overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

В березні 2008 року позивачка звернулись до суду з позовом до Ізюмського міськвиконкому про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі: самочинно перебудовану існуючу житлову добудову „ 2-1, 1,2” загальним розміром 4,64 *5,28*1,50*4,15*3,09 м, розпочато реконструкцію існуючого сараю „ В” на при будинковій території розміром 3,7*6,0 м під гараж на території домоволодіння по вулиці За лікарняній, 16. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти визнання права власності за позивачкою на самочинно збудовані будівлі, просить суд винести рішення при попередньому розгляді справи . Виходячи з наведено суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS]на підставі договору купівлі - продажу від 12.06.1991 року посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу за реєстром № 3143 ( а.с.7) Дійсна вартість самочинно збудованих споруд складає 71001 гривень, згідно довідки Ізюмського МБТІ ( а.с.4). Згідно висновку комунального підприємства „ Проектне бюро” м. Ізюма” самочинно збудовані будівлі можливо оформити. Треті особи Ізюмський КЖРЕП - 1 і [PERSON]. дали згоду про визнання права власності на самочинне будівництво У відповідності до ст. 376 ч. 3 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнає за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

В березні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що відповідачка з жовтня 2007 року не сплачує послуги за спожиту електроенергію, в зв'язку з чим прострочила терміни внесення платежів за електроенергію. Відповідач позов визнала, при цьому пояснила, що не взмозі сплачувати за електричну енергію, оскільки знаходиться в декретній відпустці. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка має заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію в сумі 419 гривень. Розмір заборгованості за спожиту електричну енергію розрахований правильно згідно з методикою розробленою Національною комісією регулювання електроенергетики України, який відповідачем не оскаржується. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою прострочені терміни внесення платежів за електричну енергію, згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

28.03.08 р. позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою в якій вказала, що вони з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 року, який зареєстровано Борівським районним відділом РАЦС Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 47. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]року народження та [PERSON], [INFO]року народження. Позивачка вказує на те, що шлюбні відносини між ними припинені. [PERSON]. просить шлюб розірвати у зв'язку з несумісністю характерів, спору про розділ майна, яке являється їхньою спільною власністю не має, в подальшому спільне життя та зберігання сім'ї не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Угода про проживання дітей між ними досягнута: неповнолітні діти - [PERSON]та [PERSON]. будуть проживати з позивачкою - [PERSON]Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не-ведуть, на примирення не згодні. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом [PERSON]. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що його мати - [PERSON], 1935 року народження, померла [INFO] в с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається: з сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та грошових заощаджень. Спадкоємцем даного майна за законом є син померлої - [PERSON]. та дочка - [PERSON]., жителі [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає. Відповідач звернулась до державного нотаріуса Сокирянської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини померлої [PERSON]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до державного нотаріуса Сокирянської державної нотаріальної контори, однак 20.03.2008 року ним було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нотаріусом було встановлено пропуск строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску даного строку є те, що позивач перебував за кордоном в Італії на роботі. Однак, на даний час він має намір оформити свої спадкові права. Просить визначити йому додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини на спадкове майно покійної [PERSON], 1935 року народження, яка померла [INFO]в [ADDRESS]. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, однак його представником подано до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. За таких обставин та у відповідно до положень ст.ст. 130, 174 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що після смерті [INFO][PERSON], 1935 року народження, в с. Коболчин Сокирянського району Чернівецької області відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги за законом є син померлої - [PERSON]. та дочка - [PERSON]., однак остання відмовилась від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом немає. Позивач у зв'язку з перебуванням за кордоном з поважних строк пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає за можливим прийняти визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що його брат - [PERSON] помер [INFO] в[ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Сокирянською держадміністрацією 04.08.1997 року. Спадкоємцями за законом є позивач - [PERSON]. та сестра померлого - [PERSON], жителі[ADDRESS]. Інших спадкоємців немає. Відповідач звернулась до державного нотаріуса Сокирянської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивач також звернувся до державного нотаріуса, однак 20.03.2008 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нотаріусом було встановлено пропуск строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску даного строку є те, що він часто хворів, а також відсутність коштів на оформлення спадщини. Просить визначити йому додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини на спадкове майно покійного [PERSON], який помер [INFO] в[ADDRESS]. Позивач в попереднє судове засідання, не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити Відповідач також у попереднє судове засідання не з'явилася, однак подала заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає. За таких обставин та у відповідно до положень ст.ст. 130, 174 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] відкрилась спадщина. Спадкоємцями другої черги за законом є брат спадкодавця - [PERSON]. та сестра - [PERSON]., однак остання відмовилась від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом немає. Позивач у зв'язку з хворобою та відсутністю коштів пропустив встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає за можливим прийняти визнання відповідача позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачк Шлюб для обох перший. Від спільного сімейного життя неповнолітніх дітей немає. Спільним сімейним життям прожили до серпня місяця 2007 року, на даний час проживають окремо. Сім'я розпалась по тій причині, що вони не перестали розуміти одне одного, не найшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Миритись не бажає. Оскільки на даний час їх шлюб носить формальний характер, просить його розірвати, витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, покласти на нього. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, однак також подала заяву до суду з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю. З наведених у позовній заяві, обставин, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами., судом встановлено, що з 20.08.1988 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Грубнянською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису № 17. Шлюб для обох перший. Від спільного сімейного життя дітей не мають. З серпня 2007 року між позивачкою та відповідачем фактично припинено ою перебуває в шлюбі з 20.08.1988 року, зареєстрованому Грубнянською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису № 17.шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, можливості збереження сім'ї та примирення не вбачають.. Відповідач визнала позовні вимоги і судом встановлено, що її визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин та у відповідності до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексуУкраїни та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Посилається на те, що позивач перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 21.02.1997 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №08. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей немає. З 2006 року і по даний час вони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного майна не мають. У визначений термін відповідач до Сокирянського відділу РАЦС для подачі заяви про розірвання шлюбу не з'явилася. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на нього. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], повторно виданого 14.06.2002 відділом РАЦС Сокирянського РУЮ Чернівецької області, між [PERSON] та [PERSON], 21.02.1997 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб за актовим записом №08. Від спільного сімейного життя сторони дітей не мають. З 2006 року між ними фактично припинено шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, позивач не вбачає можливості примирення. [PERSON]. 22.02.2008 року надсилав лист відповідачу, в якому запрошував її 27.02.2008 року до відділу РАЦС для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу, однак згідно відмітки відділу РАЦС Сокирянського РУЮ [PERSON] не з'явилася. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 112 СК України позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

03.04.2008 року позивач звернувся до суду із даним позовом мотивуючи тим, що відповідно до договору дарування будинку від 29.03.2005 року [PERSON] передав позивачу безоплатно у власність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. З метою збільшення житлової та підсобної площі, протягом 2006-2007 років позивач за свої власні кошти здійснив будівництво двоповерхової прибудови до житлового будинку яка, згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS], інвентарний [NUMBER], реєстровий № 159 становить : А-1 не житлова прибудова - 350 кв. м.; А-2 мансарда житлова - 182 кв. м. Виготовлення проектно-кошторисної документації для приміщення потребує значних фінансових витрат та часу, тому [PERSON] був змушений здійснити будівництво без виготовлення таких документів. В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на будівлю, однак зробити це немає можливості через відсутність належно затвердженого проекту, тому він вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, на визнання права власності на самовільно побудовані будівлі за позивачем згодні. Оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позивач дійсно являється власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок ( а.с. 6-10), самочинне будівництво двоповерхової прибудови [PERSON] здійснив за власні кошти та представник відповідача на визнання права власності на самовільно побудовані будівлі за позивачем згоден, крім того, визнання права власності на вказані будівлі за ним не порушує права інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

28 березня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до повноліття доньки на її користь. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що в період з 10 серпня 2002 року по 13 лютого 2008 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем розірвані, проживають окремо. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює і має постійний заробіток, інших дітей не має. Тому вона змушена звертатися з позовом до суду. За згодою сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що в період з 10 серпня 2002 року по 13 лютого 2008 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилась донька, [PERSON], [INFO], яка у теперішній час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу для утримання доньки не надає, непрацездатних членів сім'ї на утримані не має, виплат по виконавчим листам не здійснює. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Суду пояснив, що шлюб з позивачкою було розірвано 13 лютого 2008 року. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що 10 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується актовим записом № 586 зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 березня 2003 року, актовий запис № 275, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. 13 лютого 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, це підтверджується актовим записом № 52 зроблений Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з позивачкою, і зараз знаходиться на повному її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Виплат по виконавчим листам не здійснює, інших утриманців не має. Враховуючи вище викладене, суд приходи до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] пpо стягнення 5781 грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23.12.2005 р. між кредитною спілкою «Хімзавод» з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON] було укладено дві кредитні угоди №00196, 00197, згідно яких відповідачі отримали по 2000 грн. кожна і зобов'язалися повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до 22.12.2006 р. Однак, [PERSON] та [PERSON], коpистуючись кредитом, не виконали умови договору і станом на 03.03.2008 р. у них утворилася заборгованість, в розмірі по 2 890 грн. 80 коп. у кожної, які позивач разом із судовими витратами просить стягнути в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON], в судовому засідані позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по спpаві, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Встановленим фактом є користування відповідачами кредитом, наявність заборгованості та її розмір, таким чином позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 525,530,629, 1048-1050 ЦК Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої відповідачем порушенням Правил користування електроенергією для населення в розмірі 4819 грн., посилаючись на те, що в порушення ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією, відповідачем допущено порушення, що виразилося у приєднанні до електромережі поза розрахунковим приладом обліку електроенергії. Просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду у зазначеному розмірі та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: акт про порушення споживачем „Правил користування електричною енергією для населення”; особовий рахунок, розрахунок збитків, квитанція на часткове відшкодування збитків, платіжні доручення а сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” відповідачем допущено порушення, що виразилося у приєднанні до електромережі поза розрахунковим приладом обліку електроенергії, що підтверджується актом № 009203 від 18.04.2005 р. На підставі акта і відповідно до Методики нарахування збитків, нанесених енергопостачальній організації внаслідок порушення „Правил користування електроенергією для населення” було зроблено нарахування суми збитків у період з 18.04.2002 р. по 18.04.2005 р. у сумі 4819 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved