Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про визначення розміру частки майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що згідно до свідоцтва про право власності на житло видане 13 травня 1993 року Управляння по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому квартира по [ADDRESS]м. Чернівці належить на право спільної сумісної власності [PERSON]., [PERSON]. і [PERSON].. [INFO][PERSON]. помер, та після нього відкрилась спадщина на частку в квартирі по [ADDRESS], але спадкоємцям отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть так як не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності. Тому, позивачка просить визначити, що частки в квартирі, яка знаходиться за адресою м. Чернівці, вул.. Заньковецької 21 кв. 5 є рівними, тобто по 1/3 частці належить кожному співвласнику. При попередньому розгляді справи представник позивач, позов підтримала, не заперечує проти розгляду справи по суті у зв'язку із визнанням відповідачем позову, та підтвердила обставини вказані в позовній заяві, і просила визначити, що частки в квартирі, яка знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Заньковецької є рівними, тобто по 1/3 частці належить кожному співвласнику. Відповідач [PERSON]. в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Просив позов задовольнити та визначити, що розмір часток у квартирі по [ADDRESS]є рівними і належить по 1/3 частки кожному співвласнику. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути по суті із винесенням рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд заслухавши позивача, відповідача дослідивши письмові докази, які є у справі вважає, що позов обґрунтований, та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно згідно до свідоцтва про право власності на житло видане 13 травня 1993 року Управляння по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому квартира по [ADDRESS]м. Чернівці належить на право спільної сумісної власності [PERSON]., [PERSON]. і [PERSON].. [INFO] один з співвласників [PERSON]. помер, та після нього відкрилась спадщина на частку в квартирі по [ADDRESS], але спадкоємцям отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть так як не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності. Згідно із ст. 1297 ЦК України позивачу, як спадкоємцю, та іншим спадкоємців які прийняли спадщину, необхідно було звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. У ч. 1 ст. 1298 ЦК України зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні. У відповідності до вимог ст.. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників є рівними. Спільна сумісна власність є без частковою і право кожного із співвласників поширюється на все майно, частки визначаються у випадку її припинення і передбачаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між учасниками або законом. Суд вважає, що частки в квартирі, яка знаходиться за адресою[ADDRESS]є рівними, тобто по 1/3 частці належить кожному співвласнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved