overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

03.03.2008р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 14.10.2005року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку та на її утримання у розмірі 1/4 частини. У судове засідання позивачка не з*явилась, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. У судове засідання відповідач не з*явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.ст.180,183 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Частину заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони одружені з 14.10.2005року мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, тому просила стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку та на її утримання у размірі 1/4 частини. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. у дохід держави, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30грн. на рахунок УДК в м. Донецьк, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183 СК України, ст.ст.81, 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і утримання непрацездатної дружини, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі. В теперішній час родина розпалась і сторони проживають окремо, мають намір розірвати шлюб. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини і дружини не надає, хоча працює і отримує регулярно заробітну плату. Відповідач нікому аліменти не сплачує. У зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття і на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач позовні вимоги визнав і згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки, утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів згідно зі ст.182 Сімейного кодекс України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає позивачкою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач є працездатним, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, н утримання яких він сплачує аліменти, у зв'язку з чим суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щ відповідач одержує, але не менш неоподатковуваного податком мінімуму доході громадян. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача держмит в доход держави у сумі 51 гривень. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2002 року у відділі регистрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 413. Від цього шлюбу, сторони не мають неповнолітніх дітей. З 2007 року сторони припинили підтримувати шлюбні відносини й проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин в тім, що сторони психологічно несумісні люди, різні погляди на сімейне життя, на ґрунті цього в родині виникали сварки, у результаті чого вони втратили інтерес друг до друга й повагу, крім того, відповідач став вживати алкогольні напої. У зв'язку з чим, позивач вважає, що шлюб зберегти не має можливості. Шлюб у позивача- другий, у відповідача-перший. Майновий спір відсутній. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2002 року у відділі регистрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 413 (а.с.7). На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

27.03.2008 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,830 га та 0, 397 га , що належали [PERSON] на підставі державних актів про право власності на земельну ділянку , та грошових вкладів . 2 березня 2006 року він дізнався про заповіт посвідчений 15.01.2005 року секретарем Смілівської сільської ради , зі змісту якої з»ясувалося , що [PERSON]. заповідав усе своє майно йому. При зверненні до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини йому було відмовлено , оскільки він протягом 6 місяців після смерті спадкодавця він не подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини . В судовому засіданні позивач підтримав свій позов і просив визначити додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини . Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій вказав, що позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Третя особа Роменська районна ДНК до суду не з'явилися , але надали суду заяву, в якій прохали справу слухати у їх відсутність , не заперечують проти задоволення позову. При таких обставинах суд вважає , що рішення по справі можливо винести на стадії попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку встановленого ст. 174 ЦПК. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON]. помер [INFO] ( а. с. 4 ) . Згідно заповіту [PERSON]. все своє майно , що належатиме йому на день його смерті заповідав [PERSON] ( а .с. 11 ) Фактично позивач дізнався про заповіт 2 березня 2007 року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори на протязі 6 місяців з часу відкриття спадщини, відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод та інтереси інших осіб, а тому є всі законні підстави для задоволення позову. Тому право позивача на прийняття спадщини необхідно захистити шляхом визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору необхідно визначити в три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося з особистих причин, а також те що на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Судом встановлено: Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1995 року (а.с.13-14). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження (а.с.5). Спору про місце проживання дитини, як і про поділ майна у сторін не виникає. Сторони з червня 2004 року проживають окремо. Сім'я сторін розпалася, так як спільне життя не склалося через втрату взаємних почуттів, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин, а тому подальше збереження сім'ї неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

В квітні 2008 року [PERSON]звернулась до суду з заявою про встановлення факту набуття права власності її чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року, на &frac12; частину житлового будинку з господарськими будівлями по[ADDRESS], посилаючись на те, що через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON], вона, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування за законом. В судовому засіданні представник заявника [PERSON]., яка діє на підставі довіреності від 10 квітня 2008 року, підтримала заявлені вимоги, пояснила, що за життя [PERSON] не було оформлено право власності на житловий будинок, тому неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину. Представник заінтересованої особи - Стражгородської сільської ради - в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON]не заперечують. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] року в с.Стражгород Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Заявник [PERSON]є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. Заявник [PERSON]та [PERSON] являлись забудовниками будинку по[ADDRESS], членами даного двору, що підтверджується довідкою Стражгородської сільської ради №330 від 07 квітня 2008 року; документи, що засвідчують право власності [PERSON] на будинковолодіння по[ADDRESS], відсутні. Вказані правовідносини регулюються ст.328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки, [PERSON] здійснював за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, а після його смерті органами влади дозволено оформити будівництво, то з метою захисту права спадкоємців на спадщину після померлого [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності, мотивуючи тим , що 26 січня 1999 року він купив у відповідача квартиру [ADDRESS] договір зареєстрували на Долинській філії товарної біржі "Кіровоградська біржа нерухомості" за № 017/99 від 26.01.1999 року. В той же час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, і він не має змоги розпоряджатись своїм майном, тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач ставить вимогу визнати договір купівлі - продажу квартири дійсним та визнати право власності на вказану квартиру, підтримавши позовні вимоги в судовому засіданні Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із копії договору купівлі-продажу від 26.01.1999року № 017\99 зареєстрованого ДФ ТБ "Кіровоградська біржа нерухомості" вбачається , що [PERSON], продав [PERSON], квартиру [ADDRESS], продаж здійснено за 3550грн. Із копії технічного паспорту вбачається , що вказана вище квартира належить [PERSON] Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року. Згідно ст. 161 ЦК УРСР зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк . Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду , визнати угоду дійсною. На підставі ст. ст. 47 ч 2, 161 ЦК УРСР та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 7.05.1995р. у Червонозаводській міській раді Лохвицького району Полтавської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. Причиною розпаду сім"ї стали непорозуміння, недопомога по господарству, сварки з буть якого приводу, категорична відмова відповідача мати спільну дитину. Намірів зберегти сім”ю позивачка не має, прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 7.05.1995р. у Червонозаводській міській раді Лохвицького району Полтавської області, позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, а/з №21. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося, мешкають окремо. Причиною розпаду сім"ї стало неможливість спільного проживання, небажання відповідача мати дитину, що порушує права позивачки і дає суду право розірвати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Як зазначає представник позивача, з відповідачем був укладений кредитний договір. Позичальнику був наданий кредит, проте він своєчасно його не погашає. Тобто, умови договору відповідач не виконує. Зважаючи на наведене, представник позивача просить суд постановити рішення, яким стягнути суму боргу з відповідача, та судові витрати. Відповідач позов не визнав. Зазначає, що договір він підписував, проте кредитом користувалася інша особа. Вважає, що саме ця інша особа повинна погашати борги. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами був укладений договір, за яким відповідач отримав строковий кредит. Умови договору відповідач не виконує. Виходячи з положень статтей 509, 526, 527, 530, 550, 611, 625 ЦК України, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

В заяві зазначається, що відповідачка є мамою малолітньої [PERSON]. Відповідачка не займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Позивач просить суд задоволити позов про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітньої дитини. Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Сторони не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка є мамою малолітньої [PERSON]. Відомості про батька дитини записані в порядку статті 135 СК України, зі слів мами. Відповідачка не відвідувала дитину, яка перебуває в дошкільному виховному закладі, тривалий час. Вона не займається вихованням дітей, не здійснює за нею належного догляду, не приділяє увагу її духовному розвитку. Виходячи із змісту ст.ст. 150, 164, 165 СК України суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Граківської сільської ради, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивач в заяві вказала, що [INFO] помер її вітчим - [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,2893 га, яка належала померлому на праві приватної власності згідно державного акту ІІ-ХР № 065442 виданого на підставі рішення виконкому Граківської сільської ради від 18.10.2000 р. № 45, реєстровий № 9343 (а.с.7). 26.12.2002 року [PERSON] уклав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде йому належати на день його смерті і те на що він за законом матиме право заповів - [PERSON](а.с.6). Після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину фактично, так як проживала разом з ним, доглядала його до часу смерті, здійснила поховання та на теперішній час доглядає за будинком, однак до нотаріальної контори, у встановлений законом строк, з відповідною заявою про прийняття спадщини не звернулася, вважаючи що фактичного прийняття спадщини достатньо для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судовому засідання уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності ще і на земельну ділянку, належну померлому на праві власності. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, представили заяви про розгляд справи у їх відсутність з повним визнанням позову. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Граківської сільської ради Чугуївського району від 20.02.2008 року, головою господарства: житлового будинку [ADDRESS], згідно записів по господарської книги - значиться [PERSON] (а.с. 16) На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

Позивач 17.03.2008 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина. Підставою вимог вважає те, що вона із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.07.1988 року до 26.01.1999 року. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. На даний час син навчається у Тальянківському технікумі Уманського ДАУ з 1.09.2006 року до 30.03.2009 року. У позивачки мінімальна заробітна плата, і вона не має можливості надавати сину матеріальну допомогу. Згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчання до 23 років. Батько сина має хороші заробітки і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в сумі 250 гривень щомісячно до досягнення сином 23 років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 200 гривень, так як офіційно він не працює, має тимчасові заробітки. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дітей до 23 років на період навчання. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд, вважає, що позов підлягає до частково задоволення і вважає за можливе задоволити позов в частині визнання його відповідачем, оскільки, у відповідності до ст.199 СК України аліменти стягуються в тому випадку, якщо відповідач має можливість їх сплачувати і вважає за необхідне стягнути аліменти на час навчання до 30.03.2009 року (а.с. 8). Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved