overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі ТОВ «ЛЕО») в особі Краснолуцької філії звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяних збитків за актом про порушення правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН). В обґрунтування позовних вимог позивач указав, що відповідач, у порушення ПКЕЕН допустив використання електроенергією шляхом самовільного підключення внутрішньої електропроводки минаючи приклад обліку, у зв'язку с чім було складено акт про порушення відповідачем ПКЕЕН № 022775 від 17 грудня 2007 року. Згідно розрахунку заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН відповідачем складає 1477 грн. 11 коп. і по цей час добровільно не сплачена, тому ТОВ «ЛЕО» звернулося з даним позовом у суд. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ЛЕО» Бухорський К.П., що діє за дорученням, позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача 1477 грн. 11 коп. збитків та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Суд, вислухавшисторони, дослідивши матеріали справи, і виходячи з наданих сторонами доказів вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача. Судом установлено та підтверджується наявними в справи доказами, що 17 грудня 2007 року у квартире, що належить [PERSON], було виявлено використання електроенергії шляхом самовільного підключення к внутрішньої електропроводки минаючи приклад обліку, що підтверджується матеріалами справи, зокрема актом про порушення ПКЕЕН № 022775 від 17 грудня 2007 року (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованість за актом про порушення ПКЕЕН відповідачем складає 1477 грн. 11 коп. (а.с.3) З відповідача згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 51 гривня на користь держави та сплату за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. на користь позивача (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідач на користь ВАТ „Крименерго” у відшкодування майнової шкоди 1482 гривень 56 копійок. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач порушив вимоги п. п. 53, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року, а саме здійснила самовільне підключення, про що був складений акт про порушення правил від 4 липня 2007 року. Розмір відшкодування визначений відповідно до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ № 1416 від 22 листопада 1999 року. Відповідачка та її представник позову не визнали, в обґрунтування своїх заперечень посилались на обставини недотримання встановленого п. 53 Правил користування електричною енергією для населення порядку оформлення акту про порушення правил користування електричною енергією. Особи, які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту про порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем від 4 липня 2007 року вбачається, що відповідач [PERSON]. у квартирі [ADDRESS] у смт. Гурзуф здійснила самовільне підключення до електромережі і безобліково споживала електричну енергію. Використання електричної енергії здійснюється з приладом обліку, безоблікове підключення до електромережі є самовільним (п. п. 2, 3, 48 Правил користування електричною енергією для населення). Таким чином, відповідачка вчинила неправомірні дії, внаслідок яких позивачу було завдано майнової шкоди. Розмір відшкодування майнової шкоди визначений у відповідності з Методикою, затвердженою Постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року, та складає 1482 гривень 56 копійок. Доводи відповідачки та її представника про порушення порядку складання акту про порушення правил користування електричною енергією наведених висновків суду не спростовують, оскільки акт з дотриманням вимог п. 53 Правил підписаний трьома представниками енергопостачальника, споживачу надавалась можливість внести свої зауваження, проте від підпису [PERSON]. відмовилась. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона 26 жовтня 1990 року уклала шлюб з відповідачем . Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] . Сумісне життя позивачки з відповідачем не склалося. Сумісного господарства вони не ведуть. Позивачка не проживає с відповідачем з 2001 року . Спору про розділ майна не має .Дитині відповідач оказує матеріальну допомогу . У судове засідання сторони не з»явилися, надіслали заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність . Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки засновані на законі та повинні бути задоволені по наступних підставах: Згідно ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, маючих суттєве значення. При цьому судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 26 жовтня 1990 року , актовий запис № 828 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про народження, позивачка та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO] , яка проживає разом з позивачкою . (а.с.8). Суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони не ведуть сумісного господарства з 2001 року, відновити родину неможливо. Подальше життя подружжя та збереження родини буде суперечити інтересам подружжя. З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що при таких обставинах шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на позивачку . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану в районі будинку [ADDRESS] у м. Ялта, шляхом знесення самочинно споруджених конструкцій гаражу та привести земельну ділянку у попередній стан. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач самовільно зайняла земельну ділянку, використовує її, спорудивши гараж без правовстановлюючих документів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюються за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. З постанови начальника інспекції ДАБК від 11 березня 2007 року вбачається, що [PERSON]. самовільно зайняв земельну ділянку за адресою: м. Ялта, [ADDRESS], спорудивши конструкції гаражу. Правовстановлюючих документів на земельну ділянку відповідачка не має, що відповідно до статті 125 ЗК України унеможливлює її використання. Отже, зважаючи на те, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності (ст. 83 ЗК України), позов Ялтинської міської ради є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір міни, укладений 26 березня 1999 року між ним та відповідачами на Ялтинській товарній біржі «Ю-Куб», відповідно до якого він отримав у власність квартиру [ADDRESS] в м. Ялта, а відповідачі - квартиру [ADDRESS] в м. Ялта дійсним з тих підстав, що дана угода цілком здійснена, в БТІ квартира зареєстрована за ним, однак оскільки нотаріально цей договір не був засвідчений, його в даний час не визнають правовстановлюючим документом та він не може нею розпорядитися. Відповідачі в попередньому судовому засіданні позов визнали, підтвердивши доводи позивача. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи повідомлені належним чином. Від ТОВ “Фірма СТД-центр” надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 березня 1999 року сторони уклали договір міни, відповідно до якого [PERSON] і [PERSON] обміняли належну їм квартиру[ADDRESS] в м. Ялта на квартиру [ADDRESS] в м. Ялта, що належала на праві власності [PERSON]. Договір був зареєстрований Ялтинською товарною біржею “Ю-Куб” (а.с. 8). Дана угода цілком виконана, квартира зареєстрована в БТІ м. Ялта 26.03.1999 року на ім'я [PERSON], 02 квітня 1999 року він зареєструвався за цією адресою. Однак, нотаріально угода засвідчена не була, тому що згідно ст. 13 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договори, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Згідно ст. 219 ЦК України, суд може визнати угоду, у відношенні якої не дотримана вимога про нотаріальне посвідчення договору, дійсною, якщо буде встановлено, що вона відповідала дійсній волі особи, яка її зробила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, що не залежала від її волі. Суд вважає, що укладений сторонами договір міни відповідав дійсній волі осіб, які його уклали, а його нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, що не залежала від їх волі, а саме: наявність Закону, яким передбачено, що договори, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася с позовом до суду , у якому просять визнати відповідача втратившим право користування квартирою [ADDRESS] у м. Алупка з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72 ЖК України і зняти його з реєстрації по даній квартирі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з 1978 року мешкає в квартирі [ADDRESS] у м. Алупка. В 2003 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний . Після розірвання шлюбу відповідач не мешкає в даної квартирі , звільнив квартиру від особистих речей та виїхав на постійне місце проживання яке позивачці не відоме. Відповідач та представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, повідомлені про день та час розгляду справи належним чином. Виклик до суду оголошений в газеті . У зв'язку з цим та враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у заочному порядку. За таких обставин, суд ухвалив протокольно про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 224-227 ЦПК України Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 71 ЖК України, якщо наймачі чи члени його родини не проживали в житловому приміщенні без поважної причини більш шести місяців, то вони втратили право користування даним приміщенням. Судом встановлено, що власником квартири є мати позивачки і з 1978 року [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] у м. Алупка (а.с.11) . Крім неї, в квартирі також значаться зареєстрованим колишній чоловік позивачки [PERSON] , якій оселився в квартирі як член сім'ї (а.с.10).Шлюб розірваний між ними 20 січня 2003 року . З пояснень позивачки та акту (а.с.12) вбачається , що з 2003 року відповідач не мешкає в даної квартирі , звільнив її від особистих речей та виїхав на постійне місце проживання у невідомому напрямку . Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] понад четирех років не проживає в спірній квартирі з неповажної причини, добровільно перемінив місце свого проживання, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України втратили право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на слідуюче. 3 вересня 1994 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Перебуваючи у шлюбі, позивач [INFO] народила дочку [PERSON], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині того, що через відсутність взаємопорозуміння між ними виникали сварки, що привело до неможливості спільного проживання. З січня місяця 2008 року сторони разом не проживають. В цьому зв'язку позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, відповідач проти позову не заперечує. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи та дослідживши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що за причиною відсутності взаємопорозуміння в їх сім'ї часто виникали сварки, що привело до неможливості спільного проживання. З січня місяця 2008 року сторони разом не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з”ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги наявність вини позивача у розпаді сім′ї, суд вважає необхідним витрати при оформленні розірвання шлюбу покласти на неї. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Раніше їм призначався строк для примирення, проте його не наступило. Судові витрати підлягають відшкодуванню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме сертифікат на земельну частку (пай) серії ТР №0191897, виданий 10 жовтня 1996 Підгаєцькою районною державною адміністрацією, та ощадний рахунок [NUMBER],[NUMBER], який знаходяться в Підгаєцькій філії Бережанського відділення Державного ощадного банку України, яке залишилося після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, обґрунтовує їх доводами, викладеними в заяві. Пояснив, що його батько володів вказаним майно на праві приватної власності і після його смерті він є єдиний спадкоємець на це майно за законом. Відповідач-державний нотаріус Підгаєцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце справи був повідомлений належним чином. Відповідач-представник Підгаєцької філії Бережанського відділення Державного ощадного банку України в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні доведено, що [PERSON], є єдиним спадкоємцем на вказане майно за законом після смерті свого батька, а тому його слід визнати їх власником.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Кам'янсько-Дніпровською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку своєчасності виплати заробітної плати ТОВ АПК “Солоха», якою встановлено, що [PERSON]. працював у ТОВ АПК “Солоха”. За грудень 2007 року [PERSON]. не було виплачено заробітну плату, в результаті чого станом на 19.02.2008 р. виникла заборгованість в сумі 625 грн., чим порушено вимоги ст.115 КЗпП України. Відповідно до ст. 95 ч. 6 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Індексація заробітної плати відбувається відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 р. за № 1078. Підприємство провело індексацію [PERSON]., доплата за індексацію становить 51,00 грн. Таким чином, загальна заборгованість ТОВ АПК “Солоха” перед [PERSON]. становить 676,00 грн. [PERSON]. є малозабезпеченим, в зв'язку з невиплатою йому заробітної плати не може звернутися до суду та не здатний самостійно захищати свої права, тому позивач, відповідно до ст. 20 ч. 2 п. 6 Закону України «Про прокуратуру», просить стягнути на користь [PERSON]. заборгованість по заробітній платі та індексацію у сумі 676,00 грн. У судовому засіданні представник позивача свій позов підтримав, [PERSON].. також позов міжрайонного прокурора підтримав, представник відповідача до судового засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам виплачується регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше 2 разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Наявність заборгованості ТОВ АПК “Солоха” перед [PERSON]. підтверджується довідкою про заборгованість заробітної плати (а.с. 4), сума індексації підтверджується довідкою підприємства від 19.02.2008 р. (а.с. 5). Індексація заробітної плати відбувається відповідно до порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року за № 1078. Відповідно до вказаного порядку підприємство провело індексацію заборгованості по заробітній платі [PERSON].., доплата йому дорівнює 51,00 грн. Позов міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON]. про стягнення заборгованості задоволено, тому з ТОВ АПК “Солоха” необхідно стягнути судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 51 грн. на користь держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Кам'янсько-Дніпровською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку своєчасності виплати заробітної плати ТОВ АПК “Солоха», якою встановлено, що [PERSON]. працював у ТОВ АПК “Солоха”. За грудень 2007 року [PERSON]. не було виплачено заробітну плату, в результаті чого станом на 19.02.2008 р. виникла заборгованість в сумі 630 грн., чим порушено вимоги ст.115 КЗпП України. Відповідно до ст. 95 ч. 6 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Індексація заробітної плати відбувається відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 р. за № 1078. Підприємство провело індексацію [PERSON]., доплата за індексацію становить 51,00 грн. Таким чином, загальна заборгованість ТОВ АПК “Солоха” перед [PERSON]. становить 681,00 грн. [PERSON]. є малозабезпеченим, в зв'язку з невиплатою йому заробітної плати не може звернутися до суду та не здатний самостійно захищати свої права, тому позивач, відповідно до ст. 20 ч. 2 п. 6 Закону України «Про прокуратуру», просить стягнути на користь [PERSON]. заборгованість по заробітній платі та індексацію у сумі 681,00 грн. У попередньому засіданні представник позивача свій позов підтримав, [PERSON]. також позов міжрайонного прокурора підтримав, представник відповідача просить справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам виплачується регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше 2 разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Наявність заборгованості ТОВ АПК “Солоха” перед [PERSON]. підтверджується довідкою про заборгованість заробітної плати (а.с. 4), сума індексації підтверджується довідкою підприємства від 19.02.2008 р. (а.с. 5). Індексація заробітної плати відбувається відповідно до порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року за № 1078. Відповідно до вказаного порядку підприємство провело індексацію заборгованості по заробітній платі [PERSON]., доплата йому дорівнює 51,00 грн. Позов міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON]. про стягнення заборгованості задоволено, тому з ТОВ АПК “Солоха” необхідно стягнути судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 51 грн. на користь держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON]. звернувся в суд з позовом про визнання за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його дядька [PERSON], який помер [INFO]і після його смерті відкрилася спадщина на його майно, а саме &frac12; житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] В судовому засіданні [PERSON]. позовні вимоги підтримав, обґрунтовує їх доводами, викладеними в заяві. Пояснив, що його дядько [PERSON]. заповів після своїє смерті &frac12; житлового будинку , який знаходиться в [ADDRESS]йому. Відповідач-начальник Підгаєцького РБТІ Керницька К.І. позов визнала, пояснила, що [PERSON]. на законних підставах вступив в управління вказаним майном. Відповідач-представник Поплавської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні доведено, що [PERSON]. є спадкоємець на вказане майно, яке залишилося після смерті його дядька [PERSON]., який помер [INFO] Виходячи із наведеного,

Outcome: approved