Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу вони отримали квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї чотири особи. Рішенням Світловодського міськрайсуду від 14 квітня 2004 року було змінено договір найму житлового приміщення та [PERSON] була виділена окрема кімната площею 9,2 кв.м. Решта житлової площі залишалась у її користуванні разом з відповідачем та їх неповнолітнім сином [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем, а саме в червні 2005 року відповідач [PERSON] залишив спірну квартиру і перейшов жити в квартиру [ADDRESS], яка є їх спільної власністю, проте право власності зареєстровано за матір'ю відповідача. Повідомляє, що з червня 2005 року відповідач в квартирі не проживає, будь яких витрат по утриманню квартири не несе, вважає, що відповідач відсутній у квартирі без поважних причин, самостійно прийняв рішення про залишення квартири, ніяких перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі пославшись на обставини, які є підставою її позовних вимог та докази, які підтверджують зазначені обставини. Відповідач проти позову заперечив та суду пояснив, що вони дійсно з позивачем [PERSON] отримали спірну квартиру, квартира на даний час не приватизована. Пояснив, що він дійсно не проживає в квартирі. Проте його не проживання в квартирі обумовлено неприязними відносинами з колишньою дружиною [PERSON] Із-за відносин, що склалися він не має можливості проживати в квартирі разом з колишньою дружиною, яка чинить йому перешкоди у цьому, але доказів на підтвердження зазначених обставин він надати не має можливості. Зазначає, що він звертався до суду з приводу вселення в спірну квартиру. Витрати на утримання квартири не сплачує, оскільки вважає, що він не користується квартирою та не зобов'язаний їх сплачувати. Просить суд відмовити у позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, і даний факт не заперечується сторонами, що квартира [ADDRESS] відноситься до комунальної власності. Користування квартирою відбувається за двома окремими договорами найму, по яких відкрито два особові рахунки В квартирі зареєстровані сторони у справі їх неповнолітній син [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8). Із свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9) вбачається, що шлюб між сторонами розірваний 29 вересня 2005 року. Із актів комунального підприємства «Господарник» (31,32) встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з червня 2005 року, особистих речей [PERSON] в квартирі не виявлено. Із позовної заяви (а.с.2-4) встановлено, що [PERSON] зазначає що він фактично проживає за адресою [ADDRESS]. Таким чином судом встановлено факт того що відповідач [PERSON] обрав собі інше постійне місце проживання та не проживає в спірній квартирі з червня місяця 2005 року, тобто понад шість місяців, а також встановлений факт відсутності речей відповідача в даній квартирі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України обов'язок доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень закон покладає на сторону. Відповідач, надаючи заперечення проти позову, всупереч вимогам зазначеної норми закону, не надав суду доказів того, що він не проживає в спірній квартирі з поважних причин. Посилання відповідача на ті обставини, що ним подавались позови до суду про його вселення суд не може прийняти як доказ, оскільки будь-яких обставин, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили відповідач суду не повідомив, а тому підстав для звільнення його від доказування, передбачених ч.3 ст.61 ЦПК України суд не знаходить. Відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що факт поважності причини, по якій відповідач не проживає за місцем реєстрації, не знайшов свого підтвердження доказами. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки, судом не встановлені обставини, що зумовлюють продовження строку збереження жилого приміщення за відповідачем [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного, та ст.ст.71, 72, ЖК України,

Outcome: approved