Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати її батька[PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на наступне: заявниця народилася в м. Альметьєвськ Татарстану, її прізвище до шлюбу - [PERSON] і її батьками є: мати - [PERSON] та батько [PERSON], [INFO], уродженець м. Альметьєвська Татарстану, які розлучилися 05 квітня 1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. 31 серпня 2002 року заявник уклала з [PERSON] шлюб, який 02 жовтня 2007 року був розірваний. Від шлюбу вона має доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з заявником. В даний час [PERSON] клопоче про виїзд за кордон на постійне місце мешкання разом з донькою, тому їй необхідно отримати згоду її батьків та колишнього чоловіка. Згоду чоловіка та матері вона отримала, що підтверджується копіями заяв, але отримати згоду від батька [PERSON] не може, оскільки він після розірвання шлюбу з матір`ю не підтримує з ними ніяких стосунків і його місце знаходження ні їй, ні матері не відоме. З того часу про батька [PERSON], немає ніяких відомостей, місце перебування чи проживання останнього не встановлено і його пошуки результатів не дали. Визнання безвісно відсутнім батька [PERSON] заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про виїзд за кордон на постійне місце мешкання. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала, заінтересована особа не заперечує проти вимог заявниці та просить розглянути справу за відсутності її представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки - [PERSON] та [PERSON], кожний окремо, показали, що після розлучення з 1988 року місце перебування батька заявника [PERSON] не відоме, а також те, що заявник [PERSON] зверталася до органів міліції про розшук останнього, але місце перебування батька не було встановлено. Згідно копії свідоцтва про розлучення [NUMBER] вбачається, що між батьками заявника [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, потім її мати уклала другий шлюб з іншим чоловіком ( свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]), згідно листа Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області від 15.11.2007 року за № 5787 вбачається, що [PERSON] дійсно зверталася до органу міліції про встановлення місця знаходження свого батька, але його пошук позитивних результатів не дав. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одер­жання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсут­ності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у квітні 1988 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 травня 1988 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, для вирішити питання про виїзд за кордон на постійне місце мешкання. Таким чином, зібрані докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved