Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилались на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.1994 року йому ([PERSON]) належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В цьому ж будинку на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1994 року їм ([PERSON], [PERSON] та [PERSON]) належить на праві спільної сумісної власності квартира №3. Земельна ділянка площею 528 кв.м., яка знаходиться за цією ж адресою і призначена для обслуговування житлового будинку, рішенням виконкому Чернівецької міської ради №764 від 14.08.1953 року закріплена за їхнім (позивачів) будинком. З метою покращення житлових умов вони (позивачі) без належного дозволу і проектної документації об′єднали в одну квартиру належні їм квартири №3 та №4, зробили в ній перепланування і добудували на місці дерев′яної галереї між квартирами хол площею 27 кв.м., а під ним побудували гараж площею 24 кв.м., внаслідок чого площа об′єднаної квартири №3 на даний час складає 165,3 кв.м., в тому числі житлова - 77,0 кв.м. По факту виконаних робіт ними (позивачами) було замовлено виконавчі креслення з технічним висновком, які погоджені в установленому порядку. Вважають, що здійснене ними (позивачами) самочинне будівництво відповідає визначеним нормам та правилам і не порушує права інших осіб. Просили визнати за ними (позивачами) право власності на об′єднану і переобладнану із квартир №3 та №4 новоутворену квартиру №3 та добудовані до неї хол площею 27,0 кв.м. та гараж площею 24,0 кв.м. в будинку [ADDRESS], загальна площа якої складає 165,3 кв.м., в тому числі житлова- 77,0 кв.м. (чотири житлові кімнати); встановити, що частки кожного із співвласників новоутвореної квартири [ADDRESS] у праві власності є рівними і кожному із них належить &frac14; частина вказаної квартири; припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та визнати такими, що втратили чинність договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.03.1994 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], яке видане 11.03.1994 року на ім′я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Справа слухалась у відсутність сторін, які у попереднє судове засідання не з′явились незважаючи на те, що належним чином повідомлялись судом про час і місце розгляду справи. Представник позивачів [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні у його відсутність. Представник відповідача - Чернівецької міської ради Сьоміна І.В. подала до суду заяву, в якій позов визнала в повному об′ємі, не заперечувала проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні і просила розглянути справу у її відсутність. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 11.03.1994 року управлінням по комунальній власності квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,11). Квартира [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 25.03.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Чернівецької державної нотаріальної контори Заленською М.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-316, належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с.5,9-10). За будинком [ADDRESS], в якому знаходяться належні на праві власності позивачам квартири №3 та №4, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №764 від 14.08.1953 року закріплено земельну ділянку розміром 528 кв.м. (а.с.5). З метою покращення житлових умов позивачами самовільно було проведено об′єднання квартир №3 та №4 з добудовою гаража 3-14 площею 24,0 кв.м. та холу 3-13 площею 27,0 кв.м. Після самовільно проведеної добудови та об′єднання новоутворена квартира [ADDRESS] складається: в напівпідвалі: гараж 3-14 площею 24,0 кв.м.; на 1-му поверсі: коридор 3-1 площею 5,9 кв.м., кімната 3-2 площею 15,1 кв.м., кімната 3-3 площею 16,7 кв.м., ванна 3-4 площею 3,1 кв.м., вбиральня 3-5 площею 1,0 кв.м., кухня 3-6 площею 9,8 кв.м., кімната 3-7 площею 19,5 кв.м., кімната 3-8 площею 25,7 кв.м., коридор 3-9 площею 3,1 кв.м., ванна 3-10 площею 2,5 кв.м., кухня 3-11 площею 10,8 кв.м., комора 3-12 площею 1,1 кв.м., хол 3-13 площею 27,0 кв.м. Загальна площа 165,3 кв.м., в тому числі житлова - 77,0 кв.м. (чотири житлові кімнати) (а.с.5-8). Загальна вартість самовільного будівництва становить 27387 грн. Наведені вище обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири від 25.03.1994 року, копією свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1994 року, довідкою ЧКОБТІ №2770 від 22.11.2007 року та копією інвентарної справи на новоутворену квартиру [ADDRESS]. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із досліджених в судовому засіданні технічного висновку та обмірних креслень на прибудову гаражу та холу для об′єднання квартир №3 та [ADDRESS], погоджених в установленому законом порядку (а.с.16-39); висновку Чернівецької міськСЕС від 01.11.2007 року №1506/02-02 (а.с.19) та експертного висновку ЧМУ ГУМНС України в Чернівецькій області №1194/11-2007 (а.с.18) вбачається, що проведена позивачами добудова гаража та холу до об′єднаної і переобладнаної із квартир №3 та №4 новоутвореної квартири [ADDRESS] відповідає всім архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, а відповідно не порушує права та інтереси інших осіб. Таким чином, після об′єднання з добудовою новоутворена квартира [ADDRESS] належить позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності Відповідно до ст.ст.370 ч.2, 372 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності або поділу такого майна, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Виходячи із принципу рівності часток кожного із співвласників спільного сумісного майна, суд вважає, що частка кожного із них складає &frac14; частку зазначеної вище новоутвореної квартири №3. Згідно ст.372 ч.3 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи наведені вище вимоги закону, суд вважає, що право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] слід припинити.

Outcome: approved