Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив встановити рівність часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частці за кожним, та встановити порядок користування цією квартирою, надавши позивачу у володіння і користування ізольовану кімнату площею 13, 8 кв.м. , а відповідачу - ізольовану кімнату площею 12.7 кв.м. , кухню, коридор, вбудовану шафу, ванну кімнату та вбиральню залишити в загальному користуванні. В позові зазначав, що йому та його дружині на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1997 року належить двокімнатна квартира [ADDRESS], яка складається з двох ізольованих кімнат жилою площею 13, 8 кв.м. та 12, 7 кв.м. , кухні, коридору, вбудованої шафи, ванної кімнати та вбиральні. З 2000 року у належній їм квартирі періодично проживає син відповідача [PERSON] який веде неупорядкований спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та під час проживання займає окрему кімнату площею 13, 8 кв.м. , у якій у останні роки проживав позивач. Внаслідок чого він змушений проживати в одній кімнаті з відповідачем, з приводу чого у них виникають сварки. Як стара людина, він постійно хворіє та потребує спокою, тому він запропонував [PERSON]. добровільно визначити порядок користування квартирою, однак вона відмовилася. Житлові умови при визначенні порядку користування квартирою погіршені не будуть, оскільки кожний отримає у володіння і користування ту частку в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, оголосивши позов та додатково пояснив, що він претендує на кімнату більшої площі у зв'язку з тим, що спочатку у них була однокімнатна квартира, яку вони обміняли на двокімнатну, при цьому він доплачував за різницю в площі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.4 ст. 169, 224-26 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у заочному порядку. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Судом встановлено, що позивачу та його дружині - відповідачу у справі [PERSON]. на праві приватної власності належить двокімнатна квартира[ADDRESS] яка складається з двох ізольованих кімнат жилою площею 13, 8 кв.м. та 12, 7 кв.м. , кухні, коридору, вбудованої шафи, ванної кімнати та вбиральні, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1997 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу від 02.08.1978 року, копією технічного паспорту на квартиру станом на 23.07.2007р. Згідно ч.1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Враховуючи, що квартира була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» в період шлюбу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо встановлення рівності часток в праві спільної сумісної власності на квартиру є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тобто суд вважає можливим встановити, що частки позивача і відповідача на квартиру [ADDRESS] є рівними і становлять по 1/2 частці. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. Зважаючи, що ізольовані жилі кімнати мають несуттєву різницю в розмірі жилої площі, а саме на 1, 1 кв.м. , а відповідач, не визнавши в попередньому судовому засіданні позов, разом з тим не виклала і не направила до суду свої заперечення проти позову та сама не з'явилась в судове засідання, отримавши повістку належним чином, суд приймає до уваги пояснення позивача та вважає можливим виділити йому у володіння і користування жилу кімнату площею 13, 8 кв.м. , залишивши відповідачу у володінні і користування ізольовану кімнату площею 12, 7 кв.м. , а крім цього, підсобні приміщення: кухню, коридор, вбудовану шафу, ванну кімнату, вбиральню залишити в загальному користуванні. На підставі викладеного,

Outcome: approved