Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

19.09.2007 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину квартири. В позові зазначила, що вона та відповідач - її рідний син - були спііввласниками квартири [ADDRESS]. Позивачці належало 1/4 частина цієї квартири, відповідачу 3/4. 14.07.2004 р. за домовленістю між сторонами квартира була продана за 20.000 доларів США, і замість неї [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] і зареєстрував її на своє ім'я. У неї з сином існувала домовленість про те, що на залишок коштів від продажу квартири [PERSON] придбає для неї окрему 1-кімнатну квартиру, але своєї обіцянки відповідач не виконав. Посилаючись на норми ст. ст. 368, 392 ЦК, просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], оскільки квартира придбана на спільні кошти. У судовому засіданні позивачка пояснила, що 14.07.2004 року вона з сином продали квартиру [ADDRESS], а за отримані гроші у той же день на ім'я її сина - відповідача [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Після продажу житла вона, з ініціативи [PERSON], стала проживати в квартирі його співмешканки по вул. Гудименко, а після чого, з березня 2005 року по липень 2007 року проживала в спірній квартирі [ADDRESS], частково сплачуючи квартирну платню та комунальні послуги. Крім того, між нею та відповідачем існувала домовленість, та відповідач обіцяв придбати для неї окрему квартиру, але своєї обіцянки не виконував та між ними склалися неприязливі стосунки. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив суду, що 14.07.2004 року була продана квартира [ADDRESS] за 20000 доларів США з яких 5000 він віддав позивачці. В цей же день він придбав квартиру [ADDRESS]. Позивачку [PERSON] він перевіз до квартири своєї співмешканки, а потім в спірну квартиру. З літка 2007 року між ним та позивачкою склалися неприязнені стосунки, та він погоджувався сплатити за ___________________________________________ Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, доводи представників сторін, пояснення свідків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці та відповідачу на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS]. [PERSON] належало 1/4 частина квартири, [PERSON] - 3/4 частини. 14 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] продали цю квартиру за 106400 гривень, що є еквівалентом 20000 доларів США, про що уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2749. Що також підтверджує свідок [PERSON], який пояснив у судовому засіданні, що придбав у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] за 20000 доларів США, які передав [PERSON] У той же день, 14 липня 2004 року, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1965, [PERSON] придбав на своє ім'я квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутній при укладанні угоди купівлі-продажу квартири родини [PERSON]. Відповідач отримав усю суму грошей, за які придбав спірну квартиру, грошей матері він не передавав та пообіцяв придбати для неї окреме житло. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала аналогічні пояснення. Таким чином, для суду є очевидним, що, в один день було укладено та нотаріально посвідчено два договори купівлі-продажу. Укладаючи у липні 2007 р. договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], [PERSON] добросовісно розраховувала на додержання її житлових прав, а саме на придбання іншого житла, і не мала наміру витрачати гроші на інші цілі, залишаючись при цьому бездомною. Відповідач надав їй житло, спочатку в квартирі у своєї співмешканки по вул. Гудименко, а потім у спірній квартирі, виконуючи домовленість про надання житла. У відповідності до ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, яке придбане за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною власністю, якщо інше не встановлено договором, який укладено в письмовій формі. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що спірна квартира [ADDRESS] придбана за спільні кошти сторін як членів сім'ї, а тому [PERSON] має право на визнання за нею частки у майні, яке придбане за ці кошти. Визначаючи розмір такої частки, суд виходить з того, що [PERSON] належало не 1/3, а 1/4 частина попередньої квартири, і відповідна пропорція повинна бути збережена, тому за [PERSON] слід визнати право власності на &frac14; частину квартири [ADDRESS]. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати сплачені нею при зверненні до суду - державне мито у сумі 102 гривні, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, а також державне мито у дохід держави у сумі 845 гривень, оскільки, згідно експертного висновку № 006/08 від 18.03.2008 року, складеного ПП АН «МИРТА», ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 378750 гривень (278750 гривень / 4 частини = 94687,5 гривень; 1% від 94687,5 гривень = 947 гривень (державне мито); 947 гривень - 102 гривні (сплачене позивачкою держмито) = 845 гривень). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial