overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що заявник є батьком [PERSON], в якого є двоє неповнолітніх дітей-блізнюків дочка [PERSON] та син [PERSON]. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 16.11.2006 року мати неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей і [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], який в теперішній час проживає разом із заявником і знаходиться на його утриманні. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 18.12.2007 року [PERSON] оголошено померлим з [INFO]. З 1998 року по 2003 року [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, але проживали однієї сім'єю і в той час у них народились діти [PERSON] та [PERSON]. Після народження дітей [PERSON] одразу визнав їх своїми і виконував батьківські обов'язки по їх вихованню. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько записаний “[PERSON]”, тобто записане прізвище матері [PERSON], а по батькові він записаний [PERSON]. Заявник бажає встановити факт батьківства [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], для оформлення пенсіїї неповнолітньому [PERSON] по втраті годувальника. Заявник в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав повністю, просить заяву розглядати за його відсутності. Заінтересована особа - в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не віломі. Заінтересована особа - представник Опікунської ради Знам'янської Другої селищної ради Кіровоградської області - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не віломі. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] [INFO] дочка [PERSON] та син [PERSON], вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, [PERSON] визнавав себе батьком дочки [PERSON] та сина [PERSON]. З копії свідоцтва про народження [PERSON], видно, що в графі “батько” записаний [PERSON], в графі “мати” - [PERSON]. З рішення Знам'янського міськрайонного суду від 16.11.2006 року видно, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON], і [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON]. - 2 - З рішення Знам'янського міськрайонного суду від 18.12.2007 року видно, що [PERSON] оголошено померлим з [INFO]. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що є всі підстави для того, щоб заяву задовольнити і встановити факт, що [PERSON], [INFO], являється батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чугуївської міської ради про визнання права власності на самочинно побудовані : мансарду - літера «А-1» розміром 4,15 м х 6,55 м, та частину будинку - літера «А» розміром 6,40 м х 8,95 м, які розташовані [ADDRESS]. В позовній заяві позивач вказала, що житловий будинок [ADDRESS] належить їй на прав власності на підставі свідоцтва про право власності від 03.04.2007 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2007 року, посвідчених Чугуївською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-322, № 1-324. У 1991 році самочинно, без належного дозволу було виконано будівництво вище вказаних приміщень. В теперішній час виникло питання в оформленні технічної документації, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з вимогою узаконення самовільно побудованих приміщень. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, представив заяву про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позову. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Надана суду копія висновку відділу містобудування та архітектури виконкому Чугуївської міської ради, про стан забудови на земельній ділянці від 09.11.2007 року, свідчить про те, що на земельній ділянці [ADDRESS], самочинно, без належного дозволу у 1991 році було виконано будівництво: мансарди - літера «А-1» розміром 4,15 м х 6,55 м, та частини будинку - літера «А» розміром 6,40 м х 8,95 м однак це самовільне будівництво не порушує права і інтереси власників сусідніх садиб та відповідає вимогам ДБН 360-92** (а.с.9,10). Згідно ч. 3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під забудоване нерухоме майно. Враховуючи, що самостійне будівництво здійснено на відведеній для цієї мети земельній ділянці, не псує архітектурної забудови міста, не створює перешкод сусідам у користуванні їхніми садибами, суд вважає, що визнання права власності не суперечитиме закону і не порушить прав, свобод та інтересів інших осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до свого сина - [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона має похилий вік, хворіє рядом хронічних захворювань: астматичним бронхітом, ішемічною хворобою серця, атеросклерозом, кардіопатієй. Разом з нею мешкає її чоловік, який є пенсіонером по віку, страждає рецидивною прогресуючою формою туберкульозу, потребує лікування в умовах стаціонару, у зв'язку з чим виникають потреби в додаткових витратах. Однак розмір їх пенсій не покриває всі необхідні розходи, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з свого сина, оскільки він працевлаштований, має постійне джерело доходу, але ухиляється від обов'язку надавати матеріальну допомогу батькам. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю та погодився з розміром аліментів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чугуївської міської ради про визнання права власності на побудований : гараж розміром 3,48 м х 6,05 м, який розташований [ADDRESS]. В позовній заяві позивач вказала, що 03.02.1981 року її батько [PERSON] отримав тимчасовий дозвіл на будівництво гаражу на вул. Перемоги в м. Чугуєві, який був виданий рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів № 54, і після цього впродовж 1981 року побудував власними силами за свої кошти гараж. [INFO] [PERSON] помер, його дочка - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с.14, 29) як єдина спадкоємиця, прийняла спадщину та володіє спадковим майном. 14.11.2007 року за порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності, після чого звернулася до Чугуївської міської ради з проханням погодження місця розташування земельної ділянки з метою подальшого надання її під будівлею гаражу в користування. Постійно діюча комісія при Чугуївській міській раді погодила розташування земельної ділянки про що склала акт від 11.09.2007 року (а.с.13), який є підставою для прийняття рішення Чугуївською міською радою про погодження місця розташування та надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки. В теперішній час виникло питання в оформленні технічної документації, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з вимогою узаконення побудованого гаражу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, представив заяву про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позову. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача за наявними доказами справи. Вислухавши позивача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Надана суду копія висновку відділу містобудування та архітектури виконкому Чугуївської міської ради, про стан забудови на земельній ділянці від 27.11.2007 року, свідчить про те, що на земельній ділянці [ADDRESS], було виконано будівництво гаражу розміром 3,48 м х 6,05 м, яке відповідає вимогам ДБН 360-92** (а.с.9,11). Згідно ч. 3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під забудоване нерухоме майно. Згідно висновку (акт вибору та обстеження земельної ділянки для попереднього погодження місця розташування об'єкта від 11.09.2007 року) - комісія розглянувши заяву [PERSON] та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме заповідального розпорядження щодо грошових вкладів на ощадній книжці на поточному рахунку [NUMBER] в ощадбанку №43 м.Полтави та на ощадній книжці [NUMBER] в ощадбанку №43 м.Полтави йому - [PERSON] Зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем і по закону і по заповіту. У встановлений законом термін він звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Крім житлового будинку у спадкове майно входили і дві ощадні книжки з вкладами, по яких відкриті поточні рахунки у відділенні ощадбанку №43 м.Полтави. На ці два вклади мати зробила заповідальне розпорядження на нього, але невірно вказала його ім'я, замість [INFO], вказано [INFO]. В зв'язку з чим він не може отримати гроші з цих рахунків, оскільки його ім'я в розпорядженні не співпадає з ім'ям у паспорті та інших документах. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи філії Полтавського обласного управління ВАТ „Державний ощадбанк України” Мірошниченко О.В. не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в Октябрському відділенні №43 м.Полтави Ощадбанка відкрила поточні рахунки [NUMBER] та [NUMBER] та отримала ощадні книжки (а.с.10-14). Стосовно грошових збережень на вказаних рахунках [PERSON] зробила заповідальне розпорядження на [PERSON] (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], виданого 25 серпня 1951 року Розсошенською сільрадою Полтавського району, [PERSON] є матір'ю заявника. (а.с.8). 26 лютого 1990 року вона підписала заповіт, відповідно до якого на випадок смерті все своє майно заповідала сину [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації актів про смерть Щербанівської сільської ради Полтавського району зроблено запис за №89 (а.с.5). Після смерті матері заявнику [PERSON] державним нотаріусом Полтавської районної державної контори видано свідоцтво на право власності на майно спадкодавця, як спадкоємцю. До вказаного майна належить житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). У зв'язку з наведеним суд вважає, що заповідальне розпорядження щодо грошових вкладів на рахунка [NUMBER] та [NUMBER] в Октябрському відділенні №43 м.Полтави Ощадбанка [PERSON] зробила саме на свого сина [PERSON], інших дітей з ім'ям [INFO] у неї не було. Невірна запис ім'я заявника у заповідальному розпорядженні щодо грошових збережень в Ощадбанку створює заявнику перешкоди в оформленні прав в порядку спадкування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що заповідальне розпорядження стосовно грошових вкладів на ощадних книжках зроблено [PERSON]. на її сина [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі, визначеному судом, оскільки в добровільному порядку матеріальної допомоги відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо надіславши на адресу суду належно завірену заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 13 квітня 2005 року(а.с.3) та від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO](а.с.2), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, і вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Вказав, що між відповідачем та комунальним підприємством “Кіровоградводоканал” було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, про що свідчить відкриття особового рахунку № 1290000080 та видача розрахункової книжка. 23.03.2006 року між управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради та ТОВ “Водне господарство” було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу КП “Кіровоградводоканал”. 03.04.2006 року між КП “Кіровоградводоканал” та ТОВ “Водне господарство” було укладено договір про поступку права вимоги, відповідно до якого КП “Кіровоградводоканал” уступило право вимоги по договорам з водопостачання та водовідведення ТОВ “Водне господарство”. Позивач проводив нарахування плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення для населення з розрахунку на одну особу. Відповідач своєчасно за отримані послуги не розраховується, внаслідок чого за нею рахується заборгованість, яка станом на 01.10.2007 року становить 966,13 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. Представник позивача не з”явився до суду, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за відсутності представника ТОВ “Водне господарство”. Відповідач за викликом суду не з”явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить суд розглянути справу без її участі та стягнути заборгованість, застосувавши до спірних правовідносин положення про позовну давність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS] і своєчасно не сплачує за послуги з водопостачання та водовідведення. Розмір заборгованості складає 966,13 грн., враховуючи заборгованість станом на 01.10.2004 року - 640,68 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ст. 267 ч. 5 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Підстав для поновлення строку позовної давності, суд не вбачає, оскільки товариство не надало жодних доказів на підтвердження того, що причини пропуску даного строку є поважними, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у межах строку позовної давності, тобто з 01.11.2004 року, у розмірі 307,81 грн., при цьому враховуючи те, що позивач звернувся до суду 13.11.2007 року. На підставіст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ “Водне господарство” підлягають стягненню судові витрати у розмірі 81 грн., з яких 51 грн. - сплачений при подачі позову судовий збір, 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

В заяві та судовому засіданні заявник [PERSON] просила встановити факт належності їй диплома серії [NUMBER] виданого на ім.»я [PERSON] про закінчення в 1967 році Знам»янського сільськогосподарського технікуму. Посилається на те, що у вказаному дипломі її ім.»я записано помилково як [PERSON], можливо по тій причині. Що її однокурсники називали [PERSON], хоча фактично вона за іншими документами значиться як [PERSON]: свідоцтво про народження, паспорт. Вказану обставину може підтвердити її односельчанка [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно для зарахування терміну навчання в технікумі до загального стажу і можливого підвищення розміру пенсії. Представник зацікавленої особи Управління пенсійного фонду в Онуфріївському районі Шапоренко О.П. позов визнала, з доводами позивача згодилась і просила задовольнити заяву. Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно наданих заявником документів: паспорта гр.-на України, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, вони видані на ім.»я [PERSON] [INFO], уродженки с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області. А.с. 2-4. Згідно диплому [NUMBER], виданого [PERSON], вона в 1965 році вступила до Знам»янського сільськогосподарського технікуму, який закінчила в 1967 році. А.с. 5. Свідок [PERSON] пояснила, що вона в 1965-1968 роках навчалась Знам»янському сільськогосподарському технікумі і одночасно з нею навчалась односельчанка [PERSON], яку в технікумі називали [PERSON]. В технікумі і її називали [PERSON], хоча її ім.»я [PERSON]. Можливо з цієї причини і була допущена помилка при заповненні бланку диплому на ім.» заявниці. В підтвердження своїх пояснень [PERSON] подала копію диплома про закінчення вищевказаного технікуму. А.с. 9. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт належності вищевказаного диплома на ім.»я [PERSON] [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся в суд з позовом до Верховинської центральної районної лікарні, в якому просить стягнути в його користь 1395 грн. витрат по найму житла за час перебування у відрядженні, зазначивши, що згідно наказу головного лікаря Верховинської ЦРЛ № 99 від 19.06.2007 року він з 19 червня по 19 липня 2007 року перебував у службовому відрядженні - на курсах УЗД в м. Івано-Франківськ. Під час відрядження наймав квартиру у приватного підприємця [PERSON] та сплатив йому за проживання 1395 грн., з розрахунку 45 грн. за добу, що стверджується укладеним договором, які йому не відшкодовано. В судовому засіданні [PERSON]заявлений позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача на попередньому судовому засіданні і в даному позовні вимоги не визнавав, залишив судове засідання, пославшись на відрядження до Івано- Франківська. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]працює на посаді лікаря - гінеколога Верховинської центральної районної лікарні. Згідно наказу головного лікаря № 99 від 19.06.2007 року позивач перебував у службовому відрядженні в м. Івано-Франківськ 30 днів в період з 19 червня по 19 липня 2007 року, що стверджується посвідченням про відрядження. Під час перебування у відрядженні позивач проживав на квартирі, що належить приватному підприємцю [PERSON], оплативши йому за користування житлом із розрахунку 45 грн. за добу, що стверджується письмовим договором від 17.06.2007 року. Відповідно до ст. 121 ч. 2 КЗпП України працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються : добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 року № 663 “ Про граничні норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон”, витрати на наймання житлового приміщення під час відрядження відшкодовуються у разі надання оригіналів підтвердних документів. Позивачем представлено оригінал договору, з якого вбачається, що вартість проживання за добу складає 45 грн.. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.2001 року №14 встановлено граничні норми відшкодування витрат на наймання житлового приміщення за добу у межах України - до 50 грн.. У відповідності довідмітки у відрядженні позивач перебував у відрядженні 30 діб. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме на суму 1350 грн. грн. з розрахунку 45 грн. за добу наймання житлового приміщення (30 * 45 = 1350)

Outcome: partial