overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

17 січня 2008 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2007р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON]. не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, об'єктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матір'ю. Суд враховує також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача [PERSON]., який працює Шебелінське ЛПУМГ Харків трансгаз. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON]. аліментів в розмірі 1/6 частки від заробітку . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою держмита. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 1448,03 грн. заборгованості за користування тепловою енергією. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач користувався тепловою енергією за місцем його мешкання по [ADDRESS]. Станом на 1.10.2006 р. заборгованість відповідача становить 1448,03грн.. Просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача. Відповідач в судове засідання не з”явилася, але надала заяву, в якій позов не визнала та просила суд применити до неї строк позовної давнини. Справа слухається у його відсутність в порядку заочного судового розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовільнити частково, оскільки сума заборгованості виникла за період, що перевищує трирічний строк позовної давності. Таким чином, сума заборгованості, що підлягає стягненню складає 140 грн. 01 коп., виходячи з наступного: Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов”язаний вносити своєчасно в установленому порядку. Судом встановлено, що позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особистий абонентський рахунок за місцем його мешкання по[ADDRESS]. Відповідно до розрахунків по абонентському рахунку відповідача №4446 заборгованість станом на 1.10.2006 р. становить 140,01 грн., оплату теплозабезпечення абонент здійснював частково. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання сина. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 75 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим було ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, проживають окремо. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає коштів на утримання сина. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а саме те, що він хворіє, неодноразово лікувався в ОПНЛ № 3 з діагнозом “шизоафектний розлад, депресивний тип, депресивно-параноїдний синдром” (а.с.5), інвалідом на даний час не визнаний, ніде не працює, проживає з матір'ю-пенсіонеркою у важких матеріальних умовах (а.с.7-8). Тому з відповідача з врахуванням всіх цих обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, що призвело до втрати між ними почуття любові і поваги. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, місце перебування якого на даний час невідоме, викликався до суду через оголошення в обласній газеті “Галичина” за 31.01.2008 р., в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим було ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08 березня 2002 р., від шлюбу дітей не мають. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, шлюб слід розірвати, витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану - покласти на обидві сторони порівну. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

В грудні 2007 року позивач звернувся в суд до відповідача із позовною заявою про стягнення коштів на його утримання на навчання посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Батьки [PERSON] та [PERSON] розлучилися 19 липня 2005року та батько до його повноліття -[INFO] сплачував аліменти на його утримання. Однак після досягнення повноліття відповідач матеріальну допомогу припинив надавати, хоча знав що він продовжує навчання на третьому курсі денного відділення Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу до 01.07.2009 р. В зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батьки зобов'язані надавати допомогу на час навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років за умови, що він може надавати таку допомогу. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, хоча здоровий, працездатний, працює в Миколаївському портовому елеваторі „Хліб України”, а тому має можливість надавати допомогу, яку він визначає у розмірі 1\6 частки його заробітку . Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач не з'явився, однак направив заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач позов визнав повністю, при цьому підтвердив , що він працює і має можливість надавати аліменти на утримання дорослого сина, який навчається. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, відповідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.ст. 191, 198, 199, 200, 201 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір такої допомоги на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів, при цьому враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів сімї , а також визначає частку доходу батька, який буде стягуватися як аліменти на дитину. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є законні підстави для задоволення позову. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст.80, ст. 81, ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави держмито у розмірі 51 грн. та 7 грн.50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

В заяві до суду [PERSON] вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], що постійно проживала в селі Лісове Барського району Вінницької області. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно яке складається з земельної частки /паю/ в КСП ім.. Куйбишева села Польове Барського району. Що належить спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельний пай серії ВН №008278, виданого Барською РДА 11.02.1997 року та грошових вкладів в Барському ТВВБ Ощадбанку на рахунках №[NUMBER], №[NUMBER], №[NUMBER], яке він прийняв шляхом управління та володіння спадковим майном /ст.. 549 ЦК України в редакції 1963 року /. Він являється спадкоємцем першої черги. Крім нього спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] які відмовились від належної їм частки спадщини. Він звернувся до Барської нотаріальної контори для оформлення спадщини і виявилось, що в свідоцтві про народження мати записана як [PERSON], а у свідоцтві про смерть вона записана як [PERSON]. Таким чином він не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Також і в сертифікаті про право на земельну частку /пай/ та довідці ощадбанку вона записана як [PERSON]. Тому йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним та померлою. А також належність правовстановлюючих документів померлій [PERSON]. В зв'язку з цим він змушений звертатись до суду. На підставі викладеного він просить постановити рішення, яким встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] [PERSON] в селі Лісове Барського району Вінницької області, вказавши, що вона є його матір,ю. Встановити належність правовстановлюючих документів померлій [PERSON] : - сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії ВН №008278 в КСП ім.. Куйбишева села Польове Барського району розміром 3.12 га виданого Барською РДА 11.02.1997 року та довідки виданої Барським ТВВБ Ощадбанку №10001/056 від 24.01.2008 року про належність їй грошових вкладів на рахунках №[NUMBER], №[NUMBER], №[NUMBER]. Визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав свої вимоги. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши свідоцтво про смерть [PERSON] №[NUMBER] (а.с.3) свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.4), довідку виконавчого комітету Лісівської сільської ради (а.с.11) яка засвідчила, що [PERSON] прийняв спадщину, яка залишилась після смерті його матері [PERSON]., яка мешкала в с.Лісове Барського району, заяви [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12, 13), які не заперечують, щоб спадщину прийняв [PERSON] вважає необхідним позовну заяву задовольнити, оскільки [PERSON] являється спадкоємцем першої черги, вступив в фактичне управління спадковим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] народження, матір'ю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина в розмірі ј частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Відповідач позов визнав повністю. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки. Тому, відповідно до ст. 180 СК України, з нього необхідно стягувати аліменти на її користь на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі ј частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею витрати на правову допомогу. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору та на користь УДК в м. Сміла витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2003 року, з цього часу мешкають окремо, оскільки між ними склалися неприязні відносини із-за постійних сварок та суперечок з різних питань сімейних відносин, на підставі яких вони стали чужі одне одному, чоловік не працював і не забезпечував сім”ю матеріально, спільне господарство не ведуть. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач з позовом згодний, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв»язку з наступним. Як вбачається з пояснень сторін сім'я розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2003 року, спільне господарство сторони не ведуть, спір про спільне нажите майно відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] необхідно залишити проживати з матір»ю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача належних сум при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював у відповідача. При звільненні з роботи йому не були виплачені всі належні суми. Просить задоволити позов. Представник позивача, згідно заяви, позов підтримав, просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача, згідно заяви, позов визнав. Просить справу розглянути у його відсутність. За положеннями ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову в стадії попереднього розгляду, не розглядаючи справу в судовому засіданні. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивач працював у відповідача. Підприємство має заборгованість перед позивачем. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача та держави підлягають до стягнення судові витрати, відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача належних сум при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював у відповідача. При звільненні з роботи йому не були виплачені всі належні суми. Просить задоволити позов. Представник відповідача позов визнав. За положеннями ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову в стадії попереднього розгляду, не розглядаючи справу в судовому засіданні. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб. Як встановлено в судовому засіданні, позивач працював у відповідача. Підприємство має заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати, відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Відповідач в судове засіданні двічі не з'явився, хоча належним чином був попереджений про місце і час судового розгляду справи (про що свідчать розписки про вручення рекомендованого листа з судовою повісткою). Причин неявки суду не повідомив. Письмових заперечень на позовну заяву суду не подав. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь збитки, завдані самовільним підключенням (порушенням правил КЕЕ для населення) в сумі 377 гривень 26 копійок та судові витрати в сумі 81 гривні. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що електромонтерами Рівненського сільського РЕМ при проведенні обходу споживачів електроенергії в с. Н.Українка Рівненського району з метою перевірки схем обліку та зняття контрольних показників, виявлено порушення Правил користування електроенергією Відповідачем. Порушення полягало у самовільному підключенні до електромереж. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечив. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Факт користування відповідачем електричною енергією підтверджується Актом про порушення Правил користування електричною енергією, який було складено 18 травня 2007 року. Розмір збитків обраховано відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. Після нарахування збитків протягом місяця відповідач частково сплатив борг у сумі 300 гривень, що підтверджує визнання ним свого боргу. Зобов'язання по оплаті за спожиту енергію виникає у відповідача на підставі положень п. 48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 26 липня 1999 року № 1357, відповідно до якого споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідач, як встановив суд за наявними у справі документами, самовільно підключився до електромереж. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на підставі наведеного, п.п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 26 липня 1999 року № 1357, ч. 4 ст. 26, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», ст. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №245, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного проживання дітей не мають. Шлюбні відносини припинили в жовтні 2007 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні сімейних питань не приходили до спільної згоди, на підставі чого виникали часті сварки, непорозуміння. З багатьох спроб на примирення, жодна себе не виправдала. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №245. Від спільного проживання дітей не мають. Шлюбні відносини припинили в жовтні 2007 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні сімейних питань не приходили до спільної згоди, на підставі чого виникали часті сварки, непорозуміння. З багатьох спроб на примирення, жодна себе не виправдала. Проживають окремо. Позивач просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши думку позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, сторони втратили повагу один до одного, миритися категорично не бажають, проживають окремо, а тому подальше збереження сім'ї та примирення не можливі.

Outcome: approved