Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

[PERSON]звернулась з позовом до Одеської міської Ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 грудня 2006р. померла мати позивачки [PERSON]. Рішенням Одеської міської Ради № 3971-IV від 28.01.2005р. [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0994 га за адресою [ADDRESS]для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Однак закінчити оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] не встигла, оскільки останні два роки тяжко хворіла. Позивачка стверджує, що вона є єдиним спадкоємцем після померлої. Позивачка зверталась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про спадщину, у зв'язку з відсутністю державного акту на право приватної власності на землю. На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0994 га за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що померла [PERSON] не встигла оформити державний акт на право приватної власності на землю, що перешкоджає позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, суд ухвалює заочне рішення по справі. Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову, однак пояснив, що державний акт на право приватної власності на землю необхідно оформляти за рахунок позивачки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що рішенням Одеської міської Ради № 3971- IV від 28.01.2005р „Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0994 га за адресою [ADDRESS]для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель” було вирішено передати безоплатно у приватну власність [PERSON]земельну ділянку, площею 0,0994 га за адресою [ADDRESS]для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Вищевказаним рішенням Одеської міської Ради [PERSON] було зобов'язано оформити державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Однак оформити державний на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] не встигла оскільки тяжко хворіла. 22.12.2006р. [PERSON] померла, актовий запис № 11543 зареєстрований Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси 23.12.2006р. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем залишилась її дочка [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. [PERSON] звернулась до Третьої Одеської державної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], однак їй було повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно мати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку, відповідно до ст. 116 ЗК України, відбувається шляхом приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. У відповідності до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Таким чином, право власності на земельну ділянку виникає з моменту прийняття відповідним органом рішення щодо приватизації земельної ділянки, а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку лише посвідчує наявність такого права. На підставі викладеного, суд вважає, що у [PERSON] виникло право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0994 га за адресою [ADDRESS]для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що в свою чергу, входить до складу спадщини. Так, ст. 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, суд вважає, що позивачкою, як за спадкоємцем першої черги, необхідно визнати право власності земельну ділянку площею 0,0994 га за адресою [ADDRESS]у порядку спадкування за законом, що залишилась після померлої [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved