overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/5 частину домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] до Короп'ївської сільської ради звернувся [PERSON], мотивуючи тим, що в [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. В шестимісячний термін він вступив в управління спадковим майном, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлим батьком не було зареєстровано право власності на 1/5 частину житлового будинку. Тому просить, так як він являється єдиним спадкоємцем, визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав. Представник відповідача Короп'ївської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про визнання позову і клопотання розглядати справу за їх відсутністю. В бюро технічної інвентаризації 1/5 частина житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], вартість якого з надвірними будівлями становить 46 572 грн., на право власності не зареєстрований. Інші 4/5 частини зареєстровані на позивача [PERSON]., його матір [PERSON], дружину [PERSON]. та сина [PERSON]. Дане господарство відноситься до категорії колгоспного двору. Після побудови, свідоцтво про право власності на 1/5 частину даного домоволодіння не було видане. Інший спадкоємець першої черги мати позивача [PERSON] від своєї частки спадкового майна відмовилася на користь [PERSON]. Дослідивши усі докази, суд відповідно до ст. 130 ЦК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне задовольнити позов відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки постійно проживає у даному домоволодінні, має право у набуття у власність 1/5 частини будинку, що розташований в [ADDRESS] Суд встановив,що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

у суд з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звернулася [PERSON] до Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просить визначити їй додаткові три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. При цьому позивачка пояснила, що після смерті свого батька [PERSON], що помер [INFO], вона прийняла у спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном. На частину спадкового майна право власності визнала за собою рішенням Козелецького районного суду. Пізніше дізналася, що батьку належало право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Білики» відповідно до сертифікату [NUMBER]. Але вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори на оформлення спадщини за заповітом після смерті батька. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день і місце судового розгляду цивільної справи. При цьому, відповідачем до суду подана заява про визнання позовних вимог, а також клопотання про розгляд цивільної справи у відсутності представника відповідача. Як установлено в судовому засіданні, батько позивачки [PERSON]помер [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Білики» відповідно до сертифікату [NUMBER]. Позивачка із поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини оскільки не знала про існування даного спадкового майна. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. Тому, суд вважає необхідним визначити позивачці додаткові три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини. Суд, відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач по справі визнав позов і вважає за необхідне задовольнити позов відповідно до ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

[PERSON] 11 лютого 2008 року звернулась до суду з позовом до флоринської сільської ради про продовження строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина на належне їй майно. Вона являється спадкоємцем першої черги після смерті матері. Претендує на спадкове майно, але в нотаріальну контору в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки не знала порядку звернення. Просить визначити додатковий строк для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері. Флоринська сільська рада позов визнала, про що сільський голова В.Нікітчук надав письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], але по поважній причині не звернулась в встановлений законодавством строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

[PERSON] 25 лютого 2008 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину не дійсним та про повернення коштів, зазначаючи, що 05.05.2007 року відповідач продав йому житловий будинок [ADDRESS]. 6 листопада 2007 року рішенням Бершадського районного суду було затверджено мирову угоду, згідно якої за ним - [PERSON] було право приватної власності на цілий житловий будинок - А , загальною площею -56.3 кв.м., житловою площею - 32.0 кв .м. , веранда -а, ганок -а-1, літня кухня-Б погріб -Б\під, сарай -В, вбиральня -Г , споруди 1-4, що розташовано [ADDRESS] . Відповідач віддав йому документи, ключі від житлового будинку, але не повідомив про скриті недоліки будинку, чим ввів його в оману. Виявивши дані недоліки він бажає розірвати укладений договір купівлі - продажу і визнати правочин недійсним. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що при укладенні договору купівлі - продажу відповідач не повідомив [PERSON] про недоліки житлового будинку, який продавав, хоча достеменно про них знав. Згідно із ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

В лютому 2008 року позивачка пред'явила позов до відповідачів і просила визначити, що їй та [PERSON], померлому [INFO]року, належить кожному на праві власності по 1/2 частині квартири[ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що квартира[ADDRESS] належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, видного згідно розпорядження від 25 травня 1994 року, № 4917 ВО “Південний машонобудівний завод” їй та її чоловіку - [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Зазначена квартира зареєстрована в КП ДМБТІ у реєстрову книгу за № 165п-84. [INFO]року помер її чоловік - [PERSON]., після смерті якого відкрилася спадщина на &frac12; частку квартири[ADDRESS]. Вона звернулася до Третьої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але їй було рекомендовано звернутись до суду для визначення часток у спільній сумісній власності. Під час приватизації між співвласниками зазначеної квартири не було домовленості про збільшення або зменшення часток у спільній сумісній власності на житло, тому вона вважає, що частки кожного із співвласників, повинні бути визнані рівними, що не суперечить вимогам закону. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про день та час розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу за їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Представник 3-ї Дніпропетровської нотаріальної контори до суду не з”явився, просив розглядати справу за його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленості між ними, законом чи рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1994 року, № 4917 (а.с.7), квартира [ADDRESS]належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]та [PERSON], померлому [INFO]року, після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України 3 березня 2004 року № 20/5 - нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. При оформленні приватизації зазначеної квартири між співвласниками не було домовленості про те, що чиясь частка у спільній сумісній власності буде більшою чи меншою, тому є підстави вважати, що частки співвласників є рівними, тобто, кожному із співвласників належить по 1/2 частині квартири. За таких обставин позов є обґрунтованим, і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

В січні 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08 листопада 2003 року у Красногвардійському відділі РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 731. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] року народження. Сімейне життя не склалося, оскільки у них несумісність характерів, різні погляди на життя, у зв'язку із чим між ними відбувалися сварки та скандали, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2008 року. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно, і звертається до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгяду справи повідомлена, просила розглядати справу за її вудсутність, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] не проживає однією сім'єю з січня 2008 року, вони не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально, і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до СБМУ №4 про стягнення середньої заробітної плати та втрат від інфляції. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та стягнути в його користь 2016 грн. Представник відповідача в судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно через оголошення у пресі у встановленому законом порядку, яке розміщене в газеті "Галичина" від 04.03.2008 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. У відповідності з Постановою Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"(п.20,22), установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненнні,що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення,коли ж він у цей день не був на роботі,-наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок,суд на підставі ст.117 КзпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку,а при непроведенні його до розгляду справи-по день постановлення рішення,якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.У справах,повязаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати,якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасним виконанням рішення. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Надвірнянського районного суду від 18.06.2001 року в користь[PERSON]. з СМБУ №4 стягнуто 662 грн.78 коп. заборгованої зарплати(ас.8). Дане рішення вступило в законну силу. Згідно розрахунку аудиторської фірми "Інформаудит 95" загальна сума заборгованості разом з індексацією становить 1298грн.96коп.(ас.9-10). Загальна сума ,яка підлягає стягненню з СМБУ №4 в користь позивача по справі становить 1961грн.74коп. Дану суму заборгованості не оспорює позивач по справі . 2 У зв'язку з цим дану суму заборгованості слід стягнути з відповідача по справі. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.ст.117,233 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Представник позивача уточнивши свої позовні вимоги у судовому засідання просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надання послуг із забезпечення питною водою і водовідведенню у сумі 1064 гривні 22 копійки. Вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем склалися зобов'язання, згідно яким ВПВКГ ПБК надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою, за яку останній у свою чергу, зобов'язаний вносити платню згідно діючих тарифів, з урахуванням впорядкування квартири й у встановлений час. Квартира, в який проживає відповідач, індивідуальнім водолічильником не обладнана, у зв'язку з чим витрата води в ній визначається згідно додатку № 1, затвердженого рішенням Ялтинського міського виконавчого комітету № 587 від 28 грудня 1996 року. У квартирі зареєстровано один чоловік. Разом з тим, що відповідач систематично недоплачує за послуги, що надаються йому, у зв'язку з чим на сьогоднішній день у нього мається заборгованість у сумі 1064 гривні 22 копійки. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Через відносини, що фактично виникли між сторонами, позивач надає відповідачу послуги із забезпечення питною водою і водовідведенню за місцем його проживання. Згідно ст. 67 ЖК України, платня за комунальні послуги ( водопостачання, газ, теплова енергія і інші послуги), стягуються крім квартирної платні за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Стаття 68 ЖК України зобов'язує наймача своєчасно вносити квартирну платню і платню за комунальні послуги. Разом з тим, відповідач зобов'язання по оплаті за надані йому послуги з водопостачання у повному обсязі не виконав і не виконує належним чином до теперішнього часу, у зв'язку з чим на теперішній час у нього мається заборгованість у сумі 1064 гривні 22 копійки, що підтверджується копією особового рахунку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно умовам договору, вимогам цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Проте добровільно відповідач не погасив заборгованість, у зв'язку з чим вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача також підлягає стягненню і судовий збір на користь держави у сумі 51 гривня, та оплата інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

27 листопада 2007 року позивачі пред'явили позов до відповідача, і просять усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], знявши відповідача з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вказана квартира належить їм на праві приватної власності на підставі свідоцтва [NUMBER]року про право власності на житло. 17 квітня 1997 року відповідач після реєстрації шлюбу з їхньою дочкою був прописаний у квартиру. Одна, сімейне життя не склалось і з 2003 року відповідач залишив їх квартиру і перейшов жити у квартиру [ADDRESS], де мешкає і дотепер. 15 березня 2005 року шлюб дочки та відповідача був розірваний. Речей, які належать відповідачу, у спірній квартирі не має, комунальні послуги він не сплачує, але ухиляється від знаття з реєстрації, чим створює незручності і перешкоди в користуванні власністю, тому вони і просять усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття відповідача з реєстрації. У судовому засіданні позивачка [PERSON]. позов підтримала і просила його задовольнити, позивач [PERSON]. просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, але у суд не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи - не направив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивачів справа розглянута із винесенням заочного рішення. Представники КЖЕП „Південне” Дніпропетровської міської ради та відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в суд не з'явились, просили розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність», власник має право вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Встановлено, що позивачі є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач був зареєстрований в квартирі позивачів, але з березня 2003 року в ній не проживає без поважних причин. Реєстрація відповідача створює позивачам перешкоди в користуванні квартирою, що належить їм на праві приватної власності, створює певні незручності, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

05 грудня 2007 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просила винести рішення, яким шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 березня 2005 року у відділі РАЦС Красногвардійського районного управління юстиції, актовий запис № 110 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказує на те, що в шлюбі з відповідачем знаходиться з 05 березня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2007 року, у зв'язку з тим, що у них повністю різні погляди на життя і побут, не має взаємо порозуміння, відповідач вчиняє сварки та скандали, з того ж часу вони проживають окремо. Повністю втрачено почуття кохання і поваги. Просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що наданий судом строк для примирення не дав результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2007 року, та не поновлювались. Спору про розподіл майна не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, однак поважних причин неявки суду не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити. У відповідності з ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 112 СК України суд виносить рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання одружених та збереження сім'ї перешкоджає інтересам хоча б одного з них. Як встановлено у судовому засіданні, 05 березня 2005 року між позивачкою та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Красногвардійського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб актовий запис № 110 від 05 березня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 822 зроблений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують з листопада 2007 року, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають, за строк, наданий судом для примирення, примирення не відбулось. Шлюб відносить мають формальний характер, збереження його перешкоджає інтересам позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved