Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-01 00:00:00

07.12.2007 року [PERSON]. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що сторони перебувають в шлюбі з 23 травня 1996 року, , зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис за [NUMBER]. Від шлюбу в них народився син-[PERSON], [INFO] народження. Позивач вказує, що сторони з 18 червня 2002 року проживають окремо. Шлюбні відносини припинені. Окрім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у його вихованні. Покликаючись на викладене, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на утримання сина аліменти, дитину залишити на проживання з позивачем, звільнити позивача від відшкодування витрат, пов'язаних з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 140 грн. на утримання сина щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, відносно їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. 2 З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 23 травня 1996 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис за [NUMBER]. Від шлюбу в них народися син- [PERSON], [INFO] народження. Окрім того, встановлено, що сім'я існує формально, сторони з 2002 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не вчиняє ніяких дій для збереження сім'ї. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вживання судом заходів для примирення подружжя буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому, шлюб між ними слід розірвати. За погодженням сторін, неповнолітню дитину слід залишити на проживання при матері. Підстав, щоб не погодитись з таким рішенням, в суду не має. При визначенні коштів, що підлягають стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, суд виходить із матеріального становища кожного з подружжя, а також враховує те, що на утриманні позивача залишається неповнолітня дитина, і приходить до висновку, що витрати слід покласти на відповідача. Окрім того, згідно копії свідоцтва про народження [PERSON]. [NUMBER]- батьком неповнолітнього [PERSON] є [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі в її вихованні. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а, тому, вимога, щодо стягнення аліментів підлягає до задоволення. Враховуючи, що суду не представлено доказів того, що [PERSON]. не працює, стягнення коштів на утримання неповнолітнього [PERSON] (аліменти), слід присудити в твердій грошовій сумі від доходу його батька. Врахувавши вищевикладене, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, аліменти в розмірі по 140 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення [PERSON], повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. з З відповідача стягнути в дохід держави судові витрати. На підставі ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, 111, 112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved