Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] та його представник звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики та визнання права власності. Просять стягнути з відповідача 13130 грн., 3 відсотки річних за період з 31.02.2002 року по 31.02.2007 рік в сумі 2297 грн. 75 коп., витрати понесені позивачем за послуги системи грошових переказів в сумі 656,5 грн. та сплачене мито в сумі 140,4 грн., всього 16 244, 65 грн. і визнати за [PERSON] право власності на &frac12; частини спадщини після померлої матері та визнати недійсним свідоцтво на спадщину, яка зареєстрована за № 1578, спадкова справа №371. При цьому пояснили, що мати [PERSON] збудувала будинок за адресою: [ADDRESS]і за життя пообіцяла, що половина будинку буде належати йому, а інша половина буде належати брату. Після смерті матері його брат [PERSON]напозичався грошей під відсотки, з якою метою позичав гроші йому невідомо. З 10.07.2001 року по 11.07.2002 року він перебував в Лівані. Коли він був за кордоном, то через систему Вестерн Юніон передавав брату гроші на письмове прохання останнього. Крім того, за кордон йому приходили від брата листи, з проханням відмовитися від частини своєї спадщини, та бланк заяви з нотаріальної контори, але так як керівництво йому порадило і пояснило, що підписавши дану заяву при поверненні додому він залишиться без даху над головою, тому він вказану заяву не відписав. Брат пояснював, що це йому необхідно, щоб взяти гроші під заставу будинку. Його брат [PERSON]поїхав на заробітки в 2003 році і до цього часу не приїжджав. Обов'язків утримувати дружину брата та його дітей він на себе не брав. Всупереч імперативній нормі по спливу 6 місяців після відкриття спадщини, нотаріус неправильно вчинила нотаріальну дію і прийняла його відмову від спадщини. На день смерті матері він був зареєстрований та проживав в м. Пирятині і всі обов'язки по утриманню будинку взяв на себе, тобто вступив в управління спадковим майном. [PERSON]зверталася до нього письмово і просила допомогти. 21.01.2005 року [PERSON] отримала вимогу про повернення коштів і цей факт ні вона, ні її чоловік, з яким вона постійно спілкується і обізнана в його справах, не заперечували. 20.03.2002 року строк для відмови від прийняття спадщини був пропущений, дія щодо відмови відповідача від спадщини Пирятинським районним судом не розглядалася, тому вказана дія нотаріуса не встановлена, що вона законна і в рішенні від 04.05.2006 року Пирятинського районного суду зазначено, «суд вважає дії нотаріуса такими, що відповідають закону так, як згідно ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 року) скасування спадкоємцем заяви про відмову від спадщини не допускається. &frac12; частини будинку рішенням суду була визнана його власністю і перейшла у його власність, строк позовної давності ним не пропущений. Відповідно до ст. 553 ЦК України 1963 року, після спливу 6-місячоного строку заява про відмову від спадщини не може бути прийнята. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року він належним чином прийняв спадщину. Представник відповідача [PERSON] з позовом не згідний, пояснив, що гроші [PERSON]не позичав і через систему Вестерн Юніон їх не отримував. [PERSON]надсилав [PERSON] листи з проханням дати грошей, так як був час, коли [PERSON]надавав допомогу [PERSON], а тому і звернувся до брата з вказаним проханням, тобто мови про позичку грошей не було. Що стосується права власності на будинок, то згідно ст. 549 ЦК України 1963 року [PERSON]нічого не зробив, щоб прийняти спадщину. Є рішення Пирятинського районного суду від 04.05.2006 року відповідно до якого [PERSON] в задоволенні його скарги на дії нотаріуса було відмовлено. [PERSON]вступив у спадщину і дійсно [PERSON]просив його і направляв йому зразки заяви в Ліван з проханням відмовитися від належної йому частини будинку. Представник третьої особи пояснила, що дійсно нею була прийнята заява від [PERSON] про його відмову від прийняття спадщини і йому було роз'яснено права і обов'язки та попереджено про наслідки такої відмови. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON]до [PERSON]про стягнення боргу за договором позики та про визнання права власності підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [PERSON] з 10.07.2001 року по 19.09.2001 року знаходився у службовому відрядженні на території Південного Лівану, при цьому його заробіток без врахування добових грошей склав 1314 доларів США 43 цента (а.с.68, І том), відповідно до довідки від №343 від 19.09.2001 року. Згідно довідки №346 від 09.07.2002 року [PERSON]. з 02.10.2001 року по 11.07.2002 року знаходився у службовому відрядженні та виконував обов'язки військової служби у складі миротворчих сил ООН на території Південного Лівану, при цьому його заробіток склав 5304 доларів США 01 цент (а.с.68, І том). Свідоцтво про смерть відповідно до якого [PERSON]померла [INFO](а.с.67, І том). 23.08.2002 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори Полтавської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна громадянки [PERSON], померлої [INFO]є її син [PERSON](а.с.85, І том,). Бланк грошового переказу Western Union № [NUMBER] про здійснення грошового переказу (а.с.7, І том). Адресна довідка від 14.02.2005 року за якою [PERSON]був прописаний з 21.01.2003 року за адресою [ADDRESS](а.с.26, І том). Листи [PERSON] та [PERSON] адресовані [PERSON] з проханням вислати їм гроші (а.с.5,6, І том). 3аява від 31.07.2002 року від [PERSON], який проживає [ADDRESS]про те, що він є спадкоємцем майна померлого [PERSON] та [PERSON], які є його батьками, і відмовляється від своєї частки у спадщині на користь [PERSON].(а.с.18, том ІІ ). Копія паспорта [PERSON] [INFO]народження згідно якої місце реєстрації [ADDRESS]з 15.08.1998 року (а.с.157, І том). Зазначені обставини підтвердила свідок [PERSON] яка показала, що в спірному будинку проживали три сім'ї. Постійно її чоловік та вона допомагали [PERSON]. З 10.07.2001 року по 11.07.2002 року [PERSON] перебував в Лівані. Коли [PERSON]писав заяву в нотаріуса про відмову від своєї частини спадщини, вона та її чоловік [PERSON]були присутні і нотаріус роз'яснювала йому наслідки відмови від спадщини, а саме те, що він залишиться без житла. З дослідженого в судовому засіданні рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.05.2006 року вбачається, що заявник [PERSON]. в листопаді 2003 року звернувся до суду зі скаргою на дії нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори, в судовому засіданні [PERSON]. пояснював, що після смерті матері залишилося спадкове майно - домоволодіння, він відмовився від спадщини на користь брата [PERSON], пізніше він вирішив від заяви відмовитись, проте державний нотаріус відмовила йому, а тому вважав дії нотаріуса незаконними і просив зобов'язати його повернути йому заяву від 31.07.2002 року про відмову від частини спадщини, що залишилася після смерті батьків та спадкову справу заведену 23.08.2002 року. Суд відмовив в задоволенні його скарги, так як вважав дії нотаріуса такими, що відповідають закону, так як згідно ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 року) скасування спадкоємцем заяви про відмову від спадщини не допускається (а.с.121). Отже, посилання представника відповідача на вказане рішення про те, що дії нотаріуса є законними не вирішує по суті вказане питання, оскільки рішенням суду були визнані дії нотаріуса законними щодо відмови повернути заявнику його заяву про відмову від спадщини, проте зазначеним рішенням правомірність прийняття вказаної заяви від особи та питання про те, чи в межах встановленого законом строку прийнята заява не вирішувалося. [PERSON]. на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав в м. Пирятині і всі обов'язки по утриманню будинку взяв на себе, тобто фактично вступив в управління спадковим майном. Коли [PERSON]. писав заяву про відмову від прийняття спадщини, то нотаріус зобов'язана була роз'яснити йому права і обов'язки та попередити про наслідки такої відмови, а також перевірити строк, в межах якого подавалася вказана заява. Оскільки спадкоємець вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а на момент прийняття відмови від спадщини вказаний шестимісячний строк минув, то нотаріус не мала права відбирати таку відмову від [PERSON] В задоволенні вимог [PERSON] про стягнення боргу за договором позики повинно бути відмовлено, оскільки позивачем не було доведено того, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, а відповідно до довідки наданої директором департаменту економічної та фінансової безпеки Райффайзен банк Аваль від 29.10.2007 року грошовий переказ № [NUMBER] через систему грошових переказів Western Union [PERSON][PERSON] у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не здійснювався (а.с.201). Відповідно до роз'яснень, даних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 про «Практику розгляду судами України справ про спадкування», відповідно до ст.. 553 ЦК України відмова від спадщини на користь інших, закликаних до спадкування спадкоємців допускається лише протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після закінчення цього строку не може бути збільшена частка у спадщині з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. Згідно зі ст.549 ЦК України (в ред.1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управлінням або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжуються до трьох місяців. Відповідно до ст. 553 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 вказаного Кодексу). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 51 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на суму 81 грн.

Outcome: partial