Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

08 листопада 2007 року позивач звернувся до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з червня 2002 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем теперішнього часу розладилися. Позивач з відповідачем проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини за його місцем проживання (а.с.а.с. 4, 5). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнала. Суд, вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2002 р., про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 14.06.2002 р. відділом РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 138) (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON],[INFO]року народження, який мешкає разом з позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11.02.2003 р. відділом РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 81). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю з 30.04.2007 р. сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача в частині розірвання шлюбу обґрунтовані й підлягають задоволенню. Суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на позивача. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи ту обставину, що дитина тривалий час і постійно проживає з позивачем, який піклується над нею, а відповідач не відвідує та не турбується про дитину, сама добровільно покинула дитину, коли пішла з дому 30.04.2007 р., суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини за місцем проживання позивача. У порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача в цій частині позову необхідно стягнути судові витрати, оскільки вони не були сплачені під час звернення позивача до суду.

Outcome: approved