Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що 28.04.1982 року міським бюро РАГС міста Йошкар-Ола Марійської АРСР за актовим записом № 713 зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Шлюбні відносини між ними фактично припинились, між собою втратили порозуміння, повагу та любов, мають різні характери та погляди на життя. Стверджувала про неможливість збереження сім'ї з відповідачем, оскільки між ними склались неприязливі відносини. Зазначила, що мають з відповідачем спільну дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Повідомила, що перебуває в шлюбі вперше. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що дитина фактично знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, з доводами позивача погодився. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні за таких підстав. 28.04.1982 року міським бюро РАГС міста Йошкар-Ола Марійської АРСР за актовим записом № 713 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинились, проживають вони окремо з весни 2007 року, між собою втратили порозуміння, повагу та любов, мають різні характери та погляди на життя, їх сімейні відносини не побудовані на почуттях поваги, дружби, взаємодопомоги. Дані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі та поясненнями позивача і відповідача. Згідно ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню. В даному випадку спір про місце проживання дитини відсутній. Відповідач є батьком дитини, а тому в силу ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. За змістом ст. 181 СК України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. У всякому випадку, при визначенні розміру аліментів, суд зобов'язаний врахувати обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші суттєві обставини. Враховуючи вище перелічені обставини, визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини власного доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved