overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[INFO] в с. Коростівці Жмеринського району помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді двох ощадних книжок з грошовими коштами на них. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Раніше не зверталась до нотаріальної контори через свою правову необізнаність. В даний час, коли уряд почав видавати кошти по вкладах бувшого СРСР, звернулась по питанню оформлення спадщини. Але в нотаріальній конторі їй сказали, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини до 30 березня 2008 р. Представник відповідача позов визнав повністю, не заперечував щодо винесення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений матеріалами справи, визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою про встановлення юридичного факту приналежності їй трудової книжки виданої 20 липня 1977 року на ім”я [PERSON]. Свої вимоги заявник мотивує тим, що при заповненні даного документа посадовими особами була допущена помилка в анкетних даних. Встановлення юридичного факту приналежності трудової книжки необхідно заявнику для оформлення пенсії Представник зацікавленої особи, Київського районного керування Пенсійного фонду України в м. Сімферополі у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу в їхню відсутність. Заявник у судовому засіданні вимоги підтримала. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи і представлені докази, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що при заповненні 20.07.1977 трудової книжки заявника посадовими особами була допущена помилка у написанні анкетних даних заявника, а саме було вказане у трудової книжки , що вона видана на ім”я [PERSON], в тоя час коли заявник згідно паспорта значиться як [PERSON], тобто без по батькові.. Дані обставини підтверджуються : паспортом заявника, військовим квитком заявника, . Документи, що були надані для огляду суду, дають підстави вважати, що вимоги заявника обгрунтовани та підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки заявник не може оформити пенсію. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача посилаючись на те, що 15 березня 1991 року вони уклали шлюб, від подружнього життя спільних дітей не мають. Однак подружнє життя не склалося , виникали сварки по різним побутовим питанням , шлюб існує формально , позивач просить суд розірвати укладений шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання зявився, позов підтримує в повному обсязі . Відповідач в судовому засіданні позов не визнала , та просить суд надати стрк для примирення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено слідуюче. 15 березня 1991 року - позивач по справі [PERSON], уклав шлюб з [PERSON] - відповідач по справі в РАЦС м. Семипалатинськ , Казахстан , актовий запис № 528. Сторони вперше вступили в шлюбні відносини. Однак, сімейне життя не склалося, виникали сварки по різних побутових питаннях, шлюб існує формально, продовжувати подальше збереження сім*ї позивач не бажає, тому сторони втратили почуття взаємної любові та поваги. За таких обставин суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім*ї стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.1996 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. У зв'язку з тим, що нормального подружнього життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки, чоловік має неврівноважений характер, проявляє зневагу до неї, принижує її людську гідність, застосовує до неї фізичне насильство, не працює, ухиляється від обов'язків по утриманню сім'ї і вихованню дитини, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. В суді позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені вище. Крім того пояснила, що поведінка чоловіка останній рік стала неадекватна. Він стріляв у вікно будинку з рушниці, кидає в неї ніж, в нетверезому стані б'є її і їх спільну дочку, яка народилась поза шлюбом. Раніше вони вже розлучалися, але потім зареєстрували шлюб повторно. На її прохання змінити поведінку, чоловік відповідає, що нічого в своїй поведінці змінювати не буде, а якщо їй не подобається таке життя, хай звертається до суду. Вважає, що примирення між ними не можливе, тому твердо вирішила шлюб розірвати і просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Як пояснила позивачка він отримав судову повістку, відмовляється іти до суду, заявив, що його питання розлучення не цікавить. Суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною і приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності. Тобто, суд вважає за можливо провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.1996 року, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Останній рік сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, у них різні бюджети, вони спільного домашнього господарства не ведуть, миритись не бажають, що підтверджується поясненнями позивачки. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити на вихованні і утриманні матері, проти чого позивачка не заперечує, а державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути лише з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 5 серпня 2006 року в Порицькій сільській Раді Хмільницького району, Актовий запис № 4. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що спільне життя у них не склалося із-за різних поглядів на життя та ведення справ сім'ї, з жовтня 2006 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю і не заперечує проти їх задоволення. Суд, вважає можливим позовні вимоги задоволити повністю, оскільки показами позивача, відповідача та матеріалами справи доведено, що їх спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16.04.1968 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанська Луганської області, актовій запис № 272 , посилаючись на ті обставини, що подружні відносини було припинено в 1995 році через те, що спільне життя не склалося із-за відсутності взаєморозуміння і поваги, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу не можливе, спору про поділ майна немає. На примирення він не згодний , судові витрати уплатить сам. Відповідачка у попередньому судовому засіданні, позов визнала, на примиренні не наполягала, судові витрати просила покласти на позивача. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.04.1968 року, неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини було припинені у 1995 році із-за відсутності взаєморозуміння і поваги. На примирення сторони не згодні. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 23.12.1995 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанська Луганської області, актовій запис №891 , посилаючись на ті обставини, що подружні відносини було припинено в травні 2007 року через те, що відповідач вживає спиртні напої, є поганим батьком для сина та чоловіком для неї. На примирення вона не згодна , судові витрати просить покласти на відповідача . Відповідач у попередньому судовому засіданні, позов визнав, на примиренні не наполягає, судові витрати уплатить сам. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 23.12.1995 року, мають сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини було припинені у травні 2007 року із-за вживання спиртних напоїв відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визначення долі у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина частина квартири, розташованої за адресою м. Лисичанськ, [ADDRESS]. Мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька,але юридично її не оформила і померла [INFO]. Квартира була ними приватизована 05.04.1994 року і належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вона звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті батьків до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо не були визначені долі кожного у приватизованій квартирі. Вважає частки у приватизованій квартирі рівними за кожним по &frac14; частині. Інших спадкоємців немає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. В свої поясненнях посилалась на обставини викладені у позовній заяві, на підставу яких надала суду відповідні докази. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належний чином, про причину неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.04.1994 року ( а.с.8) квартира [ADDRESS] в м. Лисичанську належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Суд вважає, що особи, які приймали участь у приватизації квартири мають рівні долі по &frac14; частині кожному, бо відповідно до ст.. 370 ЦК України у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтва про народження ( а.с7) вбачається, що позивачка є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] і фактично прийняла спадщину після їх смерті, бо проживала в цій квартирі. Тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на &frac14; частину квартири [ADDRESS] в м. Лисичанську після смерті батьків :[PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO]. Із довідки нотаріальної контори № 205/1-11 від 18.01.2008 року ( а.с.18) вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ніхто не звертався. На підставі викладеного, відповідно до ст. 370,1258,1261 ЦК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

В серпні 2007 р. позивач звернулася із позовом до відповідача, яка є матір'ю та законним представником неповнолітньої - [PERSON], [INFO], про визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням в жилому приміщенні. В обґрунтування позову позивач вказала, що дитина зареєстрована та проживала в належному позивачеві будинку - [ADDRESS] в м. Миколаєві. Проте з липня 2006 року дитина вибула на інше постійне місце проживання, до своєї матері - відповідача по справі, та проживає в с. Макіївка Баштанського району Миколаївської області. Через відмову відповідача зареєструвати дитину за місцем її фактичного проживання позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала з підстав, викладених в її позовній заяві, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являлася, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах цивільної справи є відповідні повідомлення про вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не подавала. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що неповнолітня - [PERSON] забезпечена житлом та фактично проживає за місцем проживання свої матері - відповідача по справі. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок [ADDRESS] в м. Миколаєві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2000, належить на праві приватної власності позивачеві - [PERSON] В цьому будинку зареєстровані власник будинку - [PERSON], її син - [PERSON], та онука - неповнолітня [PERSON] Із акту про непроживання від 13.08.2007 р. вбачається, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з липня 2006 року. Факт її непроживання за місцем реєстрації також підтверджується довідкою від 22.05.2007 р., виданою Миколаївською ЗОШ №14, із якої вбачається, що дитина 31.08.2006 р. вибула із Миколаївської ЗОШ №14 до шостого класу Мар»ївської ЗОШ Баштанського району Миколаївської області. Відповідно до ч.2 ст.167, ч.2 ст.107 ЖК УРСР, - у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Доказів, які б спростовували наведене, судом не здобуто.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в обґрунтування якої вказав, що його дочка [PERSON],1988 р.н., страждає розумовою відсталістю з наступним діагнозом - помірна розумова відсталість, імбецильність, епілептичний синдром, поліморфні приступи, за своїм психічним станом не може розуміти та керувати своїми діями. Мати її померла, до 18 років [PERSON] знаходилась у Загмайському будинку-інтернаті Репнянського району Чернігівської області, у теперішній час тимчасово мешкає з заявником за адресою - [ADDRESS].В зв”язку з тим, що заявнику необхідно оформити опікунство над дитиною та визнати її недієздатною [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свої вимоги повністю. Представник зацікавленої особи - органа опіки та піклування Сєверної селищної ради Лєбєдєва В.Є. проти задоволення вимог заявника не заперечує. Вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON]. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що дійсно, [PERSON] є дочкою заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 4). Мати [PERSON] померла [INFO] ( а.с.5). Згідно довідки Краснодонської обласної психіатричної лікарні від 13.06.2007 р. встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у лікаря-психіатра з 01.1993 по 10.1999 р. та є інвалідом дитинства до 18 років. Знята з обліку у 1999 р. з зв”язку з вибуттям у будинок -інтернат ( а.с.7). Відповідно до медичного висновку Загмайського будинку- інтернату Репнянського району Чернігівської області від 30.08.2007 року [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю з легким недорозвитком мови та судомними нападами,епілепсією ( а.с.4), знаходиться на повному державному забезпеченні та є інвалідом дитинства. Заявник отримував допомогу на дитину, що підтверджується копією пенсіонного посвідчення [PERSON] ( а.с.5). Згідно з актом амбулаторної, комісійної судово - психіатричної експертизи № 661 від 05.12.2007 року [PERSON] страждає стійким психічним розладом у формі розумової відсталості на фоні органічного враження головного мозку з виразними порушеннями поведінки та емоцій. Епілептиформний синдром з поліморфними пароксизмами. Виявлений дефект психічної діяльності настільки виражено, що [PERSON] не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] потребує постійної опіки та нагляду, тому вважає за необхідне визнати її недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

08 січня 2008 року [PERSON] звернулася до Краснокутського районного суду з позовом до СВК „Маяк” про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру. В своїй заяві позивачка вказала, що вона працювала в КСП Маяк”, як молодий спеціаліст отримала однокімнатну квартиру, а потім звернулася до правління з заявою про придбання двокімнатної квартири [ADDRESS]. При цьому вона сплатила за придбання квартири 15141 грн., що підтверджує касовий ордер. Нотаріально договір посвідчений не був, так як були відсутні деякі документи в БТІ. На даний час вона проживає у вище зазначеній квартирі без правовстановлюючих документів. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання не з”явився , надав суду заяву в якій прохає слухати справу у відсутність представника відповідача , позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі зі слідуючих підстав: Матеріалами справи встановлено, що позивачка працювала в КСП „ Маяк” та зверталася до керівництва КСП з метою придбати квартиру. Це підтверджується протоколом №9 засідання правління КСП „ Маяк від 24.10.1994 року. Згідно вказаного протоколу, правлінням було ухвалено продати їй квартиру [ADDRESS] згідно її балансової вартості.( а.с.11,12) Згідно видаткового касового ордера №17 від 17 січня 2000 року , СВК „ Маяк” сплатило позивачці за однокімнатну квартиру [ADDRESS], що підтверджується видатковим касовим ордером , а позивачка сплатила СВК „ Маяк” за квартиру [ADDRESS] 15141 грн ., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №11 від 17.01.2000 р. (а.с.8, 9). Відповідно ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

20.12.2007 року до Ямпільського райсуду надійшла позовна заява від [PERSON] про стягнення аліментів на дитину з [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 1.03.2003 року у виконкомі Дружбівської міськради Ямпільського району , запис № 7 , від спільного шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працює у головним лікарем Дружбівської лікарні , матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Позивачка свій позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і на утримання аліментів згоден. В силу ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved