Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 травня 2007р., приблизно о 12.00. по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі з боку вул. Векслера в напрямку вул. Лиманна, при наявності трьох смуг руху, рухався технічно справний автомобіль марки Ніссан Блюберд, [NUMBER], під керування відповідача. На пішохідному переході в районі перехрестя з провулком Іллічівським, водій автомобіля Ніссан Блюберд, [NUMBER], виконував розворот не з крайнього лівого положення на проїзній частині, при цьому він також не надав перевагу в русі автомобілю Ніссан Прем'єра, [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в прямому попутному напрямку, по смузі реверсивного руху, в результаті чого відбулось зіткнення між автомобілями. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач стверджує, що відповідач свою вину у вчиненні ДТП не визнав. Однак вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.06.2007р., а також Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2007р. Позивач провів автотоварознавче дослідження щодо встановлення матеріальної шкоди, яка була спричинена внаслідок ДТП. Відповідно до звіту Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, вартість матеріальної шкоди внаслідок ДТП склало суму у розмірі 17345 гривень 47 копійок. За проведення експертної оцінки автомобіля була сплачена сума в розмірі 150 гривень та 154 гривні 07 копійок за проведення автотехнічного дослідження. та Вартість направлення телеграми відповідачу склало суму в розмірі 13 гривень 32 копійки. Крім того, позивач скористався послугами евакуатора для транспортування транспортного засобу з місця ДТП. Вартість послуг евакуатора склала суму у розмірі 250 гривень. Додаткові витрати, пов'язанні із збереженням автомобіля склали суму у розмірі 241 гривня 69 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, оскільки він тривалий час був позбавлений можливості працювати та забезпечувати свою родину, був змінений його звичайний образ життя, пов'язаний з використанням автомобіля. Так, були відкладені заплановані сімейні поїздки, виникли незручності з доставкою продуктів харчування та ін.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, і пояснив, що автомобіль є його основним засобом пересування, та у зв'язку з ремонтом автомобіля був порушений його звичний устрій життя, пов'язаний з використанням автомобіля. Він намагався вирішити спірне питання мирним шляхом, однак відповідач не збирався відшкодувати шкоду. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач також є винним у вчиненні ДТП, оскільки він рухався із перевищенням швидкості руху, що й спричинило зіткнення. Вона також пояснила, що відповідач - людина похилого віку та у нього скрутне матеріальне становище. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 28 травня 2007р., приблизно о 12.00. по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі з боку вул. Векслера в напрямку вул. Лиманна, при наявності трьох смуг руху, рухався технічно справний автомобіль марки Ніссан Блюберд, [NUMBER], під керування відповідача. На пішохідному переході в районі перехрестя з провулком Іллічівським, водій автомобіля Ніссан Блюберд, [NUMBER], виконував розворот не з крайнього лівого положення на проїзній частині, при цьому він не надав перевагу в русі автомобілю Ніссан Прем'єра, [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в прямому попутному напрямку, по смузі реверсивного руху, в результаті чого відбулось зіткнення між автомобілями. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою ДАІ про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.06.2007р., а також Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2007р. В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.06.2007р. в діях водія [PERSON], є порушення пп. 10.7., 10.1., 10.4 ПДР, а саме, що водій [PERSON], при виконанні розвороту на пішохідному переході не з крайнього лівого положення не проїжджій частині, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху та не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався у прямому попутному напрямку, що й призвело до чинних наслідків. В діях водія [PERSON] є порушення п. 12.4 ПДР, яке виразилось в тому, що він, керуючи автомобілем, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункту, що підтверджується автотехнічним дослідженням, проведеним ОДНІСЕ № 5733 від 13.06.2007р., однак дане порушення не полягає в прямому причинному зв'язку з наслідками, які наступили. Крім того, в матеріалах справи про відмову в порушенні кримінальної справи є висновок експерта ОНДІСЕ № 5733 від 13.06.2007р., відповідно до якого водія автомобіля Ніссан Прем'єра, [NUMBER], не мав технічної можливості уникнути зіткнення як при русі зі швидкістю 80 км/г., а так само при русі зі швидкістю 60 км/г. Таким чином, винним у вчиненні ДТП, яка сталося, є саме відповідач [PERSON], оскільки саме в зв'язку з його неправомірними діями є причинний зв'язок з наслідками, які наступили. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу спричинену матеріальну шкоду. Так, згідно звіту № 1299 про незалежну оцінку легкового автомобіля Ніссан Прем'єра, [NUMBER], вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена позивачу склала суму у розмірі 17345 гривень 47 копійок. (а.с. 12-31) Вартість проведення експертної оцінки автомобіля склала суму у розмірі 150 гривень, (а.с. 47). Вартість проведення експертного дослідження з питань дослідження обставин ДТП, яке проводило ОНДІСЕ склало суму у розмірі 154 гривні 07 копійок (а.с. 44, 48). Вартість направлення телеграми відповідачу склало суму у розмірі 13 гривень 32 копійки. (а.с. 43). Вартість послуг евакуатора склала суму у розмірі 250 гривень. Додаткові витрати, пов'язанні із зберіганням автомобіля на штрафмайданчику склали суму у розмірі 241 гривня 59 копійок. (а.с.45-46). У зв'язку з тим що відповідачем, а також його представником не доведені обставини, які підтверджують відсутність його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги про відшкодування матеріального збитку підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач висунув також вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2000 гривень 00 копійок, оскільки у зв'язку з неможливістю експлуатувати автомобіль позивачу доводиться витрачати додатковий час, ним перенесені моральні страждання, порушений його звичний режим дня й роботи. Суд вважає, що позивач переніс моральні страждання в результаті дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в зв'язку з неможливості експлуатувати автомобіль, був порушений звичний режим дня й роботи позивача, що від нього потребувало організації додаткових зусиль для забезпечення життєдіяльності. Однак розмір позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди необґрунтовано завищений. На думку суду, моральна шкода підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1000 гривень, оскільки вищевказаний розмір моральної шкоди відповідає обставинам справи. Представник відповідача в судому засіданні не просив суд повернути пошкоджені деталі, та як поясняв відповідач вони фактично знищені під час ДТП. З відповідача підлягає також стягненню державне мито на користь позивача у розмірі 190 гривень 04 копійки, а також витрати за інформаційне-технічне забезпечення процесу у розмірі 30 (тридцять гривень).

Outcome: partial