Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

18 грудня 2007 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2002 року. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Лозівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 84. Від цього шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю. Позивач зазначає, що шлюб зберегти неможливо тому, що у них різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними не має взаємопорозуміння. Вони вже більше 2 років не проживають разом та не підтримують шлюбні відносини. Позивач зазначив, що даний шлюб у обох перший. Спору про розподіл спільного майна між ними не має. На підставі викладеного позивач прохає суд розірвати шлюб з [PERSON], а витрати в органах РАЦС покласти на нього. В судовому засіданні 22 січня 2008 року, позивач підтримав позовні вимоги, просив розірвати шлюб з відповідачем по справі, пояснив, що шлюб зберегти неможливо тому, що у них різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними не має взаємопорозуміння. Вони вже більше 2 років не проживають разом та не підтримують шлюбні відносини; спільного господарства не ведуть; строк для примирення їм не потрібен, спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, між ним та відповідачем, не має. Також позивач вказав, що шлюб у нього перший. Крім того, позивач у позові прохав суд, витрати в органах РАЦС при реєстрації розірвання шлюбу, покласти на нього. Відносно судових витрат, які ним було понесено при зверненні до суду, позивач прохав у своїй письмовій заяві від 22 січня 2008 року, з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання 22 січня 2008 року не з&cent;явилась, причини неявки суду не повідомила; заперечень проти позову не надала; заяви про розгляд справи за її відсутності також не подала до суду, тоді як, про час і місце розгляду справи вона повідомлялася судом своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про виклик її у судове засідання, вручена їй 11 січня 2008 року відповідачем відповідно ст.74 ЦПК України. Відпоаідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, який надав суду письмову заяву про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановленого, що сторони з 16 березня 2002 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадського стану Лозівського міськрайонного управління юстиції зроблено актовий запис № 84 (а.с.№4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] (а.с.№5), яка проживає з відповідачем. У судовому засіданні, із пояснень позивача, судом встановлено, що між сторонами відсутній спір відносно місця проживання дитини. Позивач у своїй позовній заяві (а.с.№3) та у заяві від 22 січня 2008 року, вказав, що і у відповідача і в нього, даний шлюб перший (а.с.№20). У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що сторони, створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Позивач вказав, що спору про розподіл сумісно нажитого майна у шлюбі між ним та відповідачем, не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, позов в частині розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, таким, що підлягає задоволенню, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи на суму 07 гривень 50 копійок, про що надано квитанцію (а.с.№1) та судовий збір на суму 08 гривень 50 копійок, що підтверджується квитанцією(а.с.№2). Однак, позивач надав суду письмову заяву, якою прохав не стягувати з відповідача судові витрати, понесені ним при зверненні до суду (а.с.№20). Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У позовній заяві позивач прохає суд, витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на нього, а відповідача від вказаних витрат звільнити. Суд знаходить в цій частині позовних вимог, позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved