Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій з врахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог просить визнати недійсними договори №100287, 100288, 100289, 101063 та додатки до них від 09 березня 2006 року. Стягнути з відповідача дочірнього підприємства „Капітал - Буковина” м. Віниця на її користь 27472 гривні в рахунок відшкодування збитків та 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з дочірнього підприємства „Капітал - Центр” м. Вінниця на її користь 17879 гривень 64 копійки в рахунок відшкодування збитків та 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивачки 500 гривень в рахунок компенсації витрат пов'язаних із правовою допомогою та 30 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених на оплату витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Представники відповідачів в судове засідання на виклик суду не з'явилися. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов з тих підстав на які вона посилається у своїй позовній заяві. Крім того, вона пояснила, що неодноразово намагалася знайти представників відповідачів, однак їх немає ні в м. Чернівці ні в м. Вінниця. Позивачка вважає, що її обманули. Судом досліджені наступні докази: копія додатку до договору №100287 від 09 березня 2006 року, копія договору №100287 від 09 березня 2006 року про надання послуг із оформлення договору та включення замовника до учасників програми „Капітал”, копія додатку №2 до договору №100287 від 09 березня 2006 року, копія договору №100287 від 09 березня 2006 року про участь у програмі „Капітал”, копія додатку до договору №100288 від 09 березня 2006 року, копія договору №100288 від 09 березня 2006 року про надання послуг із оформлення договору та включення замовника до учасників програми „Капітал”, копія додатку №2 до договору №100287 від 09 березня 2006 року, копія договору №100288 від 09 березня 2006 року про участь у програмі „Капітал”, копія додатку до договору №100289 від 09 березня 2006 року, копія договору №100289 від 09 березня 2006 року про надання послуг із оформлення договору та включення замовника до учасників програми „Капітал”, копія додатку №2 до договору №100289 від 09 березня 2006 року, копія договору №100289 від 09 березня 2006 року про участь у програмі „Капітал”, копія додатку №1 до договору №101063 від 09 березня 2006 року, копія договору №101063 від 09 березня 2006 року про надання послуг із оформлення договору та включення замовника до учасників програми „Капітал”, копія додатку №2 до договору №101063 від 09 березня 2006 року, копія договору №101063 від 09 березня 2006 року про участь у програмі „Капітал”, копія квитанцій від 09 березня 2006 року, копія квитанцій від 13 квітня 2006 року, копія квитанцій від 12 травня 2006 року, копія квитанції від 14 червня 2006 року, копії чотирьох квитанції від 13 липня 2006 року, копії чотирьох квитанцій від 14 серпня 2006 року, копії чотирьох квитанцій від 11 вересня 2006 року, копії чотирьох квитанцій від 18 жовтня 2006 року, копії квитанцій від 18 листопада 2006 року, розрахунок юридичної фірми „Куцак і Партнери” на оплату наданої правової допомоги від 18 жовтня 2007 року. Свідок [PERSON] пояснив, що він був присутній разом із позивачкою під час укладання оскаржуваних договорів. Представник відповідачів [PERSON] роз'яснила їм, що це кредитні договори та пообіцяла їм, що вони отримають кредит на протязі 2-3 місяців. Вони сплатили 27200 гривень в березні 2006 року. Потім вони щомісяця вносили 2226 гривень щомісяця. Останній внесок внесли 06 листопада 2006 року. Всього вони сплатити 45307 гривень 72 копійки. Кредит їм не надали. Коли вони спробували знайти представника відповідача, то виявили, що їх обманули. Крім них, представників фірми шукає багато інших клієнтів, яких також обманули. Свідок [PERSON] пояснив, що він возив позивачку та її чоловіка у м. Вінниця у офіс відповідачів. Однак коли вони приїхали за адресою вм. Вінниця, там інше підприємство проводило ремонт. Біля даного будинку було багато людей, які також намагалися знайти відповідачів. Судом встановлено, що 09 березня 2006 року [PERSON] з однієї сторони та дочірнє підприємство „Капітал - Буковина” ТзОВ „Євро - Капітал” уклали договори №100287, №100288, №100289, №101063 згідно до яких ДП „Капітал - Буковина” ТзОВ „Євро - Капітал” мало забезпечити оформлення договорів про участь у програмі „Капітал” між адміністратором програми та замовником, надавати інформаційно - консультаційні, консультаційно - роз'яснювальні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника у програмі „Капітал”. У свою чергу замовник [PERSON] мала оплатити послуги на користь ДП „Капітал - Буковина” ТзОВ „Євро - Капітал” 6800 гривень за кожним договором. Вказані обставини стверджуються копіями договорів та додатків до них. Ці договори є договорами про надання послуг. [PERSON] сплатила ДП „Капітал - Буковина” ТзОВ „Євро - Капітал” 27200 гривень. Крім того, [PERSON] сплатила 272 гривні за розрахунково - касове обслуговування, що стверджується копією квитанцій. 09 березня 2006 року [PERSON] з однієї сторони та ДП „Капітал - Центр” ТзОВ „Євро - Капітал” уклали договори №100287, №100288, №100289, №101063 про участь у програмі „Капітал” згідно до яких адміністратор (ДП „Капітал - Центр” ТзОВ „Євро - Капітал”) на умовах цих договорів вповноважений учасником вчиняти за плату певні дії, діяти від свого імені та за рахунок учасника, виконувати адміністрування групи учасників та вчиняти певні правочини, які сприяють виконанню умов цих договорів та здійснювати наступні юридичні дії: надавати послуги спрямовані на придбання товару зазначені в додатках №1 до цих договорів на умовах програми „Капітал” в тому числі: сформувати групу учасників, організувати своєчасну оплату товару, організовувати та проводити розподіл товарних ордерів щодо надання права на купівлю та отримання учасником товару, здійснювати оплату товару для учасника з фонду групи та передати його учаснику. За умовами додатку №1 до кожного із укладених договорів [PERSON] повинна була щомісяця сплачувати загальний щомісячний платіж в сумі 556 гривень 67 копійок на адресу ДП „Капітал -Центр”. Цей платіж повинен вноситися до 15 числа кожного місяця, згідно умов програми„Капітал”. Дані договори є змішаними договорами. Згідно квитанцій від 13 квітня 2006 року, квитанцій від 12 травня 2006 року, квитанцій від 14 червня 2006 року, чотирьох квитанцій від 13 липня 2006 року, чотирьох квитанцій від 14 серпня 2006 року, чотирьох квитанцій від 11 вересня 2006 року, чотирьох квитанцій від 18 жовтня 2006 року та квитанцій від 18 листопада 2006 року [PERSON] сплатила 17813 гривень 44 копійки ДП „Капітал - Центр”. Крім того, [PERSON] сплатила 66 гривень 84 копійки за розрахунково - касове обслуговування. [PERSON] одночасно була представником ДП „Капітал - Буковина” та ДП „Капітал - Центр”. [PERSON] ввела [PERSON] в оману щодо умов договорів із ДП „Капітал - Буковина” та ДП „Капітал - Центр”, а саме не роз'яснюючи повного та правильного змісту укладених договорів, пояснила, що за цими договорами позивачка через два або три місяці отримає кредит в сумі 100000 гривень за кожним договором. За договорами від 09 березня 2006 року між [PERSON] з однієї сторони та дочірнє підприємство „Капітал - Буковина” ТзОВ „Євро - Капітал” позивачка [PERSON] в повному об'ємі виконала свої обов'язки, а саме сплатила 6800 гривень за кожним договором та надала необхідну інформацію. В свою чергу ДП „Капітал - Буковина” не виконало свої обов'язки за даними договорами, а саме позивачці не надало та не надає позивачці необхідної інформації, а саме інформаційно - консультаційні, консультаційно - роз'яснювальні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника у програмі „Капітал”. За договорами укладеними між [PERSON] з однієї сторони та ДП „Капітал -Центр” з іншої сторони [PERSON] виконувала свої обов'язки до 18 листопада 2006 року. ДП „Капітал - Центр” не надав позивачці кредити. Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Згідно до ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Згідно до ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов'язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочином. Згідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 ЦК УКраїни), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Згідно до ст. 236 нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України від 01 червня 2000 року №1775 -ІІІ „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” дія цього закону поширюється на всіх суб'єктів господарювання. За змістом цього Закону ліцензування із надання фінансових послуг суб'єктами господарювання здійснюється згідно із законом, що регулює відносини у цій сфері, тобто Законом України від 12 липня 2001 року №2664 „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”. Судом встановлено, що договори укладені [PERSON] з однієї сторони та ДП „Капітал -Центр” містять умови які передбачають надання фінансових послуг. Таким чином, ДП „Капітал - Центр” повинно мати ліцензію на надання фінансових послуг. Однак позивачка не надала суду доказів, які б стверджували, що у відповідача відсутня така ліцензія. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. Зокрема з відповідача ДП „Капітал -Буковина” на користь позивачки слід стягнути 27472 гривні в рахунок відшкодування збитків. З ДП „Капітал - Центр” на користь позивачки слід стягнути 17879 гривень 64 копійки та в рахунок відшкодування збитків. Суд також вважає, що позивачка має право на відшкодування моральної шкоди. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивачки слід стягнути по 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно Постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року граничний розмір компенсації витрат пов'язаних із правовою допомогою стороні на користь якої ухвалено судове рішення не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Outcome: approved