overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Прокурор звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину[PERSON]в сумі 315, 72 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Теребовлянського районного суду від 31 січня 2007 року [PERSON]. визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років і шести місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з однорічним іспитовим строком. Своїми злочинними діями завдав потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, з приводу яких останній перебував на стаціонарному лікуванні у Теребовлянській ЦКРЛ. Відповідач [PERSON] добровільно не відшкодував витрати, понесені Теребовлянською ЦКРЛ на лікування потерпілого від злочину[PERSON] Прокурор у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю та пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього витрат, понесених Теребовлянською ЦКРЛ на лікування потерпілого від злочину [PERSON]., однак на даний час не має коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов слід задоволити, оскільки у судовому засіданні встановлено наступне. Вироком Теребовлянського районного суду від 31 січня 2007 року [PERSON]. визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років і шести місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з однорічним іспитовим строком. Своїми злочинними діями [PERSON] завдав потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, з приводу яких останній перебував на стаціонарному лікуванні у Теребовлянській ЦКРЛ. Відповідно до розрахунку, виданого Теребовлянською ЦРКЛ витрати на лікування хворого[PERSON]становлять 315,72 грн. Добровільно [PERSON] витрати на лікування потерпілого від злочину[PERSON]не відшкодував. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язані відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди, при перевищення меж необхідної оборони, або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

25.03.2008 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1984 року, що зареєстрований Райгородською селищною радою Слов'янського району Донецької області, актовий запис [NUMBER]. Від шлюбу в них є діти [INFO] та [INFO] народження. З серпня місяця 2005 року шлюбні відносини фактично припинені у зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відповідач зловживав алкоголем, займався рукоприкладством. Вважає, що подальше спільне проживання приведе лише до погіршення ситуації. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони одружені з 28.07.1984 року. Від шлюбу мають дітей [INFO] та [INFO] народження. Для [PERSON]. та [PERSON]. цей шлюб є першим. З серпня місяця 2005 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не заперечують проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає що сім”я розпалася остаточно та її збереження не є можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

26.03.2008 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON]. з позовом до[PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2005 року. Від шлюбу в них є син[PERSON], [INFO] народження, який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З листопада 2006 року шлюбні відносини фактично припинені у зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння при вирішенні сімейних питань. Вважає, що подальше спільне проживання приведе лише до погіршення ситуації, що може негативно вплинути на їх неповнолітню дитину. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Пояснила, що в квітні 2007 року вона ставила питання про розірвання шлюбу, їм було надано строк на примирення, потім провадження по справі закрито, але сім'ю зберегти не вдалося. Відповідач постійно мешкає в місті [ADDRESS], вона міняти місце проживання категорично відмовляється. Разом вони зустрічаються лише на свята, матеріально відповідач сім'ю не підтримує. Вважає, що зберегти сім'ю неможливо, просила не надавати строк для примирення. Відповідач позов не визнав заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що шлюбні відносини фактично припинені з березня 2008 року, підтвердив, що, дійсно мешкає в місті [ADDRESS], що останнім часом вони не проживають разом з позивачем, тому що вона не бажає жити в [ADDRESS], повертається пізно з роботи, матеріальну підтримку в тому об'ємі, що просить його дружина він надати не може. Бажає зберегти сім'ю, просив надати строк для примирення. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони одружені з 25.08.2005 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO]народження, проживають окремо, зустрічаються лише на свята, раніше позивач зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, їм було надано строк на примирення, потім провадження по справі закрито, але сім'ю зберегти не вдалося, тому у суду немає підстав для надання сторонам строку для примирення. Для [PERSON]. та[PERSON]. цей шлюб є першим. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає що сім”я розпалася остаточно та її збереження не є можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 15 листопада 2005 року, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 15 листопада 2005 року, від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження батьком вказаний відповідач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, розмір аліментів є обґрунтованим, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, пояснивши що, вони знаходяться у шлюбі з 25 жовтня 2003 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. У листопаді 2006 року вона з відповідачем припинила сумісне проживання, так як у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливе. Спора про місто проживання дітей та розподіл майна подружжя не має. Тому, просить суд, позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але направила в адресу суду заяву, в якій просила суд, розглянути дану цивільну справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просе їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку: Сторони уклали шлюб 25 жовтня 2003 року. Відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки на даний час збереження шлюбу не можливе, тому суд вважає, що даний шлюб слід розірвати. Спора про місто проживання дітей та розподіл майна подружжя не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 30 листопада 1997 року Дубрівською сільською радою Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 17. При цьому вона посилалася на те, що за час спільного життя з відповідачем між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Також позивачка повідомила, що шлюб у неї з відповідачем другий, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], котрі проживають разом з нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 1997 року Дубрівською сільською радою Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 17. Від спільного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], котрі проживають разом з матір`ю - позивачкою по справі. Сторони з 29.01.2008 року шлюбні стосунки та ведення спільного господарства не підтримують і не мають наміру їх поновлювати, сімейні конфлікти носили постійний характер і на даний час їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у позивачки з відповідачем другий, майновий спір та спір про місце мешкання дітей у них відсутній. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого, згідно ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки 1791,90 грн., посилаючись на те, що відповідачка шляхом під'єднання кабеля від опори ПЛ-0,4кВ поза приладом обліку будинку використовувала електроенергію без обліку, чим спричинила шкоду ВАТ “Тернопільобленерго” в особі Зборівського району електричних мереж в сумі 1791,90 грн. Представник позивача в судовому засіданні свій позов підтримав та послався на обставини, викладені у позові. Відповідачка позов визнала та суду пояснила, що вона ніде не працює, чекає дитину, а тому просить суд зменшити суму збитків. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що 07.02.2008 р. в господарстві відповідачки працівниками РЕМ було виявлено під'єднання кабеля від опори ПЛ-0,4 кВ поза приладом обліку будинку, через який вона використовувала електроенергію без обліку, чим порушила п.п. 53 "Правил користування електричною енергією". Внаслідок цього порушення позивачу спричинено збитки на суму 1791,90 грн., які слід з неї стягнути на підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України. Однак суму стягнення слід зменшити,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою в якій просять визнати за ними право власності на будинковолодіння, що в [ADDRESS] земельну частку (пай), майновий пай та грошові заощадження у відділенні ВАТ «Ощадбанк» на рахунку [NUMBER], в порядку спадкування, посилачись на те, що вони після смерті [PERSON], прийняли спадщину, оскільки є спадкоємцями його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю та послалися на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння, що в [ADDRESS] земельної частки (паю), майнового паю та грошових заощаджень у відділенні ВАТ «Ощадбанк». Спадкове будинковолодіння мало статус колгоспного двору, де проживало 3 чоловік: спадкодавець, його дружина[PERSON]та їхній син [PERSON], який відмовився від оформлення спадщини в користь сестри[PERSON] [PERSON]відмовилась від спадщини земельної ділянки та майнового паю в користь дочки[PERSON] Позивачі являються спадкоємцями майна, а тому за ними слід визнати право власності на дане майно, оскільки вони прийняли спадщину і вступили в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу двохрядного та чотирьохрядного корівники, що розташовані на колишньому колгоспному дворі ССГ «Ім.. Д.Галицького» в с. Ярчівці, Зборівського району, дійсним та визнати за ним право власності на дане приміщення, посилаючись на те, що 23 березня 2008 року він купив у співвласників майнових паїв реорганізованого ССГ «Ім.. Д. Галицького» дане приміщення і сплатив за нього 70000 грн. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав та суду пояснив, що не заперечує проти визнання права власності за позивачем, оскільки він виконав усі вимоги договору купівлі-продажу. Суд вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 23 березня 2008 року між [PERSON] та спілкою співвласників майнових паїв реорганізованого ССГ «Ім. Д. Галицького» в особі голови співвласників майнових паїв [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу двохрядного та чотирьохрядного корівників, що розташовані на колишньому колгоспному дворі реорганізованого ССГ «Ім.. Д.Галицького» в с. Ярчівці, Зборівського району. За дане приміщення позивачем було сплачено 70000 грн., а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою в якій просять визнати за ними право власності на будинковолодіння, що в[ADDRESS], земельну ділянку та майновий пай в[ADDRESS] в порядку спадкування, посилаючись на те, що вони після смерті [PERSON], прийняли спадщину, оскільки є спадкоємцями її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю та послалися на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що[INFO]померла мати позивачки [PERSON]- [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння, що в[ADDRESS], земельної ділянки площею 1,45 га, згідно державного акту серії[NUMBER], та майнового паю у ТзОВ «Галичина», згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ТР-VІІ №01057. Спадкове будинковолодіння за суспільною групою відносилось до колгоспного двору, де проживало 4 чоловік. Позивачка являється єдиною спадкоємницею майна померлої, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON], відмовились від прийняття спадщини в її користь, а тому за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння, що в [ADDRESS], на майновий пай та земельну ділянку в[ADDRESS], оскільки вона прийняла спадщину і вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати договір купівлі-продажу кузні тракторної бригади, що в [ADDRESS] дійсним та визнати за нею право власності на дане приміщення, посилаючись на те, що 10 лютого 2008 року вона купила у відповідача дане приміщення і сплатила за нього 3500,00 грн. Однак цей договір не був нотаріально посвідчений. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав та суду пояснив, що не заперечує проти визнання права власності за позивачкою, оскільки вона виконала усі вимоги договору купівлі-продажу. Суд вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що 10 лютого 2008 року між [PERSON] та спілкою співвласників майнових паїв СВЗП «Поділля» в особі голови співвласників майнових паїв [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу кузні тракторної бригади, що в [ADDRESS]. За дане приміщення позивачкою було сплачено 3500,00 грн., а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі - продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що в [ADDRESS], в порядку спадкування, посилачись на те, що вона після смерті бабці[PERSON], прийняла спадщину, оскільки є спадкоємницею її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO]померла бабця позивачки - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння, що в [ADDRESS]. Позивачка являється єдиним спадкоємцем майна, оскільки її мати [PERSON]відмовилася від оформлення спадщини в її користь, а тому за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння, що в [ADDRESS], оскільки вона прийняла спадщину і вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи позов вказує, що між нею і відповідачем 27.09.2006 року відділом РАЦС Куп'янського міжрайонного управління юстиції в Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №317. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, а відповідач добровільно не надає допомоги на сина. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, вказала, що відповідач має неповнолітню дитину від іншого шлюбу і з нього стягуються аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 27.09.2006 року відділом РАЦС Куп'янського міжрайонного управління юстиції в Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №317 (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження (а.с.3), відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки, виданої 11.02.2008 року П'ятигірською сільською радою Балаклійського району Харківської області, неповнолітній син проживає з позивачкою (а.с.7). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .Обов”язок утримувати дитину є рівною мірою обов”язком як матері, так і батька. Причому обов”язок є особистим, а не солідарним. Судом встановлено, що відповідач не виконував свій обо”язок по утриманню дитини, а тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню . При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров”я і матеріальний стан сторін, а також ту обставину, що з відповідача стягнуто аліменти на неповнолітню дитину від іншого шлюбу. На підставі ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів . Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з усіх видів його доходів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов”язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved