Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 47584 грн. і моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а також судові витрати по справі Свої вимоги він обґрунтовує тим, що під час ДТП, яке сталося 28.07.2007 року за їх участю, було пошкоджено автомобіль якій належить йому на праві власності. Також йому було спричинено моральних страждань, які виявились у емоційних стражданнях, порушенням його звичайного образу життя, оскільки без автомобіля дуже тяжко стало добиратися до місця проживання. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений, про що у справі маються докази. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, ще підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.07.2007 року на проспекті Вернанского у м. Сімферополі сталося дорожня транспортна подія за участю водіїв [PERSON], якій керував а/м OPEL OMEGA д/н [NUMBER] і [PERSON], якій керував а/м ВАЗ 21063 д/н [NUMBER]. Про це було укладено протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 124, 130 ч.2 КУоАП України. Постановою Київського районного суду м. Сімферополя від 28.08.2007 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні правопорушення за ст. 124, 130 ч. 2 КоАП України і на нього було накладено штраф у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспорту строком на два роки. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на практику Верховного Суду України щодо застосування цієї норми, суду не треба доказувати обставини ДТП, оскільки висновок щодо винної особи у скоєнні правопорушення встановлено судовим рішенням у виді постанови по справі про адміністративне правопорушення і має преюдиційне значення. Таким чином судом встановлено, що саме за вини [PERSON] сталося вказана подія, в якої було пошкоджено автомобіль OPEL OMEGA д/н [NUMBER], належний позивачеві. Оскільки [PERSON] є власником автомобіля, якім він керував підчас ДТП, то відповідно до ст. 1187 ЦК України, саме він повинен відшкодувати шкоду, завдану його діями при керуванні джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до висновку експерта № 3281 від 11.01.2008 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля OPEL OMEGA д/н [NUMBER] у наслідок ДТП, складає 48141,85 грн. В судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду саме у розмірі, якій встановлено цією експертизою. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. З урахуванням обставин справи,

Outcome: partial