Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

У грудні 2005 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до УМВС України у Волинській області про визнання спільного рішення профкому та адміністрації УМВС України у Волинській області незаконним та зобов'язання надати жиле приміщення. Зазначав, що з 1987 року по 1994 рік перебував на службі у Волинському обласному управлінні ДАІ. З 1988 року був взятий на квартирний облік як такий, що потребує поліпшення житлових умов. З 1994 року перебував на пільговій черзі, як інвалід війни. 22 листопада 2005 року спільним рішенням профкому та адміністрації УМВС України у Волинській області йому було надано жиле приміщення - однокімнатна квартира жилою площею 11, 9 кв. м. та відмовлено в наданні двохкімнатної квартири. Посилаючись на те, що він має право на одержання двохкімнатної квартири, оскільки його донька постійно проживає з ним, просив визнати незаконним рішення профкому та адміністрації УМВС України у Волинській області від 22 листопада 2005 року про відмову у наданні йому двохкімнатної квартири та зобов'язати відповідача надати йому з донькою двохкімнатну квартиру. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23 січня 2008 року постановлено допустити [PERSON] до участі в даній цивільній справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу, його дочка [PERSON] постійно з ним проживала і проживає, а тому він має право на одержання двохкімнатної квартири. Просить суд визнати недійсним рішення спільного засідання профкому і адміністрації Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 22 листопада 2005 року, яким йому відмовлено у наданні двохкімнатної квартири, зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області надати двохкімнатну квартиру в будинку [ADDRESS]. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судовому засіданні просить суд позов [PERSON] задовольнити. Допитана в порядку ст. 62 ЦПК України в якості свідка [PERSON] пояснила, що постійно проживає разом із батьком. У квартирі [ADDRESS], яка належить її матері, ніколи не проживала. У вказаній квартирі певний період часу були зареєстровані з батьком, але не проживали. Реєструвалися в квартирі матері, оскільки особи, в яких [PERSON] і [PERSON] винаймали житло, не хотіли їх реєструвати. Представник відповідача Бутейко М. М. в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що позивачу було надано однокімнатну квартиру, а підстав для надання двохкімнатної квартири не було, оскільки позивач перебував на квартирному обліку у складі однієї особи, тому що 30 червня 1998 року його сім'я у складі трьох осіб отримала трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 2 липня 1998 року шлюб між позивачем і його дружиною був розірваний і за заявою [PERSON] він був виключений із числа осіб, які отримали квартиру [ADDRESS]. На квартирний облік був узятий у складі однієї особи. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевчук Ю.В. просить суд в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], третьої особи на стороні позивача [PERSON], представника відповідача Бутейка М. М. , представника третьої особи на стороні відповідача Шевчука Ю.В., показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 1987 по 1994 рік проходив службу в УМВС України у Волинській області. З 1989 року перебував на обліку на покращення житлових умов. 4 липня 1994 року при виконанні службових обов'язків отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до втрати 80 % працездатності і встановлення 2 групи інвалідності, тому з 1994 року перебуває на пільговій черзі для одержання житла як інвалід. Крім цього, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої категорії (а. с. 104). 22 листопада 2005 року спільним рішенням профкому і адміністрації УМВС України у Волинській області йому відмовлено в наданні двохкімнатної квартири, а надано однокімнатну квартиру. При наданні житла комісією не включено до складу його сім'ї неповнолітню на той час дочку, так як в 1998 році вона була включена в ордер на одержання кооперативної квартири [ADDRESS] разом з матір'ю. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством. Як визначено у ст. 37 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв'язку з виходом на пенсію. Відповідно до п. 55 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім'ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку. Як вбачається з матеріалів облікової справи, рішенням житлово-побутової комісії УВС Волинського облвиконкому від 28 березня 1989 року постановлено включити в списки черговості та внести в книгу ооліку для отримання житла згідно поданої заяви [PERSON] 25 листопада 1994 року [PERSON] подав заяву про включення до пільгової черги як інваліда другої групи. Згідно довідки від 12 березня 1998 року № 473 сім'я [PERSON] складалася з трьох осіб, в тому числі: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] З довідки ЖЕК № 8 ЖБК від 4 липня 2002 року № 978, вбачається, що [PERSON] разом з дочкою [PERSON], зареєстрований як піднаймач в квартирі [ADDRESS]. Згідно довідок ЖЕК № 8 ЖБК від 27 лютого 2004 року № 173, 27 вересня 2004 року №766, 1 серпня 2005 року №735 [PERSON] разом з дочкою [PERSON], зареєстрований як піднаймач в квартирі [ADDRESS]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 липня 1998 року постановлено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], залишити при батькові [PERSON]. (а.с. 5). Розірвання шлюбу зареєстровано відділом РАГС Луцького міськвиконкому 15 липня 1998 року (а.с. 6). На підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 30 червня 1998 року № 284 [PERSON] видано ордер № 55 на кооперативну квартиру [ADDRESS] на сім'ю у складі трьох чоловік, в тому числі чоловіка [PERSON] та дочку [PERSON] (а.с. 129). [PERSON] було знято з квартирного обліку, на якому вона перебувала з 11 травня 1993 року як, особа, переселена із зони, забрудненої внаслідок Чорнобильської катастрофи. Рішенням виконкому Луцької міської ради від 29 жовтня 1998 року № 500 постановлено виключити з ордера № 55, виданого на підставі рішення виконкому від 30 червня 1998 року № 284 [PERSON] згідно його заяви. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] постійно проживає разом з дочкою [PERSON], що стверджується крім письмових доказів також показаннями свідків, потребує поліпшення житлових умов, а тому відповідно до п. п. 51, 52, 55 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, має право на одержання двохкімнатної квартири. На висновок суду не впливають доводи представника відповідача про те, що [PERSON] була включена до ордеру на квартиру [ADDRESS]. До вказаного ордеру був включений також і сам позивач. На момент видачі ордеру [PERSON] була малолітньою та не могла самостійно обирати місце проживання, в тому числі вирішити питання про виключення з ордеру. Крім того, [PERSON] не одержувала квартиру безоплатно за рахунок державного або громадського житлового фонду, а набула її за рахунок пайових внесків як члена житлово-будівельного кооперативу. Суд не бере до уваги факти реєстрації [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS], належній [PERSON], оскільки судом встановлено, що хоча вони й були зареєстровані у даній квартирі, фактично там не проживали. З матеріалів облікової справи вбачається, що [PERSON] перебував на квартирному обліку разом з дочкою, яка теж потребувала поліпшення житлових умов, що стверджується вищенаведеними довідками житлово-експлуатаційних організацій. На час вирішення спору судом в будинку [ADDRESS] наявна нерозподілена двохкімнатна квартира. Тому суд приходить до висновку, що рішення спільного засідання профкому і адміністрації УМВС України у Волинській області від 22 листопада 2005 року, яким відмовлено [PERSON] у наданні двохкімнатної квартири слід визнати недійсним та зобов'язати УМВС України у Волинській області надати [PERSON] двохкімнатну квартиру в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved