Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача в обґрунтування якого спочатку було зазначено, що вона проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS], де також зареєстрована відповідач [PERSON], яка з березня 1999 року за названою адресою не проживає, оскільки переїхала на інше місце проживання [ADDRESS], де проживає по теперішній час разом із своїм чоловіком [PERSON]. Тому позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою, у зв'язку із переїздом на інше місце проживання. В ході судового розгляду позивач змінила позовні вимоги, в обґрунтування яких в уточненій позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], в якої також зареєстрована відповідач [PERSON], яка за даною адресою не проживає з березня 1999 року та витрат по утриманню квартири не несе. Позивач вважає, що відповідачка втратила право користування зазначеною квартирою, оскільки більш ніж один рік без поважних причин в цієї квартирі не проживає, а постійно проживає разом із своїм чоловіком [ADDRESS]. Оскільки своєю реєстрацією за адресою спірної квартири відповідач створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належної позивачу на праві власності квартирою, тому позивач просить усунути ці перешкоди шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона є власником спірної квартири в якої вона проживає разом із своєю донькою [PERSON] та онуком. Відповідач [PERSON] також приходиться їй донькою, й теж проживала у зазначеній квартирі до березня 1999 року та зареєстрована у цієї квартирі. З березня 1999 року [PERSON] переїхала проживати до свого чоловіка [PERSON] [ADDRESS], де проживає по теперішній час. Перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачці ніхто не чинив, вона добровільно виїхала з квартири, з проханням проживати у спірній квартирі відповідачка до неї не зверталася, участі у витратах по утриманню квартири не приймала, та своїх речей у квартирі не має, але відмовилася добровільно знятися з реєстраційного обліку. Крім того, позивач [PERSON] у судовому засіданні показала, що спірна квартира, яка належить їй на праві власності, є двокімнатної, та в однієї кімнаті цієї квартири проживає її донька [PERSON], а в іншій кімнаті проживає вона із внуком, Позивач [PERSON] також пояснила, що вважає спільне проживання в спірної квартири разом із відповідачкою [PERSON] неможливим, оскільки у квартирі в такому разі було би тісно. Також позивач [PERSON] показала, що у 2000 році вона забрала у відповідачки ключі від спірної квартири, оскільки їй набридло, що остання приходила до квартири та у 2001 році вона встановила металеві двері, а відповідачка у свою чергу добровільно віддала їй ключі від квартири та потім ключів повернути не просила. Позивач вважає, що своєю реєстрацією за адресою спірної квартири відповідачка створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні спірною квартирою, оскільки відповідачка не бере витрат в утриманні квартири, та оскільки позивач бажає продати квартиру, але наявність реєстрації відповідача, яка не бажає у добровільному порядку знятися з реєстраційному обліку створює в цьому перешкоди, тому позивач просить усунути ці перешкоди шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку. Представники позивача, спочатку [PERSON], а потім [PERSON], кожен окремо, підтримали позицію позивача та вважали, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що її мати [PERSON] не бажала, щоб вона проживала у спірній квартирі, провокувала скандали, у зв'язку із чим вона не могла проживати у спірній квартирі та була вимушена з 1999 року тимчасово проживати у знайомих подруг та бабусі, а потім у свого чоловіка з яким вона познайомилась в жовтні 2001 року, та з яким одружилася 01.06.2002 року. В спірній квартирі залишилися деякі її речі, та вона періодично приходила до цієї квартири коли вдома хтось був та впускав її до квартири, оскільки позивач забрала у неї від квартири ключі. Вона просила позивачку повернути їй ключі від квартири, але їй відмовили, поставили металеві вхідні двері та врізали два нових замка. Але з вересня 2007 року позивач вирішила спірну квартиру продати та її перестали впускати в квартиру, а до того часу вона іноді в цієї квартирі ночувала та періодично давала позивачці на її вимогу гроші в рахунок сплати комунальних послуг. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію відповідача та вважав, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідачка з 1999 року познайомилась із своїм чоловіком [PERSON] та одразу стала з ним проживати [ADDRESS], виїхавши зі спірної квартири. Перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачці ніхто не створював, але до того часу як вона пішла з квартири між сторонами були дрібні сварки приблизно 1 раз на 2-3 місяця. Ключів від квартири у відповідачки не було, оскільки позивачка їх забрала, а відповідачка їх добровільно віддала. До вересня 2007 року відповідачка постійно приходила в гості приблизно 2 рази на місяць та грошей за квартиру відповідачка матері не давала. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області у судове засідання не з'явилися, але до суду надійшла заява від начальника відділу про розгляд справи за відсутності їх представника. Допитані у судовому засіданні за клопотанням позивача свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є сусідами позивачки та їм відомо про те, що відповідачка на протязі багатьох років не проживає у квартирі [PERSON]. Крім того, свідок [PERSON] також показала, що вона один раз на тиждень приходить в гості до [PERSON] та жодного разу вона не бачила в спірній квартирі [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також показала, що вона періодично, приблизно 1 раз на місяць бачила відповідачку [PERSON], яка приходила в гості до своєї матері на півгодини кожного разу та жодного разу там не ночувала. Сама вона 1 раз на місяць ходить в гості до позивачки та речей відповідачки вона в квартирі не бачила. Крім того, [PERSON] показала, що їй відомо про те, що між сторонами декілька років тому склалися погані стосунки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також показав, що він особисто в спірній квартирі був всього декілька разів - один раз у 1999 році, другий раз у 2000 році, а також по одному разу у 2003 та 2007 роках, та жодного разу він у спірної квартирі відповідача не бачив. Допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є чоловіком [PERSON] та познайомився з нею у жовтні 2001 року, а одружилися вони 01.06.2002 року. До одруження [PERSON] проживала у своєї матері, а у нього іноді ночувала. Після одруження він разом із дружиною стали проживати тимчасово у нього в двокімнатної квартирі [ADDRESS], в якої також проживають його батько та брат. В спірної квартирі залишилися речі його дружини, яка періодично, приблизно 1 раз на тиждень, ночувала у матері, а також іноді вона разом із ним там ночували, та його дружина віддавала своєї матері гроші на сплату комунальних послуг, які він для цього їй давав. Йому відомо, що ключів від спірної квартири у його дружини не було, але іноді їх тимчасово давали, а потім забирали. Допитаний за клопотанням відповідача свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він проживає [ADDRESS], та йому відомо, що відповідачка [PERSON] періодично ночувала у своєї матері, коли він приїжджав з м.Дніпропетровська, де працює, оскільки в цієї квартирі мало місця так як їх батько є паралізованим. Крім того, йому відомо про те, що відповідачка віддавала гроші своєї матері за сплату комунальних послуг за спірну квартиру, оскільки при ньому відповідачка вела ці розмови із своїм чоловіком. Вислухавши пояснення сторін, заслухавши показання свідків та дослідивши інші докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ксерокопії ордеру №553 від 11.10.1983 року, виданого виконкомом Запорізької міської ради, випливає, що двокімнатна квартира [ADDRESS], на підставі рішення загальних зборів ЖБК «Кристал-3» №2 від 03.09.1983 року, була надана [PERSON] на сім'ю з 4-х чоловік, в тому числі і на відповідача [PERSON]. Згідно із свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого відділом РАГС Комунарського районного управління юстиції м.Запоріжжя від 01.06.2002 року, випливає, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно із розпорядження голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради №2368р від 17.08.2007 року, про оформлення права приватної власності на квартиру[ADDRESS](ЖБК «Кристал-3»), було встановлено, що оскільки вартість зазначеної квартири сплачено у 1982 році, тому було видано зазначене розпорядження про оформлення права приватної власності на зазначену квартиру за [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради від 05.10.2007 року, квартира [ADDRESS], на праві приватної власності в цілому належить [PERSON], та зазначене свідоцтво пройшло реєстрацію в ОП ЗМБТІ, про що було зроблено відповідний запис в книзі №236 за реєстровим №36362 від 17.10.2007 року. Згідно із довідки ЖБК «Кристал-3» №43 від 13.09.2007 року, випливає, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її доньки [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS], випливає, що 13.09.2007 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оглянули квартиру [ADDRESS] зазначеного будинку в результаті чого останні не виявили слідів проживання в цієї квартирі [PERSON], яка зі слів [PERSON] проживає за іншою адресою. Згідно із ксерокопії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], випливає, що зазначена квартира є двокімнатної із одною прохідною кімнатою. Відповідно до довідок ОП ЗМБТІ №1387 та №1388 від 09.11.2007 року, випливає, що [PERSON] та [PERSON] в м.Запоріжжі на праві власності нерухомого майна не мають. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження [NUMBER], виплаває, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно із довідки ЖЕД №3 від 13.11.2007 року,[ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON], 1939 р.н., [PERSON], 1963 р.н. та [PERSON], 1966 р.н.. Згідно із листа завідуючої ДВЗ №172 від 26.11.2007 року, випливає, що малолітня [PERSON], [INFO], відвідує названу установу та зі слів батьків проживає [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.9 Житлового кодексу Української РСР, ніхто не може бути обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст.156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, причому припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Суд вважає, що відповідач [PERSON] на законних підставах була зареєстрована [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Згідно із ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Але, згідно із ст.396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно із ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону та житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Та згідно із вимогами ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Але, відповідно до ч.2 ст.71 Житлового кодексу Української РСР, якщо особа була відсутня з поважних причин понад шість місяців, то цей строк може бути продовжений в разі спору судом. Суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] з березня 1999 року, як член сім'ї власника житла, а після одруження, з червня 2002 року, вже не будучи членом власника житла, не проживала в квартирі [ADDRESS] з поважних причин, оскільки в цьому їй з боку позивача [PERSON] чинилися перешкоди, які підтверджуються показаннями сторін та третьої особи [PERSON], про те, що у відповідачки [PERSON] її мати [PERSON] у 2000 році відібрала ключі від квартири, та про те, що між сторонами були сварки, а також поясненнями самої відповідачки, про те, що вона проти того, щоб її донька проживала разом із ними, оскільки спірна квартира є маленькою та їм разом було би тісно. З огляду на вищевказане суд вважає, що відповідач [PERSON] не втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Крім того, суд вважає, що позивачем не надано жодного належного доказу наявності зазначених позивачем перешкод у користуванні та розпорядженні належною їй квартирою, а тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає доводи позивача не обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed