Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-13 00:00:00

В обґрунтування свого позову до відповідачів, позивачі вказують, що на підставі розпорядження органу приватизації Одеської залізниці від 26 березня 1994 року № 279 щодо безоплатного передання згідно із Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду” квартири № [ADDRESS] в м.Одесі в приватну спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], Одеською залізницею було видане Свідоцтво про право власності на житло від 28 березня 1994 року за № 2423, яким посвідчується, що квартира № [ADDRESS] в м.Одесі дійсно належить на правах спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. [INFO]. помер [PERSON], [INFO]. померла його дружина [PERSON], а [INFO]. померла їх дочка [PERSON]. В жовтні 2006 року [PERSON]. звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON], яка складається з частки в квартирі №[ADDRESS] в м.Одесі, що належала цьому спадкодавцеві, надавши при цьому в держнотконтору оригінали правовстановлюючих документів на цю квартиру. Але за запитом держнотконтори позивач отримала в КП „ОМБТІ та РОН” Витяг з реєстру прав власників нерухомого майна, коли позивачі довідалися про наявність державної реєстрації дублікату від 20.06.2001р. вказаного вище Свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року за № 2423, виданого Одеською залізницею, згодом позивачі довідалися, що цей дублікат був оформлений органом приватизації та підрозділом Одеської залізниці - Службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці за заявою [PERSON]. У свою чергу, оформлення і державна реєстрація зазначеного дублікату від 20.06.2001р. Свідоцтва про права власності на житло від 28.03.1994р. за [NUMBER]унеможливлює для [PERSON]. отримання Свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [PERSON]. Вважаючи, що оформлення Службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1994р. за [NUMBER]лише за заявою [PERSON]., але без заяв інших співвласників квартири № [ADDRESS] в м.Одесі та за наявності оригіналу цього Свідоцтва, є незаконним, позивачі звернулися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON]. підтримав позов, підтвердив викладені вище обставини та наполягав на задоволені позовних вимог своїх довірителів [PERSON]. і [PERSON]. Представник Одеської залізниці в особі Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Бессмертна Т.В. визнала позов і пояснила, що дублікат від 20.06.2001 року Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1994р. [NUMBER]було видано на підставі заяви відповідної заяви співвласника квартири № [ADDRESS] в м.Одесі, [PERSON]. про втрату правовстановлюючих документів щодо приватизації цієї квартири. Проте органу приватизації Одеської залізниці не було відомо, що насправді оригінали правовстановлюючих документів на приватизацію вказаної квартири не були втрачені, що, у свою чергу, унеможливлює оформлення дублікатів цих документів. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] на визнали позов, посилаючись, що між [PERSON]. та іншими співвласниками квартири № [ADDRESS] в м.Одесі склалися неприємні стосунки, а тому [PERSON]. не було відомо, що оригінали правовстановлюючих документів про приватизацію зазначеної квартири зберігаються у позивачів. Таким чином, будучи впевненим, що правовстановлюючі документи на квартиру втрачені, [PERSON] звернувся в Службу будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці із заявою про оформлення дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру. Крім того, [PERSON] та його представник [PERSON] вважали, що позивачі пропустили строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позов [PERSON]. і [PERSON]. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що на підставі розпорядження органу приватизації Одеської залізниці від 26.03.1994р. № 279, а саме - Служби будівельно-монтажних і цивільних споруд, яке є підрозділом Одеської залізниці, щодо безоплатного передання згідно із Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду” квартири № [ADDRESS] в м.Одесі в приватну спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], Одеською залізницею було видане Свідоцтво про право власності на житло від 28 березня 1994 року за р.№ 2423, яким посвідчується, що квартира № [ADDRESS] в м.Одесі дійсно належить на права спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. [INFO]. помер [PERSON], [INFO]. померла його дружина [PERSON], а [INFO]. померла їх дочка [PERSON]. Також судом установлено, що 12.06.2001р. відповідач [PERSON] звернувся в Службу будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці із заявою про оформлення дублікатів правовстановлюючих документів щодо приватизації квартири № [ADDRESS] в м.Одесі, посилаючись, що оригінали цих документів були втрачені. На підставі цієї заяви [PERSON]., Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеською залізниці, не переконавшись в тому, що оригінали правовстановлюючих документів щодо приватизації квартири № [ADDRESS] в м.Одесі, дійсно були втрачені, не маючи відповідних заяв інших співвласників цієї квартири та не викликавши їх, видала розпорядження № 4 від 14.06.2001р. про видачу дублікатів документів на право власності на зазначену квартиру, та 20.06.2001 року оформила дублікати цих правовстановлюючих документів та видала їх [PERSON]. Отримавши дублікати правовстановлюючих документів щодо приватизації квартири № [ADDRESS] в м.Одесі, [PERSON] надав дублікат від 20.06.2001 року Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1994р. за р.[NUMBER] в КП „ОМБТІ та РОН”, яке, у свою чергу, здійснило реєстрацію права власності усіх співвласників вказаної квартири на підставі цього дублікату. Проте насправді оригінали правовстановлюючих документів на приватизацію зазначеної вище квартири не були втрачені та дотепер зберігаються у позивачів. В жовтні 2006 року [PERSON]. звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON], яка складається з частки в квартирі №[ADDRESS] в м.Одесі, що належала цьому спадкодавцеві, й за відповідним запитом держнотконтори, отримавши в КП „ОМБТІ та РОН” Витяг з реєстру прав власників нерухомого майна, позивачі довідалися про наявність державної реєстрації дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 1994 року за р.№ 2423, виданого 20.06.2001р. Службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці за заявою [PERSON]., що, у свою чергу, унеможливлює отримання [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [PERSON]. Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Частиною 1 ст.261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на викладені обставини та беручи до уваги, що позивачі лише в жовтні 2006 року довідалися про наявність дублікату від 20.06.2001 року Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1994р. за р.№ 2423, і 12.07.2007р. звернулися до суду з даним позовом, а тому суд вважає, що, по-перше, позивачами не пропущено строк пред'явлення цього позову до суду, і по-друге, що оформлення Службою будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру № [ADDRESS], в м.Одесі, за наявності оригіналів цих документів суперечить діючому законодавству, отже виданий Одеською залізницею дублікат від 20.06.2001 року Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1994р. за [NUMBER]про належність квартири № [ADDRESS] в м.Одесі на правах спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках - підлягає визнанню судом недійсним. Позовні вимоги позивачів щодо визнання дійсним оригіналу виданого Одеською залізницею Свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1994р. за [NUMBER]- є зайвими та підлягають задоволенню, оскільки фактично це Свідоцтво в установленому порядку ніколи не оспорювалося, не оспорюється в цей час та не було визнано недійсним або скасоване. На підставі викладеного і

Outcome: partial