Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 30.01.2008р.до її будинку прийшли контролери РЕМ з метою перевірки електролічильника, службові посвідчення не пред*являли. Склали акт №038853 від 30.01.2008 року, згідно якого виявлено порушення Правил користування електроенергією та нарахована сума шкоди у розмірі 6960,96 грн.. З урахуванням наведеного просить суд визнати дії посадових осіб відповідача протиправними при складанні акту № 038853 від 30.01.2008р., припис від 30.01.2008р. та нарахування розміру відшкодування збитків по акту , а також стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що посадові особи Докучаєвського РЕМ безпідставно обвинуватили її у розкраданні електричної енергії, відключали електроенергію, вона повинна втрачати свій час, щоб доказувати свою правдивість. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги , просила суд позов задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що контролерами Докучаєвського РЕМ 30.01.2008 року була проведена перевірка абонента [PERSON]., у позивача контролерами було виявлено порушення Правил користування електроенергією, про що був складений акт № 038853 від 30.01.2008р.На підставі цього акту у відповідності з діючою Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Національної комісією регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року № 782/12656 нарахована сума шкоди в розмірі 6960,96 грн.. Вважає дії контролеров РЕМ законними, просив в позові відмовити. Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що електролічильник знаходиться у будинку позивача. Згідно з п.11 Правил користування електричною енергією для населення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357( далі- Правил) відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об*єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Згідно п.37 Правил, енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання згідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживача на предмет виявлення споживання електричної енергії без приладів обліку. п.39 Правил передбачає, що представник енергопостачальника під час зняття показань приладів та інших дій, які виконуються згідно до цих Правил, зобов*язаний пред*явити своє службове посвідчення. Допитана в судовому засіданні у якості свідка контролер Докучаєвського РЕМ [PERSON] пояснила, що перед тим, як зайти в будинок споживача, вона пред*являла своє службове посвідчення, цей факт підтвердили і контролери Докучаєвського РЕМ Мовчан М.В. та Новікова Ж.Н. які були присутні при складанні вищевказаного акту. Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2008 року працівники відповідача склали акт № 038853 про порушення позивачем Правил, яке виявилось у самовільному підключенні електрообладнань до електричних мереж помимо приладів обліку. Зазначений акт підписали три працівники відповідача та споживач - чоловік позивача [PERSON]., який проживає разом з нею в будинку. При підписані акту будь-яких зауважень до нього споживач до нього не зазначив. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту порушених прав та інтересів відповідно до вимог цієї норми Закону можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов*язків в натурі; 6)зміна право відношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної / немайнової шкоди; 10) визнання незаконними рішення,дій чи бездіяльність органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. З наведених норм закону вбачається, що позивач звертаючись до суду з позовом повинен був скористатися саме таким способом захисту права. Між тим предметом та підставою позову є правомірність складання акту про порушення Правил користування електричною енергією працівниками ВАТ « Донецькобленерго», яке було виявлено у позивача. У даному випадку акт сам по собі лише свідчить про порушення позивачем Правил у зв*язку з чим він повинен сплатити збитки. Акт про порушення Правил користування електричною енергією був складений робітниками ВАТ « Донецькобленерго» в особі Докучаєвського РЕМ, які діяли як посадові особи у відповідності з положенням Правил. Таким чином , оскарження дій лише щодо факту складання акту ,як і самого акту, додаткового платіжного документу, який не встановлює для позивача будь-яких обов*язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, є різновидом претензії і діючим законодавством України не передбачено такого способу захисту права. Зазначений акт може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались інші дії, рішення, які були б обов*язковим для виконання відносно позивача. Проте, таких позовних вимог ніхто із сторін не заявляв, зокрема не заявлялись вимоги про стягнення з позивача збитків, які нараховуються на підставі акту про порушення Правил. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У відповідності до вимог ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» суд при задоволенні вимог споживача одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Суд не знаходить підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки не встановлено, що відповідач своїми діями завдав таку шкоду позивачеві. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивач при пред*явленні позову судовій збір відповідно до Закону України « Про захист прав споживача» не сплачувала , судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 17 грн..

Outcome: approved