Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що вона з 03.08.1990 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У 2004 році сім»я розпалася і 22.06.2005 року шлюб був розірваний. У 1995 році вони, перебуваючи у шлюбі, за сумісні кошти побудували житловий будинок [ADDRESS], який складається з 3-х кімнат, великої веранди, кухні, 3-х коридорів, ванної кімнати, комор. Свідоцтво про право власності на домоволодіння було отримано 08 квітня 1996 року на ім»я відповідача [PERSON] та зареєстровано в Криворізькому БТІ. Їй, як колишній дружині відповідача належить &frac12; частина спірного домоволодіння, однак відповідач в добровільному порядку не бажає визнати за нею право власності на &frac12; частину домоволодіння, тому вона просить суд розподілити майно подружжя між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на &frac12; частину домоволодіння [ADDRESS] та &frac12; вказаного домоволодіння за відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а також 200 грн. за отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не з»явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи за участю її представника [PERSON] та її відсутністю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Відповідач в судове засідання 27.02.2008 року та 24.03.2008 року не з»явився, в матеріалах справи є поштові повідомлення про виклик його в судове засідання, від отримання яких він відмовився (а.с. 43,47). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 25). У 1996 році, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, вони побудували будинок на спільні кошти, дозвіл на будівлю якого надано згідно рішення Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 34/3 від 28.06.1995 року (а.с. 22). Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 08.04.1996 року, власником будинку є [PERSON] (а.с. 21). Оскільки зазначене домоволодіння, придбано у період шлюбу, то воно в силу ст. 60 Сімейного Кодексу України, являється спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 63 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві сумісної власності. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 20) шлюб між сторонами розірвано 22 червня 2005 року. ч.1 ст. 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності, частки майна подружжя є рівними, оскільки позивачка просить розділити спільне майно порівну, суд вважає можливим розділити порівну домоволодіння [ADDRESS] Дніпропетровської області, котре являється спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та визнати за кожним право власності на &frac12; частину житлового будинку А-1, житловою площею 42,8 м.кв., загальною 198,3 м. кв., огорожі № 1, водоколонки І, загальною вартістю 106 842 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з вповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] понесені нею судові витрати: по оплаті державного мита у розмірі 543,21 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а також понесені позивачкою витрати за отримання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 200 грн, що підтверджується квитанціями.

Outcome: approved