Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

У вересні 2007 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., сплачений за подачу позову судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а також розірвати договір про навчання № 34 від 01 вересня 2006 року укладений між ним та відповідачем. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав на те, що 01 вересня 2006 року між Приватним вищим навчальним закладом «Катеринославський університет», та ним, [PERSON], було укладено договір про навчання № 34, згідно якого Приватний вищий навчальний заклад «Катеринославський університет» взяв на себе зобов'язання за рахунок сплачених позивачем коштів здійснити його навчання за спеціальністю «Банківська справа», за заочною формою навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» в строки, які визначаються датою зарахування - 01 вересня 2006 року, та датою відрахування з Університету у зв'язку із закінченням навчання, які обумовлюються відповідним планом та графіком навчання. 01 вересня 2006 року відповідач зарахував позивача на другий курс економічного факультету до навчального закладу, в підтвердження чого видав позивачеві студентський квиток та залікову книжку. У відповідності до п. п. 2.1 та 2.3 Договору відповідач зобов'язався надати позивачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та при успішному виконанні навчального плану, графіку навчального процесу, навчальних програм видати позивачеві документ про освіту державного зразка. У відповідності до п. 3.1 та умов розділу 5 Договору позивач, [PERSON]. виступаючий стороною договору як замовник зобов'язався своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в розмірах, порядку та у строки, що встановлені договором. Виконуючи п. 3.1 договору позивач сплатив Приватному вищому навчальному закладу «Катеринославський університет» грошові кошти за навчання у сумі 2000 (дві тисячі) гривень у відповідності до вимог розділу 5 договору, про що свідчить квитанція прибутково-касового ордеру. На виконання вимог п. 4.3 щодо виконання графіка навчального процесу, вимог навчального плану позивач з 18 грудня 2006 року по 23 грудня 2006 року знаходився в навчальному закладі відповідача на здачі екзаменаційної сесії, що підтверджується записами про успішне складання іспитів в цей період, зробленими в залікові книжці. Згідно з графіком навчального плану з 13 січня 2007 року повинна була розпочатися навчально-екзаменаційна сесія другого півріччя навчання (викладення навчального матеріалу та екзамени). Але коли позивач прибув до навчального закладу відповідача, то його повідомили, що графік навчального процесу змінюється, і довідка-виклик на сесію йому буде направлена пізніше, про що його буде в подальшому повідомлено додатково поштою. Наприкінці лютого 2007 року позивач, не одержавши довідки-виклику, поїхав до навчального закладу відповідача з'ясувати питання щодо дати початку сесії. Адміністрація відповідача повідомила його, що сесія знову переноситься, але конкретної причини цього та дати, на яку призначено початок сесії йому не повідомили. Починаючи з кінця квітня 2007 року з метою остаточного з'ясування питань щодо надання освітніх послуг за договором позивач звертався до навчального закладу відповідача, і ректором навчального закладу [PERSON]. його було повідомлено, що через вирішення відповідачем питань щодо права власності на учбовий корпус відповідача точної дати сесії зазначити не можливо. В подальшому, коли позивач приїжджав до навчального закладу відповідача, то в учбовому корпусі з'явилася охорона, яка до керівництва його не допустила без пояснення причин. На телефонні дзвінки на відомі позивачеві номери міських телефонів відповідача його керівництво не відповідало. Позивач вважає, що такими діями з боку відповідача його було позбавлено істотних благ, на які він розраховував при укладенні договору, а саме права на отримання освітньої послуги від відповідача, і всі вищезазначені обставини свідчать про неможливість отримання вказаної послуги будь-коли в подальшому з вини відповідача. Вищезазначеним порушенням умов договору з боку відповідача позивачеві завдано збитків на суму, внесену ним на рахунок відповідача суму 2000 гривень в якості оплати освітньої послуги, оскільки послуги він не отримав, а підтвердженням надання йому такої послуги є диплом про повну вищу освіту державного зразка, який мав видати йому відповідач. Порушенням відповідачем його законних прав і інтересів позивачеві завдано моральної шкоди через душевні страждання. Тривала невизначеність з продовженням отримання ним вищої освіти спричинили йому нервові розлади та хвилювання. Позивач був змушений приймати додаткові зусилля для організації свого життя та відновлення порушених відповідачем нормальних життєвих зв'язків. Крім того, значних переживань позивачеві завдає той факт, що він працює і бажав отримати вищу освіту за фахом своєї роботи, та в перспективі зробити службову кар'єру, що з вини відповідача затягнулося мінімум на один рік. В зв'язку з неправомірними діями відповідача, позивач вимушений знову починати процес вступу до іншого вищого навчального закладу з метою отримати вищої економічної освіти, що в свою чергу теж доставляє йому цілу низку незручностей. Спричинену відповідачем моральну шкоду позивач оцінюю у 5000 грн., виходячи з глибини душевних страждань та значного періоду їх тривалості, а також характеру порушення прав з боку відповідача, інших тяжких наслідків (складності з просуванням по службі) що може потягти за собою таке порушення. Оскільки відповідач не виконав умови договору, позивач вимушений звернутися до суду для повернення сплаченої за навчання суми. У судове засідання позивач не з'явився, був повідомлений, причину неявки суду не повідомив, раніше надав суду заяву в якій вказав, що заявлені ним позовні вимоги він підтримує в повному обсязі посилаючись при цьому на підстави зазначені у позові, просив позов задовольнити в повному обсязі, також позивач просив у разі неявки в судове засідання представника відповідача розглядати справу при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У судовому засіданні встановлено, що позивач 01 вересня 2006 року уклав з відповідачем договір про навчання № 34, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів позивача здійснити його навчання за спеціальністю «Банківська справа», за заочною формою навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» в строки, які визначаються датою зарахування - 01 вересня 2006 року, та датою відрахування з Університету у зв'язку із закінченням навчання, які обумовлюються відповідним планом та графіком навчання. У відповідності до п. п. 2.1, 2.2 Приватний вищий навчальний заклад «Катеринославський університет» зобов'язався надати позивачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, забезпечити під час дії договору дотримання прав учасників навчального процесу відповідно до законодавства. У відповідності до п. 3.1 договору позивач, [PERSON]. виступаючий стороною договору як замовник зобов'язався своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в розмірах, порядку та у строки, що встановлені договором. Виконуючи п. 3.1 договору позивач сплатив Приватному вищому навчальному закладу «Катеринославський університет» грошові кошти за навчання у сумі 2000 (дві тисячі) гривень у відповідності до вимог розділу 5 договору, про що свідчить квитанція прибутково-касового ордеру. Починаючи з початку січня 2007 року було припинене навчання з будь яких занять, що свідчить про невиконання Приватним вищим навчальним закладом «Катеринославський університет» взятих на себе зобов'язань відповідно до п. п. 2.1 та 2.2 договору № 34 від 01 вересня 2006 року, внаслідок чого позивач, як замовник, не отримав освітню послугу на рівні державних стандартів освіти за сплачені ним грошові кошти. На теперішній час позивачеві не повернуто грошові кошти за навчання в сумі 2000 гривень. З листа прокуратури Дніпропетровської області від 07 листопада 2006 року вих. № 07/3-164 до Міністерства освіти і науки України, за результатами перевірки прокуратурою Дніпропетровської області 03 листопада 2006 року порушено кримінальну справу за фактом здійснення посадовими особами Приватного вищого навчального закладу «Катеринославський університет» без одержання ліцензії освітньої діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства, яке пов'язано з отриманням доходу у великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 202 КК України. З п. 4 наказу Міністерства освіти та науки України від 23.11.2006 року № 2237-Л «Про результати ліцензування, акредитації та атестації» слідує, що освітню діяльність Приватного вищого навчального закладу «Катеринославський університет», що діє без ліцензії міністерства, припинено. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України від 17.01.2002 року № 2984-ІІІ «Про вищу освіту», освітня діяльність на території України здійснюється вищими навчальними закладами на підставі ліцензій, які видаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вищому навчальному закладу, що успішно пройшов ліцензійну експертизу, видається ліцензія на освітню діяльність, як правило, на термін завершення циклу підготовки фахівців за напрямом, спеціальністю, але не менше ніж на три роки. Продовження терміну дії ліцензії здійснюється у порядку, встановленому для її одержання. З дня прийняття рішення про ліквідацію вищого навчального закладу видана ліцензія втрачає чинність. Згідно п. п. 2, 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2003 року № 1380 «Про ліцензування освітніх послуг», ліцензування освітніх послуг є процедурою проведення ліцензійної експертизи, прийняття рішень, їх оформлення, видачі, переоформлення ліцензій, видачі їх дублікатів, а також прийняття рішень про обмеження діяльності суб'єктів у сфері освіти. Спроможність навчального закладу провадити освітню діяльність (надавати освітні послуги) підтверджується експертним шляхом - проведенням ліцензійної експертизи. У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України від 01 грудня 2005 року № 3161 «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно розірвати договір про навчання № 34 від 01 вересня 2006 року, укладений між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 2000 грн., оскільки відповідачем не виконуються умови договору про навчання № 34 від 01 вересня 2006 року, в рахунок моральної шкоди стягнути 500 грн.. Відповідно до вимог 81, ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подачу позову в сумі 59 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial