Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-25 00:00:00

10 січня 2008 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулиь до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON], діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на 1/3 частину квартири, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] який проживав [ADDRESS]. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 2/3 частини вищевказаної квартири. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, складеним померлим 01 серпня 2005 року. Але оформити своїх спадкових прав не може, оскільки 2/3 частини квартири придбались на біржі. Крім цього необхідно виділити частку дружини померлого - [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя. 2/3 частини квартири [ADDRESS] були придбані на підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року, посвідченого Донбаською товарною біржею. Сторони фактично виконали умови угоди: відповідачі передали, а [PERSON] прийняв 2/3 частини спірної квартири та заплатив за неї відповідну суму грошей. Оскільки договір був укладений на товарній біржі без нотаріального посвідчення, а сторони фактично виконали умови договору, просили визнати договір купівлі-продажу дійсним. Крім того, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 11 жовтня 1994 року. Оскільки 2/3 частини придбались під час шлюбу, то [PERSON] вважає, що вказана частина квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили визнати дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частини квартири [ADDRESS], зареєстрований Донбаською товарною біржею 03 листопада 1998 року та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину вищевказаної квартири. Відповідачка [PERSON], діюча від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON], позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Донбаської товарної біржі, у судове засідання не зявився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглядати у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03 листопада 1998 року на Донбаській товарній біржі був укладений біржовий контракт № 196 (договір купівлі-продажу) 2/3 частини квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], діючою від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON]. Згідно рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації № 240/2 від 28 жовтня 1998 року,[PERSON] був дозволений продаж частини приватизованої квартири [ADDRESS] від імені неповнолітнього [PERSON]. Згідно реєстраційного посвідчення БТІ міста Маріуполя № 37185 від 10 листопада 1998 року, 2/3 частини квартири [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом РАГС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 899. Відповідно до заповіту від 01 серпня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Мудрою О.М., [PERSON] належну йому частку квартири [ADDRESS] заповідав [PERSON]. Правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно до п. 4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року. Договір купівлі-продажу жилого приміщення (будинку), сторонами по якому є громадяни, укладений у порушення вимог ст. 227 ЦК України, якою передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення угод цього виду. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких певних обставин, досліджених у судовому засіданні, суд вважає встановленим, що між [PERSON] та [PERSON], діючою від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON], мав місце договір купівлі-продажу 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого відділом РАЦС виконкому Жовтневої районної адміністрації м. Маріуполя Донецької області, 11 жовтня 1994 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 654. після чого дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що 2/3 частини квартири [ADDRESS] було придбано [PERSON] 03 листопада 1998 року, тобто у період шлюбу з [PERSON]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і частки їх визначаються рівними . У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, , відповідно до ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Той факт, що право власності на 2/3 частини спірної квартири згідно правовстановлюючих документів належить [PERSON], не перешкоджає визнанню за позивачкою [PERSON] права власності на 1/3 частину цієї квартири, оскільки вона була придбана у шлюбі і є предметом спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved