Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14316,47 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.. вказуючи на те, що 15 травня 2007р. на вул.. Шевченка в м. Підгайці сталася ДТП у результаті якої автомобіль „Москвич" під керуванням відповідача [PERSON] слідуючив напрямку з м. Підгайці по головній дорозі при здійсненні повороту ліворуч, виїхав на зустрічну полосу руху і при цьому зіткнувся з його автомобілем „ВАЗ-21114".. який рухався по головній дорозі на зустрічній полосі в напрямку м. Підгайці. Вважає, зіткнення сталося з вини водія [PERSON], який порушив пп..12.3, 10.4. Правил дорожнього руху не вживши заходи безпеки руху транспортного засобу та порушивши правила здійснення повороту. Наслідком цієї пригоди стало пошкодження його автомобіля на загальну суму 14316,47 грн. у зв'язку з чим просив відшкодувати заподіяння даної матеріальної шкоди.. Просив також стягнути 10000грн. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в пошкодженні автомобіля, що стало причиною його моральних страждань, порушенні встановленого ритму його життя, реалізації його намірів. Оскільки його діяльність пов'язана з постійним використанням автомобіля.. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просить задоволити його. Відповідач позов не визнає в задоволенні просить відмовити так як вважає, що ДТП сталося внаслідок обоюдної вини сторін. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 травня 2007р. на вул.. Шевченка в м. Підгайці на головній дорозі сталася доржньо транспортна пригода в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON], з автомобілем „Москвич", який належить відповідачу [PERSON] , де був пошкоджений автомобіль позивача на суму 14013,47 грн. Ця обставина сторонами не оспорюється. Причиною зіткнення транспортних засобів було недотримання відповідачем вимог пп..12.3, 10.4. Правил дорожнього руху, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення водієм [PERSON] від15.05.2007р. та постановою Підгаєцького районного суду від 26 червня 2007р.,згідно якої [PERSON] визнано винним за ст..124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала чинності, та не скасована. Крім того дані обставини підтверджено, зокрема, звітом №118 ЗАТ Український центр після аварійного захисту „Експрес -Сервіс" про оцінку автомобіля, протоколом огляду транспорту від. 18 травня 2007р. У судовому засіданні встановлено, що після проведення автотехнічного дослідження пошкодженого автомобіля, позивач провів відновлюваний ремонт автомобіля марки [NUMBER]. за свої кошти , деталі до автомобіля він брав на стихійному ринку, тому вартість відновлюваного ремонту на суму 14316,47 грн. підтвердити не може. Затрати поніс на значно вищу суму, ніж та, що вказана у звіті. Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що ДТП сталось внаслідок грубої необережності самого позивача, який порушив правила дорожнього руху, зокрема п.12.4, так як в межах населеного пункту керував автомобілем із швидкість що значно перевищувала 60 км/год., а тому не вжив заходів щодо об'їзду його автомобіля. Крім того, відповідач посилався на те,що він пенсіонер, одержує мінімальну пенсію, тому відшкодувати шкоду позивачу він не має змоги. Суд приймає до уваги дані доводи, спрямовані на переоцінку доказів, пов'язаних з діями водія позивача і спростування вини лише відповідача.. Ці обставини були предметом перевірки і виходячи з висновку спеціаліста №5-524 від 03.10.2007р. НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області, вбачається, швидкість руху автомобіля марки „ВАЗ-21114" перед застосуванням водієм екстреного гальмування, могла складати величину приблизно 75...78 км/год в залежності від коефіцієнта зчеплення коліс з дорожнім покриттям. Дійсне значення швидкості руху автомобіля „ВАЗ-21114" могло складати більшу величину, враховуючи те,що частина кінетичної енергії транспортного засобу була затрачена на залишкові деформації та руйнування елементів автомобіля під час зіткнення із автомобілем „Москвич" Даний висновок підтверджує доводи відповідача про те. що позивач також допустив порушення так як, в межах міста перевищив максимальну швидкість транспортного засобу в зв'язку з цим і по його вині відбулось зіткнення автомобілів. Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Виходячи із вищевказаного суд приходить до переконання, що позивачем порушено п.12.9 „б" так як він перевищив максимальну швидкість, яка дозволяється в населеному пункті Заслуговує на увагу суду також і висновок експерта акт №71 Тернопільського відділення КНДІСЕ МЮ України з якого видно, що у даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних з урахуванням нормативного часу реакція водія, водій автомобіля [PERSON] мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення і тим самим уникнути ДТП. Що стосується дій відповідача по даній експертизі вбачається наявність технічної можливості у водія автомобіля Москвич ІЖ -2715-01 уникнути зіткнення з транспортним засобом позивача [PERSON] залежала від виконання водієм [PERSON] технічних вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, у водія автомобіля Москвич ІЖ -2715-01 не було перешкод технічного характеру діяти у відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України. Згідно з ст..П93 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Отже, суд вважає, що здобуті докази дають підставу прийти до висновку, про наявність грубої необережності зі сторони [PERSON], а отже і до висновку, що в спричиненні шкоди є вина не лише відповідача [PERSON], але і позивача [PERSON], тобто в їх діях є змішана вина. Проаналізувавши докази в справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що вчиненні ДТП є вина обох сторін, оскільки позивачем порушено Правил дорожнього руху, що підтверджено висновком експерта, а тому суд вважає що вина позивача у вчиненні ДТП становить- 30%, а відповідно відповідача [PERSON] становить -70 %. Із матеріалів справи, а саме із висновку ЗАТ Українського центру після аварійного захисту „Експрес-Сервіс"від 18.05.2007р. вбачається, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових ДТЗ Сврз та величини ВТВ складає 14013, 47 грн. Таким чином з врахуванням ступеня вини відповідача 70% від суми збитків 14013,47 грн. збитки тепер будуть становити - 9809,43 грн. Позивач [PERSON] отримав страхові кошти за пошкоджений автомобіль в сумі 8806 грн. Таким чином сума збитків, яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON]- 1003,43 грн. Оскільки, шкода виникла внаслідок незаконних дій сторін, обоюдно,. тому суд з урахуванням усіх обставин, пов'язаних з ДТП. та ступенем вини сторін кожного вважає, що до часткового задоволення підлягають ці позовні вимоги позивача, сума збитків, яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON]- 1003,43 грн. За проведення експертизи позивачем оплачено кошти в сумі 303 грн, про що свідчить квитанція В зв'язку з цим. слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] від суми 303 грн.-70% =212,10 грн. за проведення експертизи. Відповідно до вимог ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Заслуговує на увагу посилання позивача на те. що відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях в зв'язку неможливість використовувати транспортний засіб, фактично припинено його господарську діяльність, в день пошкодження автомобіля він виконував свої обов'язки пов'язані з його підприємницькою діяльність, які змушений був припинити виконувати та цілий день вирішувати питання стосовно оцінки пошкоджень на станції технічного обслуговування, ремонту автомобіля за власний кошт, зясовувати стосунки з відповідачем упродовж досудового періоду. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що шкода позивачу (як матеріальна, так і моральна) заподіяна з обоюдної вини сторін. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в частині, яка доведена позивачем у судовому засіданні. Водночас, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер і розмір спричинених позивачу моральних страждань, тяжкість спричиненої моральної травми, а також матеріальне становище відповідача, який не працює і є пенсіонером. Також, з урахуванням того, що позивач тривалий час був позбавлений можливості користуватись автомобілем (він використовував автомобіль в робочих цілях і це підтверджено в судовому засіданні), тож вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права, суд вважає, що такими діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 1000 грн.

Outcome: partial