Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

[PERSON] 21.02.08р. звернулася до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Дружба народів” (далі СТОВ “Дружба народів”) про визнання договору з купівлі-продажу домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] дійсним та визнання на нього права власності, мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем після смерті своєї матері, яка померла[INFO]. Мати у 1964 році укладала з колгоспом „Дружба народів” договір з купівлі-продажу цілого жилого будинку. При зверненні у даний час до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право власності на зазначене домоволодіння їй було відмовлено через те, що угода з купівлі-продажу будинку не була посвідчена нотаріально. У попередньому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги [PERSON]., пояснивши, що позивач проживає в жилому будинку, розташованому по[ADDRESS] з дня його придбання. Договір з купівлі-продажу домоволодіння укладався матір'ю позивача[PERSON]. та колгоспом „Дружба народів” 03.09.1964 року. Після смерті [PERSON] відкрилося право на спадщину. Вважаючи себе єдиним спадкоємцем після смерті матері позивач звернулась до Петрівської сільської ради для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно лише у 2007 році, де їй було відмовлено через відсутність нотаріально посвідченого договору з купівлі-продажу. Просила позовні вимоги[PERSON]. задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача СТОВ „Дружба народів” Трачук Т.Л., діюча на підставі довіреності, позовні вимоги [PERSON]. визнала, не заперечувала щодо визнання договору з купівлі-продажу домоволодіння, укладеному з колгоспом „Дружба народів” 03.09.1964р. дійсним та визнання за позивачем права власності на придбаний будинок, оскільки усі істотні умови угоди були сторонами виконані, але договір не було посвідчено в нотаріальному порядку. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 03 вересня 1964 року [PERSON]. придбала у колгоспі „Дружба народів” домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що підтверджується укладеним між ними договором. Сума вартості домоволодіння була повністю сплачена покупцем у 1969 році, що підтверджується довідкою СТОВ „Дружба народів” від 04.02.08р. № 114, а також записом на договорі (а.с.6). [PERSON]. померла 23.04.1994 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Петрівською сільською радою Красногвардійського району АР Крим 25.04.94р. (а.с.5). Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON]., яка проживає у зазначеному будинку і значиться зареєстрованою за вказаною адресою з 25.01.1973 року, що підтверджено представником позивача в судовому засіданні та даними паспорту позивача (а.с.4). Спірне домоволодіння на балансі СТОВ „Дружба народів” не перебуває, що підтверджується довідкою відповідача № 114 від 04.02.08р. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.128 ЦК України в редакції 1963 року, яке було дійсним під час виникнення спірних правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (та ж сама норма закріплена і в ст.47 ч.2 ЦК України в редакції 1963р.). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст.334 ч.4 ЦК України). Отже, на підставі наданих та оцінених у сукупності доказів, суд дійшов висновку, що істотні умови угоди з купівлі-продажу домоволодіння цілком виконані, продавцем передано, а покупцем прийнято жилий будинок з надвірними будівлями та сплачено повну суму його вартості. Договір було укладено в простій письмовій формі і не посвідчено нотаріально. На даний час одна сторона правочину померла, а друга реорганізована. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе визнати договір з купівлі-продажу домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] від 03.09.1964р. дійсним та визнати за[PERSON]. право власності на зазначене домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved