Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, пославшись на ті обставини, що вона є власником !/2 частини буднику за адресою [ADDRESS] та постійно проживає у зазначеному будинку. За її згодою у будинку були зареєстровані її онук [PERSON] та його дружина [PERSON] з 19.10.2005 року. Однак з часу реєстрації у будинку і до цього часу відповідачі не проживають за місцем реєстрації, комунальні платежі не сплачують, витрат на утримання будинку не несуть. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі відмовляються, у зв'язку з чим звертається до суду та просить визнати такими, що втратили право користування [PERSON] та [PERSON] житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку з вказаної адреси та стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати солідарно. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги частково, а саме в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та стягнення судових витрат та послалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд визнає неявку відповідачів у судове засідання без поважних причин. Представник третьої особи у судове засідання повторно не з'явився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника. Приймаючи до уваги викладене суд визнає неявку представника третьої особи з поважних причин та вважає, що неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст.224 ЦПК України в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.1990 року, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за № 2-991 позивачка є власником 1\2 частини будинку за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва ( а. с. 83) та довідкою ОКП « Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» ( а. с. 84). На час розгляду справи у суді у будинку ареєстровано сторони по справі, що підтверджується копією будинкової книги ( а. с. 6-9). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду акти від 18.01.2007 року, 27.03.2007 року, 15.05.2007 року, 12.07.2007 року, 12.09.2007 року складений сусідами та посвідченого квартальним комітетом № 20 Кіровського району м. Кіровограда ( а. с. 10-14) про те, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS], однак не проживають з часу реєстрації протягом останніх шести місяців. Спірні правовідносини регулюються Главою 29 Захист права власності та Главою 32 Право користування чужим майном ЦК України. Відповідно до ст. 386 ч. 2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 406 ч. 1 п. 4 ЦК України сервітут припиняється припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітут. Приймаючи до уваги, що відповідачі є членами сім'ї позивачки, що є власником 1\2 частини будинку за адресою [ADDRESS], не проживають у ньому з часу реєстрації з 19.10.2005 року, тому суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7, 5 грн. та сплачений судовий збір у сумі 17 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved