Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

03.12.2007 року [PERSON] звернувся з позовом в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, до [PERSON] про стягнення 15 000 грн. моральної шкоди спричиненої травмуванням сина в результаті ДТП, яке сталось 25.11.2006 року на вулиці Вознесенській в м. Первомайськ з вини [PERSON], який вчинив наїзд на сина, керуючи автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Сину були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток правої гомілки, МОС, НКП. З вказаними тілесними ушкодженнями син довго знаходився на лікуванні, йому було зроблено дві операції. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ст.. 286 ч.1 КК України, яку було закрито і [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 1 п. «д» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року. Так як у сина є прояви посттравматичної енцефалопатії, він переніс фізичний біль, довге лікування, довгий час не відвідував школу і навчався самотужки , був майже позбавлений спілкування з ровесниками, то моральну шкоду оцінює в 15 000 грн.. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав і просив його задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. [PERSON] позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, так як він не вважає себе винним у спричинені [PERSON] тілесних ушкоджень і не бачить моральної шкоди. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Ст.. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, ні які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього кодексу, згідно якої постанова суду з питань чи мали місце дії та чи вчинені вони особою, є обов»язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи. Як видно із копії постанови Первомайського міськрайонного суду від 09.10.2007 року кримінальну справу по звинуваченню [PERSON] в тому, що 25.11.2006 року близько 19 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, останній керував автомобілем марки ВАЗ 2103 державний номер [NUMBER] який належить [PERSON], по вул.. Вознесенській в м. Первомайськ, вчинив наїзд на неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], за ст.. 286 ч.1 КК України було закрито і [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 1 п. «д» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року. В результаті ДТП [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої голені із зміщенням, ссадини обличчя, правої голені, забиту рану голови, які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров»я. Таким чином суд знаходить, що не підлягає доказуванню те, що дійсно, з вини відповідача 25.11.2006 року було спричинено ушкодження здоров»ю неповнолітньому [PERSON], а тому згідно ст.. 1167 ЦК України [PERSON] повинен відшкодувати моральну шкоду. Враховуючи, що виписками з медичних карт травматологічного відділенні Первомайської центральної міської лікарні № 941 та 869 підтверджено, що [PERSON] проходив лікування з 25.11. по 18.12.2006 року та з 22.10 по 26.10.2007 року, відповідно, а випискою з амбулаторної карти [NUMBER] Вільшанської центральної районної лікарні Кіровоградської області від 18.09.2007 року підтверджено, що [PERSON] знаходиться на «Д» - обліку з приводу посттравматичної енцелофатії, астеноневратичного синдрому, в зв»язку з чим згідно ст.. 60 ЦПК України суд знаходить позовні вимоги доведеними на суму 3000 грн. моральної шкоди, які і підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial