Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

22 січня 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною, посилаючись на те, що 13 липня 1999 року на Донбаській товарній біржі між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку літ. А, а саме: кімнати 1-3; 1-4; сіні а1; площадка а3, літня кухня Б, сарай Г, уборна В, &frac12; огорожі, &frac12; замощень, житловою площею 24,5 кв.м., що складає 12/25 частки ідеальної долі, розташованої на земельній ділянці [ADDRESS]. Право приватної власності на вказану частину будинку зареєстровано в Маріупольському БТІ 29 липня 1999 року. Оскільки договір був укладений без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали його умови, просить визнати договір купівлі-продажу дійсним і її право власності на набуте за договором нерухоме майно. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач до судового засідання не прибув, надав телеграму про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Донбаської товарної біржі у судове засіданні не прибув, надавши заяву із проханням розглянути справу у його відсутність. Залучена у якості третьої особи [PERSON], що є власником інших 13/25 ідеальних частки зазначеного домоволодіння, не заперечувала проти позову і в судовому засіданні пояснила, що надавала згоду на відчуження колишнім власником [PERSON] його частки позивачці. Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13 липня 1999 року на Донбаській товарній біржі між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, було укладено договір купівлі-продажу № 968 частини житлового будинку літ. А, а саме: кімнати 1-3; 1-4; сіні а1; площадка а3, літня кухня Б, сарай Г, уборна В, &frac12; огорожі, &frac12; замощень, житловою площею 24,5 кв.м., що складає 12/25 частки ідеальної долі, розташованої на земельній ділянці [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з реєстраційним посвідченням, виданим БТІ міста Маріуполя від 29 липня 1999 року, 12/25 частки житлового будинку [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON], реєстраційний № 22438 (а.с. 7). Власником інших 13/25 ідеальних частки є [PERSON] (нині - [PERSON]а.с. 8). Договір купівлі-продажу жилого приміщення (квартири), сторонами по якому є громадяни, укладений на товарній біржі у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Таке ж положення міститься в ст. 657 ЦК України (в редакції 2003 року). Відповідно до ст. 47 ч. 2 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин, досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого, мав місце договір купівлі-продажу частини житлового будинку, тому як продавцем [PERSON] було передано майно у власність покупцю, відчужувач знявся з реєстраційного обліку за даним помешканням, а покупець [PERSON] прийняла майно та виплатила за нього певну грошову суму. Правових перешкод щодо встановлення права власності позивачки на набуте за договором № 968 нерухоме майно немає, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України,

Outcome: approved