Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

[PERSON], що діє за довіреністю від імені [PERSON] звернулась до суду від імені [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа - Державний нотаріус Першої Макіївської державної нотаріальної контори Макарова Н.І. про розірвання договору довічного утримання. Представник позивача - [PERSON], що діє за довіреністю від 20.02.2008 р., посвідченою приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON], у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що 05.08.1999 р. між сторонами було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] була зобов'язана: зберегти у безоплатному довічному користуванні позивача вказану квартиру, повністю утримувати [PERSON], надаючи їй необхідне харчування, одяг, здійснюючи за нею необхідний догляд та надаючи необхідну допомогу. Вартість харчування, одягу, необхідної допомоги сторони оцінили у 150 грн. щомісяця. Також, відповідно до п. 9 вказаного договору відповідач повинна була здійснювати за власний рахунок експлуатацію, ремонт квартири, будинку, прибудинкової території відповідно до займаної житлової площі квартири. Однак, з моменту укладання договору відповідач не виконувала належним чином покладені на неї зобов'язання. Так, з початку дії договору [PERSON] інколи заходила до позивача, довідувалась про справи, інколи приносила продукти харчування (борщ, хліб, молоко). Що стосується житлово-комунальних послуг, то позивач самостійно здійснює їх оплату з моменту укладення договору по теперішній час, вимушена була оформити субсидію. За прибирання у під'їзді, кабельне телебачення [PERSON] також сплачує самостійно. Прибирання та ремонтні роботи відповідач у квартирі не здійснює. На неодноразові прохання з боку позивача, [PERSON] відмовляла останній. З 2004 року стан здоров'я [PERSON] значно погіршився, вона отримала серйозну для свого віку травму. Весь цей час їй допомагали сусіди та працівники Кіровського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян м. Макіївки, до якого позивач звернулась навесні 2004 р. Отже, відповідач не виконує зобов'язання щодо повного утримання позивача, збереження у безоплатному довічному користуванні [PERSON] квартири, а також зобов'язання щодо здійснення за власний рахунок експлуатації та ремонту квартири, тобто зобов'язання, передбачені п. 6 та 9 договору. Також, позивач, на теперішній час не має можливості самостійно пересуватись у зв'язку з чим потребує постійного щоденного догляду та уваги, чого не отримує від відповідача та немає змоги на сьогодні укласти договір довічного утримання з іншою більш відповідальною людиною, яка фактично і доглядає за позивачем, оскільки договір довічного утримання на теперішній час не розірвано. Просила суд постановити рішення, яким розірвати договір довічного утримання, укладений 05.08.1999 р. між [PERSON] та [PERSON] Визнати за позивачем право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання договору довічного утримання, укладеного 05.08.1999 р. між нею та позивачем. Третя особа - Державний нотаріус Першої Макіївської державної нотаріальної контори Макарова Н.І. до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду пояснення на позовну заяву та просила суд розглянути справу у її відсутності. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводяться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим постановити рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем у попередньому судовому засіданні позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05.08.1999 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Вказаний договір було посвідчено Державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І, реєстровий номер № 1-3352 (а.с. 7). Вказані правовідносини виникли між сторонами до набрання чинності Цивільним кодексом України, але продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому суд на підставі п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України вважає за необхідне застосувати положення вказаного кодексу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У такому випадку відчужував набуває право власності на майно, яке він передав за договором, і відповідно має право вимагати від набувача його повернення (ст. 756 ЦК України). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору [PERSON] передала у власність [PERSON] однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] була зобов'язана: зберегти у безоплатному довічному користуванні позивача вказану квартиру, повністю утримувати [PERSON], надавати їй необхідне харчування, одяг, забезпечити за нею необхідний догляд та надавати необхідну допомогу (п. 6 Договору). Також, відповідно до п. 9 вказаного договору відповідач повинна була здійснювати за власний рахунок експлуатацію, ремонт квартири, всього будинку, а також прибудинкової території відповідно до займаної житлової площі. Згідно з загальними умовами, викладеними у ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. У судовому засіданні встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами, що з моменту укладення договору до теперішнього часу, відповідач не виконувала належним чином покладені на неї договором довічного утримання, зобов'язання. Так з пояснень представника позивача вбачається, що з початку дії договору [PERSON] інколи заходила до позивача, довідувалась про її справи, інколи приносила продукти харчування. Вказані обставини викладені у позовній заяві, копію якого відповідач отримала та ознайомилась з ним. [PERSON] не надала суду жодних заперечень щодо доводів позивача. Що стосується житлово-комунальних послуг, то відповідно до наданих позивачем квитанцій остання самостійно за власний рахунок здійснює їх оплату з моменту укладення спірного договору, тобто - серпня 1999 р. по теперішній час, була вимушена оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату вказаних послуг (а.с. 15-59). Прибирання та ремонтні роботи відповідач у квартирі позивача також не здійснювала, не забезпечувала її необхідним доглядом та не надавала допомоги. Відповідно до довідок КМУ “Міська лікарня № 3” [PERSON] перебуває на обліку у лікарні з діагнозами: закритий перелом шейкі бедра праворуч. ІБС: атеросклеротичний кардіосклероз, Н2А з гіпертензією. Церебральний атеросклероз з гіпертензією. На теперішній час хвора нетранспортабельна (а.с. 11,12). Враховуючи стан здоров'я позивача на теперішній час, остання не має можливості самостійно пересуватись, у зв'язку з чим потребує постійного щоденного стороннього догляду та уваги. Але відповідач не надає їй вказаної допомоги. Для організації свого життя [PERSON] була вимушена вживати додаткових зусиль. Так, відповідно до довідки Кіровського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян м. Макіївки [PERSON] була прийнята у відділення соціальної допомоги на дому на підставі особистої заяви. Відповідно до умов договору, укладеного між [PERSON] та територіальним центром, пенсіонерку відвідує соціальний працівник два рази на тиждень та надає певні види послуг, серед яких покупка та доставка продовольчих, промислових товарів, оформлення документів, здійснення платежів, допомога у прибиранні квартири, здача білизни для прання, виклик лікаря, доставка медикаментів та інш. (а.с. 13). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обов'язки відповідача по договору довічного утримання частково взяв на себе територіальний центр, а частково, як вбачається з пояснень представника позивача - сусіди [PERSON] Суд, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved