Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину , в розмірі 25 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим , що йому 28.10.2001 року відповідачем [PERSON] було заподіяне умисне тяжке тілесне ушкодження , за ознакою небезпеки для життя у своєму перебігу, що призвело до хірургічного втручання по видаленню гематоми в області головного мозку та відповідно до фізичних та моральних страждань позивача , а також до значного погіршення стану здоров»я. У судовому засіданні позивач свої вимоги зменшив, просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 22.500 грн., оскільки йому відповідачем, після постановлення вироку по кримінальній справ, в добровільному порядку відшкодовано 2. 500 грн., надавши пояснення , аналогічні викладеним в позовній заяві та уточненні до позовної заяви від 25.02.2008 року. Відповідачеві по справі [PERSON]. , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі ,повістка та судові документи були вручені відповідно до вимог ст.76 ч.6 ЦПК України. Зі змісту пояснень відповідача, надісланих до суду, вбачається , що він заперечує факт заподіяння [PERSON]. умисного тяжкого тілесного ушкодження . Заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.п.5,7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди « (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди , протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з»ясувати , чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні , в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить , а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ст.440-1 ЦПК України ( в ред.1963 року) моральна( немайнова) шкода, заподіяна громадянину діями іншої особи, яка порушила його законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Судом встановлено, що 28.10.2001 року в с. Судіївка Полтавського району та області позивачеві [PERSON]. було заподіяне відповідачем [PERSON] умисне тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з розвитком хронічної субдуральної гематоми правої лобно-скроневої ділянки, забитої рани м»яких тканин голови чола справа та рани м»яких тканин правої вушної раковини, за ознакою небезпеки для життя в своєму перебігу, за що останній засуджений вироком Полтавського райсуду від 02.10.2007 року за ст.121 ч.1 КК України, який набрав законної сили ( а.с.7-12, 18-22). У зв»язку із отриманням тілесних ушкоджень позивач перебував на лікуванні в медичних установах, зокрема, в період з 28.10. по 02.11.2001 року , з 05.06. по 11.06 . , з 11.06 по 26.06.2002 року , 14.06.2002 року був прооперований - проведено видалення правобічної хронічної субдуральної гематоми головного мозку( а.с.,.4,23-29,33) та відповідно відчував моральні та фізичні страждання. Згідно ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду , з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою . Таким чином, факт вчинення злочину за ст.121 ч.1 КК України [PERSON] встановлений вироком суду від 02.10.200 7 року та повторному доведення не підлягає . З цих підстав, заперечення відповідачем факту умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження позивачеві відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України є неспроможними. Факт значного погіршення стану здоров»я внаслідок спричинених позивачеві відповідачем тяжких тілесних ушкоджень позивачем[PERSON] в судовому засіданні не доведений. . Суд, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди , враховує характер , тривалість та обсяг страждань позивача у зв»язку із спричиненням йому умисних тяжких тілесних ушкоджень, обставини їх причинення, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках та вік позивача, ступінь вини , матеріальний та сімейний стан відповідача, факт часткового відшкодування в добровільному порядку на користь позивач спричиненої моральної шкоди в розмірі 2.500 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що на користь позивача необхідно стягнути у відшкодування моральної шкоди 8.000 грн. Крім того, згідно ст.88 ч.3 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 8.50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн. На підставі ст..440-1 ЦК України( в ред..1963 року) , п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( в ред.2004 року) ,

Outcome: partial