overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 2595грн.56коп., заподіяної внаслідок незаконного споживання електроенергії, шляхом самовільного безоблікового підключення до лінії електропередач, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають обставинам справи, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив факт незаконного використання ним електроенергії, просив зменшити суму стягнення, оскільки має скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи, що вина відповідача в нанесенні шкоди повністю підтверджується матеріалами справи - актом про порушення Правил користування електроенергією побутовим споживачем №207286 від 12.12.2007р., яким було встановлено факт розкрадання електроенергії, шляхом самовільного безоблікового підключення до лінії електропередач, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. На підставі ст..1193 ЦК України суд може зменшити розмір стягнення з винної особи, врахувавши її матеріальне становище або інше, якщо позивач не заперечує проти цього. Згідно розрахунку сума матеріальної шкоди становить 2595грн.56коп. Однак, з врахуванням матеріального стану відповідача, того, що представник позивача не заперечує, суд вважає за можливе зменшити суму стягнення до 19грн., які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 51грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 30грн., сплачені останнім при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

У лютому 2008 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 1876,90 гр., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 797,55 гр., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 425,10 гр., суми пені у розмірі 150,59 гр. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ЗАТ КБ “ПриватБанк” та [PERSON] було укладено кредитний договір № DO0DRX00920040 від 18 жовтня 2006 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2180,19 гр., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 жовтня 2008 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був надавати щомісяця кошти в сумі 158,14 гр. для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Представник позивача, в судове засідання не з'явився надавши заяву в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, в судовому засіданні, наявність заборгованості визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № DO0DRX00920040 від 18 жовтня 2006 року (а. с. 2-5) [PERSON] отримав кредит до 18 жовтня 2008 року включно у розмірі 2180,19 гр. із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором № DO0DRX00920040 від 18 жовтня 2006 року укладеного між ВАТ КБ “ПриватБанком” та [PERSON] встановив, що станом на 01 січня 2008 року утворилась заборгованість на загальну суму 3250,14 гр. (1876,90 гр. + 797,55 гр. + 425,10 гр. + 150,59 гр.). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Котелевської селищної ради Полтавської області, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на нерухоме майно, а саме: жилий будинок «А1», літня кухня «Б,б», сарай «В», навіс «в», сарай «Г», сарай «Д», погріб «д», вбиральня «Ж», колодязь № 2, огорожа № 4-5, що розташоване за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи позов тим, що є спадкоємцем за законом вказаного майна. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що він являвся чоловіком [PERSON], яка померла [INFO] року. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача - Котелевської селищної ради, Полтавської області Саєнко С.Г, в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Представник III особи - державний нотаріус Котелевського району, Полтавської області, в судове засідання не з'явився, направивши заяву в якій просить справу розглянути без його участі проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 26 лютого 1957 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] яке було видане Котелевським районним відділом ЗАГС Полтавської області. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Котелевської селищної ради Полтавської області [INFO] року, в тім що [PERSON]померла [INFO] року. Те, що спадкодавиця [PERSON] на законних підставах володіла житловим будинком за адресою [ADDRESS], підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 25 жовтня 2007 року КП Полтавським Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Відповідно до ст. 332 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] відмову від прийняття спадщини не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, проте змінила його розмір, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), при цьому пояснила, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] проте матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, проте просив суд звільнити його від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки він є учасником бойових дій і звільнений від їх сплати. Судом встановлені слідуючи факти. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 3). Як пояснила суду позивачка, в теперішній час дочка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. В порушення ст.180 Сімейного кодексу України відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому з нього необхідно стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до 16.04.2010 року , але в будь-якому випадку не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.01.2008 року. При визначенні розміру аліментів суд врахував ту обставину, що відповідач є працездатною особою, тому може надавати матеріальну допомогу дитині в зазначеному розмірі. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 4 Декрету КМ України “Про державне мито” відповідача звільнено від сплати судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

В грудні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 686 грн. 68 коп. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та понесені судові витрати в сумі 81 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згоден на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у фактичних договірних відносинах і повинні належно виконувати взяті на себе зобов'язання. Однак, відповідач в односторонньому порядку відмовився від цього, що не допустимо, згідно ст.525 ЦК України. Згідно відомості про заборгованість по оплаті за водопостачання та водовідведення борг за період з грудня 2004 р. по листопад 2007 р. становить 686 грн. 68 коп. і підлягає стягненню в примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача. На підставі ст.525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, що розташоване в с. Чемер, Козелецького району, Чернігівської області до Чемерської сільської ради звернулася [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з &frac12; частини житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS]. В шестимісячний термін позивачка уступила в управління спадковим майном, про що свідчить відповідна довідка Чемерської сільської ради, оскільки постійно проживає у даному домоволодінні, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлою матір'ю не було зареєстровано право власності на &frac12; частину житловий будинок. Тому просить, так як вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, визнати за нею право власності на &frac12; частину домоволодіння що розташоване за адресою : [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Чемерської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про визнання позову і клототання розглядати справу за їх відсутністю. В бюро технічної інвентарізації &frac12; частина житлового будинку, вартість якого з надвірними будівлями, складає 41 183 грн., на право власності не зареєстрований. Інша &frac12; частина даного домоволодіння зареєстрована на позивачку [PERSON]. Дане господарство відноситься до категорії колгоспного двору і станом на 01.07.1990 року до його складу входили позивачка [PERSON]. та її мати [PERSON] Дослідивши усі докази, суд вважає що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON]., як єдиний спадкоємець першої черги, прийняла спадщину і фактично вступила в управління спадковим майном, має право у набуття у власність &frac12; частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], що залишилося після смерті її матері [PERSON] Суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач в січні 2008 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідачів - 2 136 грн. 48 коп. боргу за теплову енергію за період з 01.02.2001 року по 01.12.2007 року та понесені ними судові витрати . В судове засідання представник позивача не з"явилась, надала заяву, в якій просила проводити розгляд без участі їх представника та не заперечувала проти постановлення заочного рішення, за їх згодою. Відповідачі до суду не з”явились, про день та час розгляду справи повідомлялись . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі угоди №01/11-04 від 01.11.2004 р. про поступку права на вимогу позивач в справі прийняв на себе право вимоги від відповідача належного виконання зобов'язань по оплаті послуг за теплопостачання ( а.с. 6) . Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких підприємство зобов"язалось надавати послуги з теплопостачання, а відповідач своєчасно здійснювати оплату послуг. Основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON], разом з нею в квартирі проживають повнолітні члени її сім"ї , які відповідно до ст.64 ЖК України несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання. Станом на 01.12.2007 року борг відповідачів перед позивачем становить - 2 136 грн. 48 коп.( а.с. 4). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ЦК України (в ред.1963 р.) та чинним ЦК України, п.35 ''Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 30.12.1997 року №1497. Відповідно до ст.161 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок- відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов"язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Таким чином, з відповідачів підлягає до стягнення, в межах строку позовної давності за період з 01.10.2004 року по 01.12.2007 року - 935 грн.67 коп. боргу за теплову енергію. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача - по 12 грн. 75 коп. судового збору, з кожного та по 7 грн. 50 коп. витрат на ІТЗ. На підставі ст. ст.64, 68 ЖК України, ст.ст. 161,162 ЦК України (в ред.1963 р.), ст.ст . 264, 525, 526, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб, який був укладений із відповідачем та зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції 18 вересня 2004, актовий запис № 668. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся, причини неявки не вказав . Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав: Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В суді встановлено, що сторонами у вересні 2004 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції , актовий запис № 668. (а.с. 4 ). Від шлюбу мають сина [PERSON], 2005 року народження, який після припинення шлюбних стосунків проживає із позивачкою. Спір про місце його проживання відсутній. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має, примирятись позивач не бажає . Таким чином, суд вважає , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому його необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2002 року. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON],[INFO] народження, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, не цікавиться її життям, участі у її вихованні не приймає. Тому звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача на утримання дочки щомісячно аліменти в розмірі &frac14; частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з”явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 2002 року. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON],[INFO] народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, не цікавиться її життям, участі у її вихованні не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому вимоги позивачки є законними. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі 30.06.2000 року зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарської райадмінітсрації Запорізької міської ради. 01.11.2007 року шлюб було розірвано Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання доньки коштів не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, та просила задовольнити, також пояснила суду, шо відповідач добровільно шомісяця надає матеріальну допомогу у розмірі 200 гривень Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON],[INFO]. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що її батьку[PERSON], який є недієздатним за рішенням Комсомольського районного суду м Херсона від 26.10.2007р., належить 17\18 частин [ADDRESS], відповідно до рішення народного суду Комсомольського району м. Херсона від 14.07.1981 року . Згідно вказаного рішення 1\18 частина вказаного будинку належить відповідачу. Позивач, вважаючи вказану частку незначною та такою, що не може бути виділена в натурі, просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1\18 частину будинку [ADDRESS] та зобов»язати БТІ м. Херсона зареєструвати вказане майно за н6им. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги: крім заявлених вимог, просила суд припинити право власності [PERSON] на 1\18 частину домоволодіння[ADDRESS] та стягнути з неї суму в розмірі 1437грн в розрахунок компенсації за перехід права власності. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з”явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення народного суду Комсомольського району м. Херсона від 14.07.1981 року [PERSON] належить 17\18 частин домоволодіння[ADDRESS]. Відповідно цього ж рішення [PERSON] належить 1\18 частина спірного домоволодіння. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 20.12.2007року виділити в натурі 1\18 частини жилого будинку[ADDRESS] з дотриманням вимог ДНБ В.2.2.-15-2005» Жилі будівлі. Основні положення» не можливо. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. Зважаючи на те, що [PERSON] належить 1\18 частина жилого будинку[ADDRESS] , що становить 5,2 кв.м., яка є незначною та те, що згідно вказаної вище експертизи її виділ не можливий, а також внесення позивачем, [PERSON], яка є опікуном [PERSON], за рішенням Комсомольського районного суду м Херсона від 26.10.2007р., вартості цієї частки, яка становить згідно експертизи 1437грн, на депозитний рахунок суду, суд приходить до висновку, про необхідність припинення права власності [PERSON] на 1\18 частину жилого будинку[ADDRESS] та про можливість визнання за [PERSON] право власності на вказану частку . На підставі викладеного та

Outcome: approved