Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадщину, яке залишилось після смерті [PERSON] та усунення перешкод у користуванні спадковим майном. В подальшому позивач уточнив вимоги та просить визнати недійсним договір дарування [ADDRESS], укладений 12.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] Мотивує свої вимоги тим, що в момент оформлення даного договору його сестра - [PERSON] була тяжко хворою на онкологічне захворювання, приймала лікувальні наркотичні препарати, тому не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними. З цих підстав просить визнати договір дарування недійсним та таким, що неукладений. В судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених в ньому підстав, просив задовольнити вимоги з урахуванням уточнень. Представник позивача, в судовому засіданні підтримав позицію довірителя. Відповідачка позов не визнала, мотивуючи тим, що вона є донькою позивача, договір дарування був складений з ініціативи її померлої тітки та відображає волю останньої. На час посвідчення договору, [PERSON], дійсно тяжко хворіла, разом з тим, весь час була при ясній свідомості, завжди контролювала свої дії та усвідомлювала їх значення. На обліку у психіатра в лікарні чи в психоневрологічному диспансері ніколи не перебувала, наркотичних ліків не приймала. Вважає, що підстави для визнання договору дарування недійсним відсутні. Представник [PERSON] підтримав позицію довірителя, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві - в судове засідання представника не направила, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві, яка надійшла на адресу суду просила розглянути справу у відсутність представника. В заяві зазначила, що договір дарування посвідчений приватним нотаріусом, який не перебуває з ГУЮ у м. Києві в трудових відносинах і є самостійним учасником цивільного процесу. ГУЮ у м. Києві лише здійснює контроль за діяльністю приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу і не відповідає за дії останніх. Приватний нотаріус КМНО [PERSON] позов не визнав, пояснив, що перший раз побачив [PERSON] 1.08.2005 року під час підписання довіреності на [PERSON] для отримання довідки-характеристики в БТІ. 12.08.2005 року посвідчив договір дарування квартири [PERSON] Даний договір посвідчений із додержанням вимог чинного законодавства України, текст договору був роз'яснений дарувальнику, яка розуміла його зміст, усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Вказав на те, що посвідчення договору відбувалось після встановлення особи та дієздатності [PERSON] В письмовій заяві, яка надійшла на адресу суду, приватний нотаріус, просив в подальшому розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, покази свідків, дослідивши матеріали справи вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутність відповідачки та третіх осіб і позов залишити без задоволення, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2005 року [PERSON] подарувала [PERSON], яка прийняла у дар, [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] (в реєстрі за №3340) та зареєстрований Київським міським БТІ 19.08.2005 року в реєстровій книзі №д1521-30 за №540 (т.1 а.с.20-21). [PERSON][PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей [PERSON]зроблено відповідний актовий запис за №19067, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 26.01.2006 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (т.1 а.с.7). Статтею 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Позивач, в обґрунтування вимог зазначає, що його сестра - померла [PERSON], на момент підписання договору дарування 12.08.2005 року, в силу тяжкого захворювання, приймала лікувальні наркотичні та психотропні препарати, які впливали на її свідомість, тому не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні позивач не надав доказів, які б підтверджували заявлені вимоги. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] показали, що протягом життя і на момент підписання договору дарування 12.08.2005 року у [PERSON] не було психічних розладів чи неадекватності сприйняття оточуючої обстановки. З пояснень приватного нотаріуса КМНО [PERSON] вбачається, що при посвідченні 12.08.2005 року договору дарування [PERSON] він перевіряв дієздатність останньої, яка розуміла зміст договору, усвідомлювала значення своїх дій по його підписанню та керувала ними. Крім того, текст договору був прочитаний нею особисто, лише після чого був підписаний та посвідчений нотаріусом. Згідно акту амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи №23 від 11.01.2008 року, проведеної судово-експертною комісією Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, - [PERSON], в період укладення договору дарування від 12.08.2005 року, за своїм психічним станом усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Лікарські препарати, які застосовувались при лікуванні онкохворої [PERSON] не є наркотичними чи психотропними та не впливали на здатність останньої усвідомлювати значення своїх дій та можливість керувати ними, в період укладення договору дарування від 12.08.2005 року (т.2а.с.4-12). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 12.08.2005 року - на момент підписання договору дарування квартири усвідомлювала значення своїх дій і керувала ними. Волевиявлення останньої щодо укладення даного договору було вільним та відповідало її волі. Суд критично відноситься і не приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони суперечливі, мають істотні розбіжності між собою та поясненнями сторін, а також не відповідають об'єктивним даним з приводу психічного стану [PERSON], які містяться в медичній документації останньої. Вказане підтверджується матеріалами справи і, зокрема, актом амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 11.01.2008 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, судом не встановлено порушення прав позивача, а останнім не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог. Доводи [PERSON] спростовуються зібраними по справі доказами. За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed