Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 4 січня 2008 року вона уклала договір купівлі-продажу з відповідачем, відповідно до якого купила, а відповідач продав земельну ділянку площею 0,22 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства. Зазначила, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, однак, відповідач відмовився від нотаріального посвідчення даного договору, і тому просила визнати дійсним укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов повністю визнав та не заперечував проти його задоволення, обставини викладені позивачем повністю підтримав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданому 30 серпня 2002 року, [PERSON] передано у приватну власність для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства земельна ділянка площею 0,51 га, яка розташована на території Мачухівської сільської ради Полтавського району. Дана земельна ділянка складається із двох ділянок, одна площею 0,29 га, інша - 0,22 га (а.с.6). Згідно схеми відчуження від 28 листопада 2007 року, земельна ділянка площею 0,22 га належить [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] і межує з землями Мачухівської сільської ради та землями [PERSON] (а.с.8). Четвертого січня 2008 року сторони уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку, призначену для ведення особистого підсобного господарства площею 0,22 га, яка знаходиться в с.Мачухи та згідно розписки від 10 січня 2008 року були передані гроші (а.с.5,7). Відповідно до п.8 вказаного договору відповідач зобов'язувався оформити всі необхідні документи, що посвідчують право власності на предмет купівлі-продажу та звернутися до нотаріуса для посвідчення договору, як того вимагає ст.657 ЦК України, так як придбана земельна ділянка відноситься до нерухомих речей, але в подальшому відповідач відмовився від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що договір про продаж земельної ділянки укладено, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, однак, відповідач [PERSON] ухиляється від його нотаріального посвідчення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.181, 220, 655, 657 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

Outcome: approved