Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинно виконане перепланування житлового будинку, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району йому було надано дозвіл на будівництво житла на земельній ділянці за адресою Полтавський район,[ADDRESS]. На даний час будинок закінчений будівництвом, але при звернені до реєстратора в визнані права власності було відмовлено, так як виявилося, що прибудова та літня веранда збудовані з відхиленням від проекту і є самовільними. В зв'язку з відмовою реєстратора в оформлені документів на будинок позивач змушений звернутися до суду про визнання права власності на вказане майно та зобов'язати КП «БТІ та містобудування Полтавського району» провести реєстрацію вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. В судове засідання з'явилася позивачка, яка позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просила позов задовольнити. Представники відповідачів - Полтавського районної ради та КП «БТІ та містобудування Полтавського р-ну» в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що у власності позивачки є земельна ділянка площею 0, 0504 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Горбанівка Полтавського району, відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 03.02.2006 року. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого КП «БТІ та МБ Полтавського району» 25.12.2007 року, у позивача є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який побудовано з відхиленням від проекту, процент готовності 100 %. Рішенням реєстратора від 25.12.2007 року позивачу відмовлено в реєстрації права власності на будинок, так як документи не відповідають вимогам законодавства України. Відповідно ст. 376 ЦК України на вимогу власника(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, як самочинно збудоване не ній. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: про визнання за позивачкою право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 130,0 кв.м., що в цілому складається з: тамбуру (І) площею 6,4 кв.м., веранди (ІІ) площею 36,6 кв.м., коридору (1) площею 12,30 кв.м., кухні (2) площею 14,8 кв.м., кімнати (3) площею 14,7 кв.м., ванни (4) площею 4,6 кв.м., вбиральні (5) площею 0,9 кв.м., кімнати (6) площею 20,6 кв.м., кімнати (7) площею 19,1 кв.м., та вигріб - № 1, що знаходиться по [ADDRESS] Полтавського району Полтавської області . Відповідно вимог ст. 209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, так як позивач сплатив мінімальний судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до вирішення справи по суті, клопотання про покладення витрат на відповідача не надходило, тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача в дохід держави суму недоплаченого судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, ст.ст. 331, 376, 381 ЦК України,

Outcome: approved