Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить провести реальний поділ перукарні, розташованій по [ADDRESS] та [ADDRESS], встановити порядок користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що вони з відповідачем є співвласниками зазначеного майна. В процесі судового розгляду справи, позивачка змінила позовні вимоги, просила припинити право відповідача на &frac12; частину перукарні, розташованої по [ADDRESS] визнати за нею право власності на перукарню загальною площею 42,7 кв.м., що розташована по [ADDRESS] стягнути з відповідача на її користь компенсацію за належну їй &frac12; частину жилого[ADDRESS], посилаючись на неможливість реального виділення частини будинку, неподільність майна, не завдання істотної шкоди інтересам співвласника, обґрунтовуючи вимоги ст.ст. 358,364,365 ЦК України. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги за підставами, викладеними в позовній заяві, уточненнях до позовної заяви. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, відповідач заявив зустрічний позов в якому просить виділити йому в натурі належну йому &frac12; частину перукарні, яка розташована за адресою: м. Херсон, [ADDRESS]. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2003року, [PERSON]є власником &frac12; частини [ADDRESS]. Відповідач є співвласником іншої &frac12; частини вказаного будинку. Відповідно до вимог ст. 358 ч.2 ЦК України, , кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідно матеріальної компенсації. Виходячи з норми ч.2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, співвласник, який бажає виділу, за його згодою, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості частки. Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи №149 від 11.07.2007року, поділ в натурі жилого[ADDRESS] з дотриманням норм ДБН не можливий. Неможливість поділу домоволодіння є наслідком неможливості встановлення порядку користування земельною ділянкою. В зв'язку з неможливістю поділу будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, судовою будівельно-технічною експертизою №246 від 19.11.2007року встановлена ринкова вартість [ADDRESS], яка складає 324 683 грн., що еквівалентно 64 294 доларів США. До стадії судових дебатів, відповідач не заперечував визначену судовим експертом вартість домоволодіння. При таких обставинах, суд вважає вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації за належну їй &frac12; частину жилого[ADDRESS] в розмірі 162 341,50 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, перукарня, що розташована за адресою [ADDRESS]належить [PERSON]та [PERSON]на праві приватної спільної часткової власності в рівних долях, по &frac12; частці. Виходячи з висновків судової будівельно-технічної експертизи №149 від 11.07.2007року, поділ перукарні не можливий оскільки державними будівельними нормами встановлені певні вимоги до приміщень які використовуються як перукарня. За відсутності встановленими ДБН В.2.2 -11-2002, ДСПІН 2.2.2.022-99 вимогами щодо перукарні, перукарня по [ADDRESS] поділу не підлягає. Ринкова вартість перукарні експертом визначена в сумі 270 624 грн., що еквівалентно 53 589 доларів США. До зміни позовних вимог позивачем, відповідач своєчасно та достовірно повідомлений про результати експертизи, також не заперечував її вартість. З'ясовуючи підстави правомірності вимог позивачки, судом встановлено, що приміщення перукарні є неподільним, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця позивачка є приватним підприємцем, свідоцтвом від 11.03.1997року підтверджено, що вона має професію чоловічій перукар, їй як приватному підприємцю надані дозволи на розміщення об'єкта у сфері послуг побутове обслуговування місцем діяльності якого зазначена перукарня [ADDRESS]. Відповідач не є приватним підприємцем, не здійснює перукарські послуги, його посилання, що його дружина є перукарем та рішення істотно вплине на інтереси дружини не може бути прийнято до уваги, оскільки шлюб укладений 22.02.2008року, &frac12; частина перукарні не являлась об'єктом сумісної власності подружжя. Як пояснила позивач та її представник, неподільність речі, не завдання істотної шкоди інтересам співвласника є підставою для застосування судом норми ст. 365 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника, якщо річ є неподільною, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Вимога попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду виконана. Згідно квитанції №59 від 29.02.2008року позивачка внесла вартість &frac12; частки на депозитний рахунок суду в сумі 135 312 грн. При таких обставинах, вимоги позивачки про припинення права відповідача на &frac12; частину перукарні, розташованої по [ADDRESS] визнання за нею права власності на перукарню загальною площею 42,7 кв.м., що розташована по [ADDRESS] є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідач тривалий час не мав сумнівів та заперечень щодо висновків судових експертиз, відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України не надав підстав для призначення повторної або додаткової експертизи та виходячи з того, що державними будівельними нормами передбачені певні вимоги для приміщень, які працюють з клієнтами, для перукарень, виконання яких при поділі перукарні по [ADDRESS] неможливо, в зв'язку з чим неможливий і поділ перукарні по [ADDRESS], що обґрунтовано в судовій будівельно-технічній експертизі №149 від 11.07.2007року, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд вважає можливим зазначити, що інтереси [PERSON], яка подала заяву про залучення її до участі у справі в якості третьої особи після виконання вимог ст. 192 ЦПК України, вказаним судовим рішенням не порушуються, оскільки вона не є співвласником приміщення перукарні, спільна часткова власність співвласника [PERSON] не була та не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, шлюб яких зареєстровано 22.02.2008року. Виходячи з викладеного, первісний позов задоволенню підлягає, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved