Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] у своїй позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на спадковий жилий будинок [ADDRESS] посилаючись на те, що вони із чоловіком [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі і спільно за власні кошти побудували зазначений жилий будинок, але чоловік помер [INFO]. Отримати свідоцтво про право власності на жилий будинок після смерті чоловіка вона не має змоги, оскільки будинок зареєстрований на померлого чоловіка і через те, що відсутні право установчі документи на жилий будинок, а тому державний нотаріус з цієї підстави відмовила у видачі свідоцтва їй про право на спадщину. В обґрунтування позову позивачка зазначала в позовній заяві, що доказом належності померлому чоловіку жилого будинку за зазначеною адресою є рішення виконкому Богуславської міської Ради Київської області від 12.07.1971 року за №75 «Про виділ земельної ділянки під будівництво жилого будинку», а також підтверджується актом прийому в експлуатацію жилого будинку від 10.07.1974 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позов обґрунтувавши його вищенаведеними обставинами і пояснила, що спадкує будинок за законом. Підтверджує свій статус дружини свідоцтвом про шлюб з покійним і зазначає, що інших спадкоємців окрім неї немає, так як дітей вони не мали, а батьки чоловіка давно померли. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по даній справі, вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу набуття права власності на спадкове майно за законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України «спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб». Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. І лише у відсутності заповіту право на спадкування одержують особи за законом. (ст.1223 ЦК України). Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в м.Богуславі Київської області. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка зареєструвала шлюб із[PERSON] 27.11.1971 року, і їй присвоєно прізвище [PERSON]. Із листа державного нотаріуса від 18.01.2008 року на ім'я позивачки вбачається, що після смерті [PERSON] їй свідоцтво про право на спадщину за законом виданим бути не може через відсутність правоустановчих документів на жилий будинок. Підтвердженням належності документу померлому [PERSON] є рішення №75 від 12.07.1971 року «Про наділ земельної ділянки під будівництво власного жилого будинку». А також підтвердженням є акт державної прийомки в експлуатацію жилого будинку [ADDRESS] від забудовника [PERSON]. Із іншого листа державного нотаріуса від 11.02.2008 року в адрес суду вбачається, що інші спадкоємці, окрім позивачки, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Із диспозиції ст. 1268 ч.3 ЦК України, вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] проживаючи у цьому ж будинку, що і спадкодавець, прийняла спадщину у встановлений законом строк. З врахуванням доведеності належності будинку покійному [PERSON], позивачка набула право власності в порядку спадкування на жилий будинок. Таким чином, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачкою право власності на спадковий жилий будинок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved