Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовною заявою посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON] і бабусі [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого в [ADDRESS]. На зазначений будинок був залишений заповіт від 05.06.1990 року, засвідчений секретарем Введенської селищної ради Владимировою Н.І. у вигляді єдиного документа підписаного двома особами від імені [PERSON]. та [PERSON]., який позивачка вважає фіктивним і незаконним, оскільки [PERSON]. біла неграмотною і особисто не могла поставити свій підпис на заповіті і раніше вже розпорядилась своєю спадщину, уклавши заповіт від 25.11.1968 р. на користь свого сина [PERSON]., а [PERSON]. не мав наміру заповісти своє майно відповідачці по справі [PERSON]., а висловлював намір залишити все своє майно позивачці у зв'язку з чим і просить визнати заповіт від 05.06.1990 р. недійсним та визнати за нею право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом. Крім того, в свідоцтві про право власності на ім'я [PERSON] була допущена помилка і його прізвище було записано через букву «а» хоча згідно його свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, довідки про смерть його прізвище записано через букву «о» - [INFO]. Для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. позивачкою, необхідно встановити факт приналежності йому свідоцтва про право власності на &frac12; частину житлового будинку в [ADDRESS] від 15.01.1975 р. на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. та її представник адвокат [PERSON]. ( а.с. 110) позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON]., її представник адвокат [PERSON]. ( а.с.100), відповідач Введенська селищна рада позов визнали частково: в частині встановлення факту приналежності документу визнали повністю пояснивши, що дійсно в свідоцтві про право власності на ім'я [PERSON] була допущена помилка і його прізвище було записано через букву «а» хоча згідно його свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, довідки про смерть його прізвище записано через букву «о» - [INFO], проти задоволення позову в цій частині не заперечують. В частині визнання заповіту недійсним і визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом за позивачкою не визнали пояснивши, що заповіт укладений [PERSON]. та [PERSON]. за їх власним волевиявленням. Представник Введенської селищної ради Владимирова Н.І. визнала, що ненавмисно порушила Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України» від 25.08.1994 р. за якою посвідчення заповітів від імені кількох осіб не допускається, але наполягала на тому, що [PERSON] та [PERSON] особисто підписували заповіт в її присутності, без впливу на них, за власним волевиявленням. Неграмотна [PERSON]. підписала заповіт від свого імені повторивши написаний секретарем Володимировою полу печатним шрифтом підпис «[PERSON]». Допитана в судовому засіданні в якості експерта [PERSON]. пояснила, що на підставі ухвали Чугуївського міського суду від 7 червня 2006 року проводила судово-почеркознавчу експертизу по справі. Ухвала суду надійшла в січні 2007 р., експерту були надані для експертизи 2 заповіти та книга реєстрації заповітів Введенської селищної ради. Оскільки матеріалу було недостатньо і було необхідно здійснити оплату за проведення експертизи, в суд було надіслано клопотання про надання додаткового матеріалу і сплату експертизи. Після надання додаткових матеріалів, в тому числі зразків вільного почерку, 16.01.2007р. експертом знову було заявлено клопотання щодо витребування зразків вільного письма [PERSON]. та [PERSON]. 19.02.2007 р. експерту поступили необхідні документи, але і цього матеріалу було недостатньо. Після заявлених експертом клопотань від 29.03.2007 р. і 25.04.2007 р. і надання додаткових матеріалів експерт на підставі наданих документів змогла зробити висновок, який міститься в матеріалах справи за № 274 від 22.05.2007 р. Відповідно до « Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» експерт сам визначає скільки йому необхідно матеріалу для дослідження. [PERSON]. було надано достатньо матеріалу для того щоб впевнено стверджувати, що підписи в заповіті від 05.06.1990 р. та в книзі реєстрації нотаріальних дій Введенської селищної ради виконані не [PERSON]. Питання про виконання [PERSON]. не вирішувались через причини, вказані в дослідницькій частині висновку експерту. [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що [PERSON]. доводиться їй колишнім чоловіком. Після розлучення в 1971 р. вони не підтримували відносини, але її онука - донька позивачки [PERSON] навідувала діда [PERSON]., який висловлював намір заповісти все своє майно їй та її матері - позивачці [PERSON] Свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що часто спілкувалась зі своїм сусідом [PERSON]., який радів, що до нього стала навідуватись онука [PERSON] і він бажає все віддати їй з матір'ю [PERSON]., ніколи не висловлював намір заповісти своє майно [PERSON]. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. її мама, [PERSON]. - брат. [PERSON]. померла в 1997 р., [PERSON]. помер в 2004 р. У квітні 2005 р. [PERSON] серед листів знайшла заповіт [PERSON]. і [PERSON]. від 05.06.1990 р., яким вони заповіли своє майно доньці свідка [PERSON]. Цей заповіт вона віднесла в Введенську селищну раду, де секретар Володимирова обіцяла допомогти оформити спадщину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживала разом з [PERSON]. і перебувала з ним у фактично шлюбних відносинах. [INFO] помер в 2004 р., при житті ніколи не висловлював намір заповісти своє майно [PERSON]., оскільки після розлучення з її матір'ю відносини з нею не підтримував, онука [PERSON] приїздила в 2002-2003 рр. декілька разів, але свідок з нею не розмовляла. З [PERSON]. свідок мешкала разом, але ж [PERSON]. про заповіт нічого не говорила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. завіряв її, що має бажає все своє майно заповісти [PERSON], якій в житті нічого не дав і свідку, яка доводиться йому онукою. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, книгу реєстрації нотаріальних дій Введенської селищної ради приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Судом по справі встановлені такі обставини: Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15.01.1975 р. [PERSON] є власником &frac12; частини житлового будинку[ADDRESS]( а.с.9). За довідкою Введенської селищної ради № 100 від [INFO] ( а.с.13) [PERSON]. помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть Введенської селищної ради зроблено відповідний запис. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15.01.1975 р. [PERSON] є власником &frac12; частини житлового будинку[ADDRESS]( а.с.10). [PERSON]. померла 1[INFO] згідно свідоцтва про смерть ( а.с.7). За заповітом від 05.06.1990 року [PERSON] і [PERSON] заповіли все своє майно [PERSON]. Зазначений заповіт оформлений у вигляді єдиного документа, містить два підписи, які засвідчені секретарем Введенської селищної ради Володимировою Н.І. як підписи [PERSON]. і [PERSON]. ( а.с.4). Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування майна, до яких слід застосовувати норми цивільного законодавства станом на 1990 рік - на момент укладення заповіту. Згідно ст. 534 ЦК України ( в редакції 1963 року) кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одному або декілька особам…, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За правилами ст. 542 ЦК України ( в редакції 1963 року) заповіт повинен укладатись в письмовій формі із зазначенням місця та часу його укладення, власноруч підписаний заповідачем та нотаріально посвідчений. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів, сільських, селищних і міських рад від 25.08.1994 р. № 22/5 затв. Міністерством юстиції України п.33 - заповіт повинен бути укладений та підписаний заповідачем особисто та містити волевиявлення однієї особи в особистому заповіті, а не декількох. Відповідно до ст.37 Закону «Про нотаріат», Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 18.06.1994 р. з наступними змінами та доповненнями (надалі Інструкції), до нотаріально посвідчених прирівнюється заповіт, який посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, якщо у населеному пункті немає нотаріусу. Як вбачається із тексту заповіту ( а.с.4, 48), та пояснень секретаря Введенської селищної ради Володимирової Н.В., яка в судовому засіданні визнала, що порушила вимоги п.82 Інструкції відповідно до якої посвідчення заповіту через представників, а також від імені декількох осіб не допускається і посвідчила заповіт від імені двох осіб [PERSON]. і [PERSON]. Крім того, як вбачається з пояснень сторін, свідків, тексту заповіту від 25.11.1968р. ( а.с.8), [PERSON] була не писемною. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України, якщо заповідач внаслідок фізичного недостатку, хвороби або з інших причин не може особисто підписати заповіт, за його дорученням і в присутності нотаріуса або посадової особи текст заповіту у присутності заповідача підписує інша особа. Ці вимоги закону, враховуючи неписьменність [PERSON]., секретарем Введінської селищної ради Чугуївського р-ну Харківської області також виконані не були. За висновками судово-почеркознавчої експертизи № 274 від 22.05.2007р. ( а.с. 88-99) підпис від імені [PERSON]. в екземплярі заповіту від 05.06.1990 р.( а.с.4), розташований у рядку «ПОДПИСИ», під підписом від імені [PERSON]., в екземплярі заповіту ( а.с.48), підписи від імені [PERSON]. в заповіті ( а.с.4, 48) та в книзі реєстрації нотаріальних дій Введенської селищної ради ( аркуш наданого документа 29 за № 110) виконаний не[PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON]. був дієздатним, грамотним, фізично міг писати і читати, за ст. 541 ЦК України та п. 82 Інструкції він повинен був заповіт підписати особисто. Суд критично ставиться до стверджень відповідача [PERSON]., секретаря Введенської селищної ради Володимирової Н.В., свідка [PERSON]. ( матері відповідачки [PERSON].) в частині того, що підписи на заповіті від 05.06.1990 р. поставили особисто [PERSON] та [PERSON], оскільки вони спростовуються матеріалами справи та як пояснила Володимирова Н.В. в момент підписання заповіту [PERSON]. та [PERSON]. присутніми не були. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заповіт від 05.06.1990 року не відповідає вимогам закону, а тому за правилами ст.47 ЦК України ( в редакції 1963 року) недотримання нотаріальної форми тягне за собою недійсність правочину з наслідками, передбаченими ст. 48 ЦК України - повернення всього отриманого за правочином. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах ( ст.545 ч.2 ЦК України). Визнаючи недійсним заповіт від 05.06.1990 року, укладений від імені [PERSON] та [PERSON], суд вважає дійсним заповіт [PERSON] від 25.11.1968 року посвідчений нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори оскільки він відповідає вимогам закони, ніким не спростовується і не визнаний недійсним. За заповітом 1968 року (а.с.8) заповідач [PERSON] заповіла все своє майно синові[PERSON] Після смерті [PERSON]. [INFO]. ( а.с.7), [PERSON] прийняв спадщину фактично за правилами ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 року) який діяв на момент відкриття спадщини. Ці обставини визнали сторони по справі, тому за ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. [PERSON]. помер [INFO] Відповідно до п.2 ст.1223 ЦК України ( в редакції 2004 р.) у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним... право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Письмовими доказами, на підставі пояснень сторін, свідків, судом встановлено, що позивачка [PERSON]. є донькою померлого [PERSON]. ( а.с.22), за правилами ст. 1268-1270 ЦК України прийняла спадщину у встановлений термін шляхом подання заяви про прийняття спадщини ( а.с.49), а тому за ст.1261 ЦК України ( в ред. 2004 р.) вона має право на спадкування за законом у першу чергу, на відмінність від [PERSON]., яка як племінниця має право претендувати на спадкування за законом лише у п'яту чергу. Таким чином, суд вважає позов [PERSON]. в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що в свідоцтві про право власності на ім'я [PERSON] його прізвище записано через букву «а», а в свідоцтві про його народження ( а.с.11), свідоцтві про розірвання шлюбу ( а.с.12), довідки про смерть ( а.с.13) його прізвище записано через букву «о» - [INFO], на підставі доводів позивачки [PERSON]., яка в судовому засідання пояснила необхідність встановлення факту приналежності [PERSON]. свідоцтва про право власності на &frac12; частина житлового будинку в [ADDRESS] від 15.01.1975 року на ім'я [PERSON] і ці обставин визнали відповідачі по справі та особи, які приймали участь у справі, суд вважає ці обставини доказаними в силу ст.61 ЦПК України і такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved