PERSON], спадкоємцем якого є він, позивач. До складу спадкового майна входить житловий [ADDRESS]. Через юридичну необізнаність його батько не отримав свідоцтво про право власності на жилий будинок. Тому коли він, позивач, після смерті батька, звернувся у Теофіпольське РБТ із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок йому було відмовлено в зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Просив визнати за ним право власності на будинок оскільки відповідач проти цього не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився однак надіслав суду заяву у якій позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Виходячи із викладеного, приймаючи до уваги що у справі є достатньо доказів для розгляду її по суті суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню оскільки позовні вимоги визнані відповідачем і обставини, вказані в позовній заяві відповідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved