Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON]. 24 січня 2008 року звернувся до суду з позовом до Красногвардійської районної державної адміністрації АР Крим (далі - Красногвардійська РДА), 3-а особа на стороні відповідача Красногвардійський районний відділ земельних ресурсів, про визнання права власності на земельну ділянку площею 1.000 га, що розташована на [ADDRESS], на підставі державного акту серії [NUMBER]мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. Він як єдиний спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса з метою прийняти спадщину, однак через відсутність державного акту не може оформити право на спадщину на своє ім'я. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив визнати право власності на спірну земельну ділянку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я його дружини [PERSON] та зобов'язати відповідача і районний відділ земельних ресурсів видати державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім'я. Відповідно до пояснень позивача та його представника [PERSON], ще за своє життя дружина повинна була отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження Красногвардійської РДА № 809 від 10.11.06. У зв'язку з затримкою виготовлення державного акту [PERSON] не встигла його отримати, оскільки [INFO] раптово померла. Вважали, що правових підстав позбавляти [PERSON]. права на спадкування за законом на спірну земельну ділянку немає. У судовому засіданні представник відповідача Красногвардійської РДА Юнусова Е.М. позовні вимоги не визнала, зазначивши, що на день смерті [PERSON] вона не була власником спірної земельної ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку не отримувала. Розпорядженням Красногвардійської РДА № 809 від 10.11.06 лише була затверджена технічна документація з передачі земельних ділянок у власність 121 громадянам для ведення особистого селянського господарства з земель постійного користування СК „Джемат” Рівнівської сільради, серед яких була також і [PERSON]. Остання не реалізувала своє право на отримання у власність земельної ділянки. В позові просила відмовити. У судовому засіданні представник 3-ї особи Красногвардійського районного відділу земельних ресурсів Бокій А.В. також в задоволенні позову просив відмовити як безпідставному з мотивів, викладених представником відповідача. Також зазначив, що на момент смерті [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлено не було, про що свідчить накладна № 34 від 09.07.07 про отримання ДП „Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України” бланків державних актів на право власності на земельні ділянки [NUMBER]по [NUMBER] До позовної заяви було додано копію державного акту на ім'я [PERSON], де відсутній номер і дата державної реєстрації, що вказує на недійсність даного документу. Крім того, на момент звернення [PERSON]. до суду бланк державного акту серії [NUMBER], заповнений на ім'я [PERSON], 15 січня 2008 року було списано на підставі свідоцтва про смерть останньої. Копія ж зазначеного державного акту була отримана позивачем за запитом адвоката [PERSON]. від 28.11.07 під час надання правової допомоги з підготовки судового позову. Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO] Зазначені обставини не оспорювалися сторонами у суді та підтверджені свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с.5) і про смерть [PERSON] (а.с.9). Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1.000 га, що розташована на [ADDRESS] серії [NUMBER] який виготовлявся на підставі розпорядження Красногвардійської РДА № 809 від 10.11.06 за життя [PERSON] виготовлено, а відтак і отримано не було. Відповідно до положень ст.125 ч.1 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно з положеннями ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Отже, на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкового майна у вигляді земельної ділянки не існувало, відтак воно не могло бути успадковане спадкоємцями. Посилання позивача у суді на те, що його померла дружина ще за своє життя зверталася з заявою про виділення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а затримка виготовлення державного акту від неї не залежала суд відкидає, оскільки це не може бути визнано підставою для визнання за ним права власності на земельну ділянку. Розпорядження Красногвардійської РДА № 809 від 10.11.06 про затвердження технічної документації з передачі земельних ділянок у власність 121 громадянам для ведення особистого селянського господарства з земель постійного користування СК „Джемат” Рівнівської сільради не може бути підставою для визнання права власності на спірну земельну ділянку. На підставі наданих та оцінених у сукупності доказів суд дійшов висновку про безпідставність заявлених [PERSON] вимог про визнання за ним права власності на земельну ділянку та зобов'язання видати державний акт на його ім'я, в позові якому слід відмовити. Згідно зі ст.3 п.1 п.п. “а” Декрету КМУ “Про державне мито” при звернені з позовом до суду повинно було сплачено 174,26 грн. судового збору (1% ціни позову, яка становить 17425,81 грн.). Позивачем було оплачено лише 51 грн. судового збору, відтак з [PERSON]. в доход держави слід стягнути недоплачений судовий збір в розмірі 123,26 грн.

Outcome: approved