Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулися до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Красноармійської міської ради про визнання права власності на &frac12; частку квартири за спадщиною. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер чоловік першого позивача і батько другого позивача, [PERSON], який постійно мешкав у м. Красноармійську, Донецької області по [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з &frac12; частки квартири, яка знаходиться на земельній ділянці Красноармійської міської ради, Донецької області, за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, [ADDRESS], яка складається з двох жилих кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, передпокою - загальною площею 47,5 кв.м., жилою площею - 28,1 кв.м. Інша &frac12; частка квартири належить їй, першому позивачу, [PERSON]. Ця квартира належить їй і померлому чоловіку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом державного майна України по місту Красноармійську Донецької області 17 березня 1998 року за № 6121, зареєстрованого у Красноармійському БТІ 23 березня 1998 року. Вони спадщину після смерті [PERSON] прийняли, подавши заяву про прийняття спадщини до Першої Красноармійської державної нотаріальної конторі у встановлений Цивільним кодексом України шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Вони не мають можливості оформити право власності на вказане спадкове майно, оскільки в свідоцтві про право власності на житло і в технічному паспорті на квартиру не вказані частки квартири, яка належить кожному, тобто не відомо, яка частка квартири є спадковим майном. Тому вони вимушені звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивачка, [PERSON], вказала, що вона перебувала с померлим у юридичному шлюбі з 21 серпня 1970 року, квартиру з померлим вони приватизували одночасно, тому ця квартира є їх спільною сумісною власністю. Виходячи з наведеного позивачі просять суд визнати право спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, [ADDRESS] за [PERSON] і [PERSON] у рівних частках, тобто за кожним на &frac12; частку вказаної квартири. Крім того, позивачі просять визнати за нами право власності на &frac12; частку квартирі, тобто за кожним на &frac14; частку квартирі, за спадщиною, яка залиши лося після смерті [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні позивачі доводи своєї позовної заяви підтримали та наполягали на її задоволенні у повному обсязі . Представник відповідача позов визнав, про що надав суду письмову заяву (а.с. 16,17), в якій вказав, що він не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі і просить ухвалити рішення при попередньому розгляді справи, без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 1268 ч.5 Цивільного кодексу України позивачі визнаються такими, що прийняли спадкове майно оскільки вони звернулися до Державної Красноармійської нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк, і за ними можливо визнати право власності на спадкове майно, згідно зі ст., ст. 13, 48 Закону Україні „Про власність”. Крім того, у відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України позивачі мають право придбати право власності з підстав, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому цей позов підлягає задоволенню. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та,

Outcome: approved