Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явився. Позивачка 12 лютого 2008 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, у липні 2007 року вони з відповідачем припинили сімейно-шлюбні відносини, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, тому вона вирішила припинити подружні стосунки, на цей час вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, відновлювати сімені стосунки вона наміру не має, просить суд шлюб між ними розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, у якій відповідач зазначив, що проти позову не заперечує, просить слухати справу у його відсутність. Суд вважає відповідача повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ст.. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення. Позивачу роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1997 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження,, який проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні. З липня 2007 року їх сім'я припинила своє існування, так як відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, і не бажав змінити свій спосіб життя, тому вона вирішила припинити подружні стосунки з відповідачем, зараз вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлювати сімейно-шлюбні відносини вона наміру не має, і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем у справі, витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розлучення в органах РАГС просить стягнути з відповідача Спору щодо розподілу спільного майна між ними не має, аліменти на утримання сина вона буде стягувати з відповідача у судовому порядку. Суд, вислухав позивача та дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження свого позовних вимог (свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво про народження дитини), вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 868 (а.с 5), сторони у справі дійсно знаходяться у вперше зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 6), який знаходяться на вихованні та утриманні позивачки. У липні 2007 року сторони припинили сімейно - шлюбні відносини з тих причин, що відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, тому позивачка припинила подружні відносини, на цей час сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, на примирення позивач не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Майнових питань між сторонами не має. Аліментні відносини на утримання дитини позивачка вирішує у судовому порядку. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не можливо та не доцільно, і даний шлюб підлягає розірванню, а позов задоволенню у повному обсязі; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить стягнути з відповідача, звільнив позивачку від сплати державного мита. Неповнолітнього сина суд вважає за доцільне залишити на вихованні на утримання позивачки.

Outcome: approved