Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 8 червня 1996р. Тре-тьою київською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №5-2059 та змінити слова “спадкове майно, на яке видане це сві-доцтво складається з &frac14; (однієї четвертої) частини квартири [ADDRESS]. Квартира складається з двох кімнат: загальною площею - 46,65 кв.м., жилою площею - 30, 1 кв.м. &frac14; квар-тири належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на жит-ло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 21.03.1994 року, та зареєстрованого в БТІ м. Києва 29 березня 1994р. під №896” на слова “спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з 1/3 (однієї третьої) частини квартири [ADDRESS]. Квартира складається з двох кімнат: загальною площею - 46,65 кв.м., жилою площею - 30, 1 кв.м. 1/3 квартири належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 21.03.1994 року, та зареєстро-ваного в БТІ м. Києва 14 квітня 1997р. під №896”. Також позивачка просить зобов'язати Третю київську державну нотаріальну контору видати їй нове свідоцтво про право на спадщину за законом з урахуванням вищезазначених змін. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що 8 червня 1996р. їй Третьою київською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким вона успадкувала майно померлого чоловіка [PERSON], зокрема &frac14; частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на під-ставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 березня 1994р. на підставі розпорядження № 1930 відділу приватизації державного житлового - 2 - фонду Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва. Однак, у 1997р. у свідоцтво про право власності на житло були внесені зміни, а саме: з числа осіб, які здійснювали приватизацію квартири, була виключена її дочка [PERSON], оскільки вона померла у 1990р. і участі у приватизації не приймала, тому було видано нове свідоцтво про право власності на житло, в якому зазначено, що [PERSON] був власником 1/3 частини квартири. Позивачка стверджувала, що зміни у свідоцтво вносилися без її відома її си-ном [PERSON], вона дізналася про це тільки у вересні 2007р., тому вважає, що вона успадкувала 1/3 частину квартири після свого чоловіка, і у свідоцтві про право на спадщину необхідно внести відповідні зміни. Позивачка та її представники у судовому засіданні позов та його підстави підтримали. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник Головного управління юстиції у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом 8 червня 1996р. було видано позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією 21 березня 1994р. та зареєстрованого в БТІ м. Києва 29 березня 1994р. за № 896, згідно якого померлому [PERSON] належала &frac14; частина квартири [ADDRESS]. Представник відповідача стверджує, що оскільки, як зазначає позивач, свідоцтво про право власності на житло від 21 березня 1994р. анульоване і видане у 1997р. нове свідоцтво, в якому зазначена інша частка спадкодавця у спільній власності, тому необхідно скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом і видати нове на підставі нового правовстановлюючого документу. В подальшому представник Головного управління юстиції у м. Києві зазначила, що покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Представник Третьої київської державної нотаріальної контори у судовому засіданні пояснила, що позивачка при подачі до Третьої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини померлого [PERSON] надала свідоцтво про право власності на житло та довідку-характеристику з БТІ, згідно яких спірна квартира належала в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на &frac14; частину квартири. Представник Третьої київської державної нотаріальної контори вважає, що позивачу необхідно звернутися до суду із позовом про скасування Сві-доцтва про право на спадщину за законом та про визнання права власності, однак проти задоволення заявлених позивачкою позовних вимог не заперечує і покладається на розсуд суду. Вислухавши сторони, вивчивши надані докази, судом встановлено, що 08 червня 1996р. Третьою київською державною нотаріальною конторою - 3 - позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON], зокрема на &frac14; частину квартири [ADDRESS]. Як зазначено у свідоцтві, &frac14; частина квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 21 березня 1994р. та зареєс-трованого в БТІ м. Києва 29 березня 1994р. під № 896 (с.с.47зворот). 26 березня 1997р. позивачка та відповідач [PERSON] звернулися до Відділу приватизації Шевченківської районної у м. Києві державної адмі-ністрації із заявою про анулювання свідоцтва про право власності на житло у зв'язку з тим, що у приватизації брала участь дочка [PERSON], яка померла до моменту приватизації, тому вони просили привести документи у відповідність з дійсністю ( с.с.98). На підставі вказаної заяви розпорядженням органу приватизації Шев-ченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 17209 від 14 квіт-ня 1997р. було скасовано розпорядження даного органу № 1930 від 16 берез-ня 1994р. "Про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та членів його сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і внесено зміни в "Свідоцтво про право власності на житло" № 1930 від 16 березня 1994р. - виведено [PERSON] з чис-ла власників квартири за вищевказаною адресою, та здійснено приватизацію на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мешкали на 2 березня 1994р. за даною адресою (с.с.97). Відповідно до вищевказаного розпорядження відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адмініс-трації м. Києва було видано свідоцтво про право власності на житло, яке було датоване 21 березня 1994р., та згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному. Дане свідоцтво було зареєстроване у Київському БТІ 14 квітня 1997р. за № 896 (с.с.28). Таким чином, спадкове майно померлого [PERSON] у вище-зазначеній квартирі складало 1/3 частину. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спад-коємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У разі внесення змін до свідоцтва про право на спадщину нота-ріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки крім позивачки інших спадкоємців померлого [PERSON] не має, що під-тверджено копією спадкової справи (с.с.40-49); [PERSON] померла [INFO], тобто до здійснення приватизації квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про - 4 - смерть ( с.с.11); відповідач [PERSON] не заперечує права позивачки на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яке вона отри-мала у порядку спадкування після [PERSON] Крім того, на день розгляду справи судом у встановленому законом по-рядку свідоцтво про право власності на житло від 21 березня 1994р. та поря-док внесення до нього змін розпорядженням № 17209 від 14 квітня 1997р. не були ніким оскаржені, вказане свідоцтво є дійсним та зареєстровано у БТІ, а представником відповідача не було заявлено про застосування сплину позов-ної давності, тому у суду відсутні законні підстави для відмови у позові. Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, і в іншому порядку неможливо відновити порушені права позивачки, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved