Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно перебудоване та добудоване нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначила, що вона є власником 55/100 частини будинку [NUMBER] по [ADDRESS] в м. Луцьку. Будинок був побудований за спільні кошти позивачем та її колишнім чоловіком [PERSON] на земельній ділянці, яка була виділена на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради [NUMBER] від 16.04.1968 року [PERSON] під будівництво індивідуального житлового будинку площею 600 кв.м. 18.03.1980 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний та було поділено майно подружжя, в тому числі і житловий будинок. Колишньому чоловіку [PERSON] суд виділив 45/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, позивачу - 55/100 частини. Після відповідного переобладнання у відповідності до рішення суду [PERSON] свою частину будинку продав [PERSON], який проживає там і на даний час і спору між ним та позивачем не виникає. Для покращення житлових умов позивачем до квартири [NUMBER] було самовільної перебудовано кімнату (1-1) та коридор (1-2), шляхом їх об'єднання, та добудовано веранду (а-4), внаслідок чого загальна площа збільшилася на 8.3 кв.м. Крім того, позивачем було добудовано літню кухню (Б-1) з сіньми (б-З) та гараж-хлів-майстерню (Д-2). Добудова проводилось без належно затвердженого проекту та дозволів. На даний час є висновок відповідності самочинного будівництва усім належним нормам. На підставі наведеного просить визнати право власності на самочинне збудоване нерухоме майно в м. Луцьку по[ADDRESS], [NUMBER] квартири [NUMBER], а саме на добудову веранди (а-4) та житлову кімнату об'єднану з коридором (А-1 приміщення 1-1, 1-2), в результаті чого загальна площа збільшилась на 8.3 кв.м. , та літню кухню (Б-1) з сіньми (б-З) і гараж-хлів-майстерню (Д-2). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, просила задовольнити позов. Представник відповідача Ольховський М. В. в судовому засіданні позов визнав, заперечень щодо задоволення позову не має. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку про підставність заявленого позову. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. 2 Судом встановлено, що 55/100 частини житлового будинку [NUMBER] по[ADDRESS] в м. Луцьку дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності згідно рішення народного суду м. Луцька від 18 березня 1980 року (а.с. 7-8). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 квітня 1980 року [PERSON] після розірвання шлюбу присвоєно її дівоче прізвище [PERSON](а.с. 20). Крім того, право власності позивача на вище вказане житло підтверджено і копією технічного паспорту на вказане житло від 20.10.2007 р. з відповідними планами та характеристиками, з якого вбачається, що приміщення 1-1, 1-2 будинку А-1 є перепланованими та приміщення веранди а-4, літньої кухні (Б-1) з сіньми (б-3) і гаража-хліва-майстерні (Д-2) є самочинним будівництвом оскільки, здійснено без належних на те дозволів та затвердженого проекту, самовільно введено в експлуатацію загальної площі 8, 3 кв.м. (а.с. 9-14). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 23 листопада 1995 року [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В судовому засіданні встановлено, що згідно архівної виписки з рішення виконкому Луцької міської ради 264 від 16 квітня 1968 року «Про надання земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків громадянам масті Луцька»[PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва нового індивідуального житлового будинку площею 600 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (зараз[ADDRESS],). Будинок був побудований за спільні кошти [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] 18.03.1980 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та було поділено майно подружжя, в тому числі і житловий будинок. Колишньому чоловіку [PERSON] суд виділив 45/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, позивачу [PERSON] - 55/100 частини. Заключениям ТАПМ «Волиньархпроект» про відповідність діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам і правилам (ДБН) самочинної забудови по [ADDRESS], 10/1 в м. Луцьку підтверджено, що планування та конструктивні елементи добудови відповідають діючим нормам (а.с. 21-37). Самовільно збудовані приміщення забезпечують міцність, просторову жорсткість, довговічність згідно класу капітальності будівлі і безпечну експлуатацію їх. Даний висновок погоджено Управлінням містобудування та архітектури Луцького міського виконкому (а.с. 28), Луцькою міською санітарно-епідеміологічною станцією (а.с. 27) та іншими комунальними службами. Отже, при проведенні добудов позивачем не були порушені жодні будівельні норми та права інших осіб. Тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності за [PERSON] на самовільно добудовані приміщення.

Outcome: approved