Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка 15.10.2005 року склала на її ім'я заповіт, посвідчений нотаріально, за яким заповідала позивачці належну їй квартиру [ADDRESS]. Звернувшись до Лисичанської держнотконтори, вона дізналася, що 05.05.2007 року між [PERSON] та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, за яким власницею зазначеної квартири стала відповідачка. Вважає договір довічного утримання від 05.05.2007 року недійсним, оскільки волевиявлення [PERSON] не відповідало її волі, [PERSON]при укладенні договору не розуміла значення своїх дій. Просила суд визнати недійсним договір довічного утримання від 05.05.2007 року, зобов'язати ЛКП «БТІ» зняти з реєстрації право власності відповідачки на квартиру [ADDRESS], визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] як на спадкове майно, зобов'язати ЛКП «БТІ» зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] за позивачкою. Ухвалою Лисичанського міського суду від 18.04.2008 року закрито провадження у справі у частині позовних вимог про зобов'язання ЛКП «БТІ» зняти з реєстрації право власності відповідачки на квартиру [ADDRESS], визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] як на спадкове майно, зобов'язати ЛКП «БТІ» зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] за нею у зв'язку з відмовою позивачки від позову. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги про визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного між [PERSON] та відповідачкою, посвідченого 05.05.2007 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №970, просила його задовольнити. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечувала, пояснивши, що не зареєструвала у ЛКП «БТІ» право власності на дану квартиру, оскільки квартира їй не потрібна. Визнає недійсність даного договору. Відповідачка попереджена судом про наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 05 травня 2007 року між [PERSON], померлою [INFO], та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, згідно з умовами якого [PERSON]передала у власність[PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], а[PERSON] зобов'язалася довічно повністю утримувати [PERSON]: забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберегти в її безплатному довічному користуванні жилу кімнату. Відповідачка не заперечує проти недійсності даного договору, внаслідок невідповідності волевиявлення відчужувача внутрішній волі. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є передбачені ст. 203, 215 ЦК України підстави для визнання договору довічного утримання недійсним. Згідно вимог ст. 216 ЦК України отримане за недійсним правочином повертається другій стороні в натурі. Отже, квартиру [ADDRESS] слід повернути до спадкової маси [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати з позовних вимог про визнання договору недійсним у сумі 16 грн., що складається з судового збору у сумі 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 7,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved