Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що 7 вересня 2006 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія “Альфа-Гарант” та [PERSON] уклали договір №06/19-112-00224 добровільного страхування автотранспорту (КАСКО). Строк дії з 08.09.2006 року до 07.09.2007 року. Згідно умов договору страхування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді страховик виплачує страхувальнику страхове відшкодування у розмірі фактичної матеріальної шкоди з урахуванням зносу на запасні частини. 15 квітня 2007 року приблизно о 09 годині 50 хвилин на перехресті вулиць Ворошилова та Чапаєва в місті Червонопартизанську трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів “Опель Корса” держномер [NUMBER] та ВАЗ 21099 [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Дана дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини [PERSON], який порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою ДАІ. Згідно постанови Свердловського міського суду від 08.05.2007 року [PERSON] був притягнений до адміністративної відповідальності і на нього накладено штраф в сумі 17 гривень. Згідно висновку Бюро судових автотоварознавчих експертиз від 19.04.2007 року матеріальний збиток, завданий автомобілю “Опель Корса” держномер [NUMBER], 2006 року випуску, в результаті його пошкодження при ДТП складає 11626 гривень, в тому числі ПДВ. На виконання своїх зобов,язань по договору страхування Страховик 21.06.2007 року виплатив страхувальнику 11178,03 гривень. Згідно зі ст.27 закону України “Про страхування” до страховика у межах фактичної виплати перейшло право вимоги, яке потерпілий страхувальник мав до особи відповідальної за нанесення шкоди, тобто до [PERSON] Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тому [PERSON] як особа, яка завдала шкоду, зобов,язаний відшкодувати збитки на користь ТДВ СК “Альфа-Гарант” в розмірі 11178,03 гривень. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія “Альфа-Гарант” збитки у розмірі 11178,03 гривні та витрати на сплату судового збору у розмірі 111 гривень 78 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини, викладені в позовній заяві і наполягала на позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не з,явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.1166 ч.1 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З копії довідки Свердловського МВ УМВС в Луганській області /а.с.18-19/ видно, що 15 квітня 2007 року о 9 годині 50 хвилин у місті Червонопартизанську на перехресті вулиць Ворошилова та Чапаєва, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER], водій [PERSON], не надав перевагу в русі автомобілю Опель-Корса, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON], та який рухався по головній дорозі, в наслідок чого були спричинені механічні пошкодження автомобілю Опель-Корса. Згідно з розрахунком страхового відшкодування /а.с.21/ сума страхового відшкодування страхувальнику [PERSON], власнику автомобіля Опель-Корса, державний номер [NUMBER] складає 11178,03 гривень. Відповідно до постанови Свердловського міського суду від 08.05.2007 року /а.с.6/ [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУоАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 17 гривень, за те, що він управляючи транспортним засобом, порушив правила проїзду перехрестя, що призвело до скоєння ДТП. Згідно з копією реєстру одержувачів страхових відшкодувань /а.с.8/ та копії платіжного доручення /а.с.7/ ТДВ Страхова компанія „Альфа-Гарант” виплатила страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] у розмірі 11178,03 гривень на підставі страхового акту №СТ/07/0802від 19.06.2007 року /а.с.20/ та договору страхування №06/19-112-00224 від 07.09.2006 року /а.с.9-15/. Аналізуючи викладене, суд надходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача, тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 11178,03 гривень. Також суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки у наслідок його неправомірних дій позивач вимушений звертатися до суду за захистом порушених прав. На підставі ст.ст.22,1166,1188,1191 ЦК України,

Outcome: approved