Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив його задовольнити посилаючись на те, що знаходився з відповідачем у трудових відносинах з 21 листопада 2003 року по 27 липня 2006 року. В день звільнення з ним не було проведено повного розрахунку всіх сум, що належали йому. Сума заборгованості підприємства, яка на день звільнення становила 1857 грн. 53 коп., стягнута за рішенням суду у жовтні 2007 року. Тому просив стягнути з Первомайського Державного підприємства „Хімпром” середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 8355 грн. 84 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в просила задовольнити їх у повному об'ємі. Представник відповідача Кіншакова Н.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пославшись на те, що позивачем пропущений тримісячний строк для звернення до суду з позовом про стягнення цієї суми, крім того пояснила, що заборгованість по заробітній платі виникла внаслідок тривалого простою підприємства та відсутністю коштів на його рахунку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки подень фактичного розрахунку, а при наявності спору про розмір належних сум - спір вирішується органом, який і визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку. Як вбачається з пояснень представників позивача, відповідача та матеріалів справи, сторони знаходилися у трудових відносинах з 21 листопада 2003 року по 27 липня 2006 року. У день звільнення підприємство не провело повного розрахунку із позивачем. Спору про суму заборгованості між сторонами не виникало. Заборгованість по заробітній плату в розмірі 1857 грн. 53 коп. стягнута рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 жовтня 2007 року. Суд вважає, що посилання представника відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до суду та тривалих простоїв підприємства є необґрунтованими, оскільки у даній категорії справ перебіг строку починається з дня фактичного розрахунку, а сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні розміру відшкодування необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та інших обставин справи (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 24 грудня 1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». Отже, під час визначення розміру середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку суд враховує спірну суму, на яку позивач мав право - 1857 грн. 53 коп., її істотність порівняно із середнім заробітком - 8355 грн. 84 коп., час, який позивач пропрацював на підприємстві, а також знаходження підприємства в стадії санації, і вважає, що середній заробіток підлягає зменшенню до 500 гривень. Судові витрати стягуються з відповідача згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 117 КЗпП України,

Outcome: partial