Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON],[PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої злочином та джерелом підвищеної небезпеки. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві,яку просять задоволити та стягнути в солідарному порядку з відповідачів по справі 12720 грн.20 коп. матеріальної шкоди та 150000 грн. моральної шкоди, завданої злочином та джерелом підвищеної відповідальності,153000 грн.страхового відшкодування. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули,однак про час та місце слухання справи були повідомлені завчасно заказною кореспонденцією,але суд про причини неявки вони не повідомили. А тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при повторному заочному розгляді справи,що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд,вислухавши пояснення сторони по справі,перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав: Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. У тому випадку,коли шкоду заподіяно автотранспортним засобом,яким керував не його володілець,а особа,якій останній це дозволив відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху України/затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306/,перед потерпілим за заподіяну шкоду відповідає згідно із ст.1187 ЦК України та особа,яка керувала транспортним засобом,а не його володілець. В судовому засіданні встановлено,що 1.08.2006року мала місце ШТП в м.Надвірна, в результаті якоі водій автомобіля марки МАЗ-504 д/н[NUMBER] з причепом ОДАЗ -9357 д/н [NUMBER] [PERSON],який в той час перебував у трудових відносинах з приватним підприємцем [PERSON],відповідачем по справі, а також керував даним автомобілем з причепом згідно нотаріально посвідченого доручення на право експлуатації транспортним засобом від 8.06.20006 року, вчинив наїзд на дружину позивача -[PERSON],яка від отриманих травм померла на місці події(ас.10). Факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з [PERSON], відповідачем по справі, стверджується трудовим договором укладеним між ними від 1.08.2006 року,зареєстрованим в Богородчанському районному центрі зайнятості (ас.12-14). 2 По факту ШТП водія автомобіля [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності та вироком Надвірнянського районного суду від 5.04.2007року визнано винним за ст.286ч.2 КК України та призначено покарання(ас.7-9). Як встановлено в судовому засіданні,що [PERSON], який згідно нотаріально посвідчених доручень від 11.08. 2003 року уповноважив керувати ,а також розпоряджатися автомобілем з причепом [PERSON] та ін./ас.15-16/. А відповідач по справі [PERSON] в свою чергу уповноважив керувати даним транспортним засобом [PERSON],який перебував з ним у трудових відносинах.(ас.10). Даний факт ствердив в судовому засіданні представник позивача-[PERSON] При похованні своєї дружини позивач по справі [PERSON] поніс витрати,а саме:згідно рахунку-фактури організації”Доброта та милосердя”від 1.08.2006року витрати на похорон становлять 732грн.40коп./придбання похоронної атрибутики/,та придбання продуктів на поминки згідно закупівельного акту від 2.08.2006року на суму 2157грн. 60коп.,а всього на суму 2890грн.Також було придбано одяг для покійної на суму 700грн.згідно довідки-фактури від 2.08.2006року. Крім того, позивачем по справі було також придбано надмогильний памятник вартістю 8130грн.,що стверджується накладною №1910 від19.10.2007року,а також - продукти на поминки у звязку з річницею смерті покійної дружини, згідно закупівельного акту від 1.08.2007року на суму 1000грн.20коп./ас.17-21/. Даний факт ствердили в судовому засіданні позивач та представник позивача по справі-[PERSON] Враховучи те ,шо при розгляді кримінальної справи [PERSON] відшкодував потерпілому-позивачу по справі [PERSON]майнову та моральну шкоду в сумі 10 000грн.,а тому в задоволенні матеріальної шкоди в сумі 3590грн слід відмовити,оскільки вона вже відшкодована і повторному стягненню не підлягає. Однак,з відповідача по справі [PERSON] слід стягнути в користь позивача 9130грн.20коп.,тобто вартість надмогильного памятника та вартість придбаних продуктів на поминки у звязку з річницею смерті [PERSON] Дану суму матеріальної шкоди не оспорює представник позивача по справі. Щодо стягнення моральної шкоди з відповідачів по справі,то в цій частині позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. У відповідності з ст. ст.9.3;21.4 ;22.3 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1.07.2004 року обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду,заподіяну життю та здоровю потерпілих,становить 51000 гривень на одного потерпілого,а у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правовоївідповідальності,водій такого транспортного засобу несе відповідальність,встановлену законом.Потерпілому відшкодовується також моральна шкода,передбачена пунктами 1.1 частини другої статті 23 ЦК Уккраїни.Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України.При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту,визначеного у пункті 9.3.статті цього закону.Різницю між сумою відшкодування,визначеною судом та сумою,яка має бути відшкодована страховиком,сплачує особа,яку визнано винною у скоєнні ДТП. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду,передбачену пунктами 3.4 частини другої статті 23 ЦК України,таке відшкодування здійснює особа,яку визнано винною у скоєнні ДТП. У ст.61 ч.4 ЦПК України визначено,що вирок у кримінальній справі,що набрав законної сили обовязковий для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки 3 дій особи,стосовно якої ухвалено вирок з питань,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи,що вирок по кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] винесений відносно останнього, а не відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON],а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити із-за безпідставності. Аналогічно не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення 153000грн. страхового відшкодування з відповідачів по справі,оскільки згідно вимог ст.21.4 Закону України”Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності,водій такого транспортного засобу несе відповідальність,встановлену законом. А тому, суд оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст.ст.23,1167,1172,1187,1192,1201 ЦК України,ст.ст.9.3;21.4;22.3;27.5 ;41.1 .Закону України”Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 1.07.2004 року,

Outcome: approved