Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності у рівних частках на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], збудоване ними у період з 1990 року по 1997 рік, що складається з житлового будинку, літньої кухні, двох гаражів, дворової вбиральні, зазначаючи, що земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку була надана позивачу [PERSON] у 1978 році. У реєстрації права власності їм було відмовлено, бо домоволодіння збудовано самочинно. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснили суду, що рішенням виконкому Макіївської міської ради від 05 березня 1997 року № 112 її чоловіку [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва індивідуального жилого будинку, з ним було укладено договір про надання цієї ділянки у безстрокове користування. 19.12.1988 року вони вступили у шлюб. З 1990 року разом почали будівництво і закінчили його у 1997 році, збудувавши жилий будинок загальною площею 70.40 м2, жилою 31.10 м2. У період з 1997 року по березень 2008 року збудували два гаражі, літню кухню, обладнану під житло, вбиральню, реконструювали будинок, знесли сіні, в наслідок чого загальна площа зменшилась до 64.20 м2, жила збільшилась до 46.50 м2. Оскільки будівництво будинку вели у період шлюбу сумісними зусиллями, вважають його своєю сумісною власністю і просять визнати за ними право власності на самочинно реконструйований будинок у рівних частках. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач - Макіївська міська рада, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, свого представника до зали суду не направив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, з урахуванням думки позивачів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення. Суд вислухав пояснення позивача [PERSON]., дослідив матеріали справи, і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Позивачі в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.1988 року (а.с.19). Рішенням виконкому Макіївської міської ради від 05.03.1997 року № 112 [PERSON] була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 793м2 за адресою: [ADDRESS] (а.с.15), 3 квітня 1997 року йому видано Державний акт про право приватної власності на землю (а.с.18). 7 квітня 1978 року між виконкомом Центрально-Міської районної ради і [PERSON] був укладений про забудову індивідуального житлового будинку на праві особистої власності(а.с.16). Відповідно до технічного паспорту від 01.12.1997 року, на земельній ділянці містився жилий будинок А-1 з сінями „а-1”(а.с.7,8), згідно відомостей БТІ станом на 20.03.2008 року, в тому числі акту від 21.03.2008 року, на території домоволодіння самочинно збудовані гаражі „Д-1” і „Е-1”, літня кухня „В-2”, вбиральня „Б-1”, будинок маїє погріб, домоволодіння має огорожу та питну колонку, жилий будинок реконструйований, знесені сіні „а-1”, загальна площа будинку становить 64.20 м2, житлова - 46.50 м2, загальна інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 123574 грн (а.с.5-14). Згідно технічного звіту про технічний стан несучих і огороджуючи конструкцій індивідуального домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зробленого Донбаським центром технологічної безпеки ВАТ „УкрНДІпроектстальконструкція ім..В.Н.Шимановського” за технічним станом несучі та огороджуючі конструкції жилого будинку, підвалу під будинком, літньої кухні, двох гаражів, дворової вбиральні знаходяться у нормальному, працеспроможному стані, відповідають класифікаційним ознакам 1 групи і можуть в подальшому експлуатуватися при проведенні поточного ремонту і дотриманні діючих норм і правил (а.с.20-69 ). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст..355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності, в якому можуть бути визначені частки. Відповідно до ст.. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Судом встановлено, що позивачі підчас шлюбу побудували домоволодіння, яке розташоване на належній одному з позивачів земельній ділянці, а тому позивачі є її належними користувачами, домоволодіння збудоване сумісними силами та коштами позивачів, між ними встановлена домовленість, що домоволодіння належить їм у рівних частках, будівництво жилого будинку та надвірних будівель здійснено без належно затвердженого проекту, тому споруди є самочинними. Як вбачається з технічної документації, жилий будинок і всі надвірні будівлі перебувають у доброму технічному стані і можуть в подальшому експлуатуватися, в зв'язку з чим суд вважає за можливе визнати право спільної власності на самочинно збудоване домоволодіння за позивачами в рівних частках.

Outcome: approved