overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу ВЕС 368834 від 26.10.2006 року. Згідно ордеру № 17 від 22.05.2007 року зазначену квартиру надано сім»ї працівника Головного фінансового управління Херсонської обласної державної адміністрації, [PERSON]. Відповідач раніше був власником зазначеної квартири. Після продажу відповідач звільнив квартиру, але не знявся з реєстраційного обліку. У зв'язку з чим, Головне фінансове управління Херсонської обласної державної адміністрації просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Наддніпрянська правда», причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Відділу в справах громадянства, міграції фізичних осіб Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та наступні правовідносини: Головному фінансовому управлінню Херсонської обласної державної адміністрації на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу ВЕС 368834 від 26.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 4590. Згідно ордеру № 17 від 22.05.2007 року квартиру[ADDRESS] надано сім»ї працівника Головного фінансового управління Херсонської обласної державної адміністрації, [PERSON]. В зазначеній квартирі зареєстрований, як вбачається з довідки № 2074, виданої ТОВ «Україна» від 05.07.2007 року, але не проживає [PERSON] - відповідач по справі. На підставі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, на підставі чого суд вважає необхідним зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття його з реєстрації. В зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

07 лютого 2005 року [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до Іллічівського виробничого управління комунального господарства про визнання без дій та вимог ІВУКГ про стягнення заборгованості неправомірними та стягнення морального збитку (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1987 року йому належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В 1993 році на підставі дозволу ІВУКГ йому було підключено водопостачання. З 01.11.2000 року по теперішній час по причині будівництва кемпінгу «Україна» його дім був відключений від водопостачання. Згідно листів ІВУКГ позивачу нарахована заборгованість з 2001 року по 01.05.2003 року в розмірі 908,78 грн., а по 31.08.2003 року складає 1112,99 грн. Також позивач вважає що йому був завданий моральний збиток який він оцінив у 1700 грн. Позивач свої вимоги підтримав, та просив позов задовольнити. Представник відповідача - КП «ІВУКГ» позов не визнала та просила не задовольняти з підстав викладених у запереченні на позов (а.с.55-56). Вислухавши пояснення позивача, що наполягав на задоволенні позову, пояснення представника відповідача, яка наполягала у відмові у задоволенні позову, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Іллічівського виробничого управління комунального господарства про визнання без дій та вимог ІВУКГ про стягнення заборгованості неправомірними та стягнення морального збитку задоволенню не підлягає. Судом встановлені факти та перевірені ними докази. Рішенням Головного інженера управління комунального господарства було надано [PERSON] дозвіл на підключення водопроводу (а.с.6). Довідкою від 17 серпня 2004 року ІВУКГ підтверджено, що з вересня 2003 року водокористування на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] не проводиться. Заборгованість за водокористування станом на 31.08.2003 року складає 1112,99 грн. (а.с.16). Згідно повідомлення представника позивача КП «ІВУКГ» підприємство ніякої ліквідації комунального водопроводу в районі вул.. Набережної м. Іллічівська не проводило (а.с.20). По виготовленню технічних умов та проекту позивач заказав для своїх потреб, будь-яких порушень и не відповідність державним будівельним нормам України по проектуванню ДБН А.22-3-2004 не має, тому ці претензії позивача до КП «ІВУКГ» є безпідставними. Не встановлено, матеріалами справи що допомога адвоката позивачу надавалась саме по конкретній справі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України - «стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати».

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

3 січня 2008 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що згідно договору дарування квартири, укладеного 15 серпня 2007 року вона отримала у дар квартиру загальною площею 41,7 кв.м. за адресою в [ADDRESS], від [PERSON]. [PERSON] до моменту відчуження спірної квартири звертався до виконкому Добропільської міської ради з клопотанням про її перевід до нежилого, але не отримав відповідного документу і при укладенні договору дарування квартира не була переведена до нежилого фонду та дозволу на початок робіт з переобладнання та перепланування. Позивачка продовжила розпочаті роботи з переобладнання та перепланування вказаної квартири під нежиле вбудоване приміщення. При зверненні в БТІ м. Добропілля для оформлення документів, їй було відмовлено, бо змінилось функціональне призначення приміщення, а саме виник новостворений об”єкт нерухомості - вбудоване нежиле приміщення загальною площею 41,7 кв.м., і він є самочинним будівництвом об”єктів нерухомого майна. Квартира розташована на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку та є його невід”ємною частиною. Всі будівельні роботи були виконані на протязі 2006-2007 років, не погіршило несучих конструкцій будівлі і придатне для подальшої експлуатації, не порушує ні чиїх інтересів та законних прав. Просить визнати за нею право власності на вбудоване нежиле приміщення загальною площею 41,7 кв.м., що розташоване в [ADDRESS] В судове засідання 8 січня 2008 року позивачка, представник відповідача Виконкому Добропільської міської ради в судове засідання не з”явились, надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

У грудні 2007 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визнання за ним права власності на домоволодіння та земельну ділянку, розташованих по [ADDRESS]. Позивач зазначив, що він є сином [PERSON]., померлого [INFO], та [PERSON].. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді вищезазначених жилого будинку та земельної ділянки, про прийняття якої він звернувся з заявою до нотаріуса, а його мати - з заявою про відмову від спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на домоволодіння є недійсним. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS], та земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою. Відповідачка [PERSON]. у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що позивач є її сином та вона також бажає, що б він був власником будинку, в якому вона проживає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що батьками [PERSON]. є [PERSON], померлий [INFO] (а.с. 5), та[PERSON] (а.с. 4). Згідно з копією свідоцтва про право приватної власності на володіння домобудовою [PERSON]. має домобудову на правах приватної власності на земельній ділянці у [ADDRESS] (а.с. 14). У відповідності до копії технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS], власником якого зазначено [PERSON], воно складається з жилого будинку (літера „А”) та надвірних побудов: гаражу (літера „Б”), входу до льоху (літера „В”), сараїв (літери „Г”, „Д”, „Е”, „З”, „И”, „Й”, „Л”), вбиральні (літера „Ж”), намету (літера „г”), літньої кухні (літера „К”) (а.с. 6-9). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON]. є власником земельної ділянки площею 0,1606 га, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 12). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]., якій є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON]., є фактичним власником домоволодіння та земельної ділянки [ADDRESS], визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 25 липня 2000 року його матір [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким своє майно заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] Померла. Позивач прийняв спадщину після смерті матері. Другий спадкоємець за заповітом, брат позивача [PERSON] спадщину не прийняв і на неї не претендує. Рішенням Кам”янсько-Дніпровського районного суду від 28 вересня 2007 рокувстановлено прийняття позивачем спадщини після смерті матері і визнано за ним право власності на житловий бкдинок з дворовими будовами і земельну ділянку по [ADDRESS]. Але з причини необізнаності подаючи попередній позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, позивач не зазначив, що в Ощадному банку України його мати також мала грошові заощадження: у філії №3009/024 на рахунку [NUMBER], у філії №3009/03 на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Позивач просить визнати за ним право власності на грошові вклади, що зберігаються в Ощадному банку України у філії №3009/024 на рахунку [NUMBER], у філії №3009/03 на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] із всіма дотаціями і компенсаціями. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги. Третя особа заперечень відносно позовних вимог не надала. Згідно ст.1261 ЦК України, в першу чергу права на спадщину за законом закликаються діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та його батьки.Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.Ст. 328 ЦК України зазначає підстави набуття права власності. Відповідно до ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню так як підтверджується рішенням Кам”янсько-Дніпровського районного суду, ощадними книжками. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона знаходилася з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 1996 по 2003 рік. [INFO]в них народилася дочка - [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від її утримання. У судовому засіданні позивачка наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти. Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходилися у фактичних шлюбних відносинах з 1996 по 2003 рік. [INFO]в них народилася дочка - [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від її утримання. Тому з відповідача належить стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дитини. З відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини померлої матері[PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що її мати проживала в селі Смолянка Куликівського району Чернігівської області. За життя заповіту вона не склала. [INFO] мати померла. Спадкоємцем майна померлої за законом залишилися позивачка та її сестра [PERSON] В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивачка своєчасно не звернулася, оскільки не була обізнана в цивільному законодавстві. Коли ж позивачка звернулася до держнотконтори для оформлення спадщини, їй було відмовлено через те, що вона пропустила шестимісячний термін. В зв'язку з тим, що позивачка пропустила термін прийняття спадщини і державний нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, то просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач - Смолянська сільська рада позов визнала та заявила, що позивачка є спадкоємцем майна померлої за законом. Відповідач - [PERSON]. позов визнала та заявила, що відмовляється від свого права на спадкування. Завідувач Куликівської державної нотаріальної контори засвідчив, що позивачка звернулася за оформленням спадщини, але він не має права виконати цю нотаріальну дію, оскільки пропущено шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Куликівський районний відділ земельних ресурсів повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши представника позивача та представника Куликівського районного відділу земельних ресурсів, розглянувши письмові заяви відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є спадкоємцем майна, яке належало до смерті її матері за законом. Позивачка своєчасно не звернулася за отриманням свідоцтва про право на спадщину з поважних причин, оскільки не була обізнана в цивільному законодавстві. Відповідачі визнали позов. Визнання ними позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки строк оформлення спадщини порушений з вини позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить стягнути з відповідача на користь ВАТ "Облтеплокомуненерго" заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 1720 гривень 04 копійки та вартість затрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 гривень, сплачених при подачі позовної заяви. В обгрунтування своїх вимог вказав, що згідно домовленності, а затим договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 16.11.2007 року, відповідачці, яка проживає за адресою: [ADDRESS] надавалися послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. Відповідно до умов укладеної угоди та п.3 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 05.10.1992 року, відповідач повинен оплачувати надані житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Всупереч вимогам угоди та Правил, відповідач своєчасно не оплатив надані послуги за період з 01.10.2006 року по 01.10.2007 року і заборгованість складаєі 1720 грн. 04 коп. Незважаючи на неодноразові попередження, відповідач відмовляється погасити заборгованість в добровільному порядку мотивуючи свої дії відсутністю коштів. В звязку з цим позивач просить стягнути суму заборгованості в примусовому порядку. Відповідачка позов визнала частково, лише в сумі 30 гривень, які затрачені позивачем на ІТЗ, та повідомила, що заборгованість, яка утворилася через брак коштів, нею погашена 20.11.2007 року та 02.01.2008 року в добровільному порядку. Заслухавши представника позивача та відповідачку, і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно домовленості та договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 16.11.2007 року, відповідачці, яка проживає за адресою: [ADDRESS] надавалися послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. Згідно умов укладеної угоди та п.3 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 05.10.1992 року, відповідачка повинна оплачувати наданні житлово-комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Всупереч вимогам угоди та Правил, відповідачка своєчасно не оплатила надані послуги за період з 01.10.2006 року по 01.10.2007 року, і заборгованість складала 1720 грн. 04 коп. На момент розгляду справи відповідачка погасила заборгованість в добровільному порядку. За таких обставин підлягають примусовому стягненню з відповідачки лише затрати позивача на ІТЗ розгляду справи в сумі 30 гривень. Позивач був звільнений від сплати держмита за подачу позовної заяви, і вартість несплаченого держмита в сумі 51 гривня на користь держави належало стягнути з відповідачки [PERSON]., як сторони, що не виконала своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством. Але оскільки, [PERSON]. є інвалідом 2 групи, то держмито стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягування з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. щомісячно мотивуючи тим, що згідно рішення Ємільчинського райсуду від 25.07.1997 року відповідач повинен сплачувати на її користь кошти на утримання сина [PERSON] у розмірі &frac14; частини заробітку (доходу), але не менше &frac12; неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідач фактично на даний час кошти на утримання сина не сплачує. В судовому засіданні позивачка, представник позивача підтримали позов і просили його задоволити зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та пояснивши, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить розписка про одержання судової повістки і який надіслав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю і просив справу розглянути у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не працює з 1.10.2007 року і має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.184, 192 СК України. Відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів у розмірі ј частки усіх доходів щомісячно, але не менше ніж половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що майже рік позивачка проживала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Вже тривалий час відповідач проживає в іншому місці. В теперішній час позивачка ніде не працює, а навчається у Донецькому професійному ліцеї комунального господарства. [PERSON]. не в змозі прогодувати дитину, так як допомога яка їй зараз надається дуже мала, а інших доходів вона не має. Відповідач має постійну роботу і отримує достатню заробітну плату, він працює на ДП “Шахтоуправління Південнодонбаське №1” і має постійний достатній регулярний дохід, непрацездатних батьків відповідач не утримує, стан здоров'я у нього нормальний, отже [PERSON] може і повинен надавати допомогу на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]. у розмірі ј частки усіх доходів щомісячно, але не менше ніж половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]. визнав і надав письмову заяву на згоду сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене суд вважає за потрібне і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частки усіх доходів щомісячно, але не менше ніж половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, починаючи з дня подання заяви від 21.12.2007р. і до досягнення ним повнолітнього віку або зміни матеріального стану сторін. На підставі викладеного і ст. ст.180,181,182,183,191 СК України,

Outcome: approved