Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 106,65 грн. та заподіяних самовільним підключенням до об”єктів електроенергетики шляхом монтажу відгалуження від електропроводки на вводі та накиду проводів на повітряну лінію електропередач збитків в сумі 2527 грн. 68 коп. обґрунтовуючи їх тим, що відповідачки здійснює фактичне споживання електроенергії, але своєчасно не розраховується за неї, крім того в період з 18.03.2007 року по 30.01.2008 року системно здійснює розкрадання електричної енергії, що підтверджується відповідними актами складеними працівниками Бобринецького РЕМ, чим порушила п.19,п.20 Правил користування електричною енергією для населення”. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додаючи, що між ВАТ “КОЕ” та відповідачкою письмового договору про постачання електроенергії не укладалось, й абонентом зареєстрованим за домоволодінням [ADDRESS] та в якому виявлено порушення ПКЕЕ є [PERSON] . Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги , але просить врахувати її скрутний майновий стан пояснюючи, що вона ніде не працює та має чотирьох малолітніх дітей, яких утримує сама й єдиним джерелом доходу у сім”ї є державна допомога на дітей, крім того зазначає, що з 2006 року проживає в будинку в с.Новогомельське Бобринецького району, який належить [PERSON]., крім неї в будинку проживає також її брат [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України “Про електроенергетику” споживачами електричної енергії є юридичні або фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відповідно до ч.1п.2 ст.208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів передбачених у ст. 206 цього Кодексу, вчиняються у письмовій формі. З пояснень представника позивача та відповідачки вбачається, що між ними не укладався договір постачання електоенергії, й абонентом позивача та власником домоволодіння розташованого [ADDRESS] є [PERSON]. В судовому засіданні позивач також не навів обгрунтувань позовних вимог щодо стягнення з відповідачки заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 106 грн. 65 коп., не вказав періоду її виникнення та не надав обгрунтованого розрахунку заборгованості, за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. З актів №014022 від 18.03.2007 року, №0140031 від 18.04.2007 року, №011637 від 06.05.2007 року, №014060 від 28.05.2007 року,№18.06.2007 року, №014055 від 25.09.2007 року, №012787 від 15.10.2007 року, №012800 від 12.12.2007 року, №012782 від 25.12.2007 року, №012782 від 16.01.2008 року, №014042 від 30.01.2008 року складених працівниками Бобринецького РЕМ та пояснень відповідачки [PERSON] вбачається , що остання системно порушує Правила користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року здійснюючи самовільне підключення до об”єктів електроенергетики та споживання електроенергії без приладів обліку, цей факт визнала в судовому засіданні й відповідачка [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно розрахунків позивача проведених у відповідності до Методики, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562, сума завданої йому відповідачкою майнової шкоди (збитків) становить 2527 грн.68 коп.. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки заподіяних збитків в сумі 2527,68 грн. є обгрунтованими, але відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України , суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ніде не працює, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей , суд, враховуючи її матеріальне становище зменшує розмір відшкодування з 2527,68 грн. до 252 грн. 77 коп. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в загальній сумі 81 грн., з яких 51 грн. судовий збір, 30 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи..

Outcome: partial