overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

10 липня 2007 року між [PERSON]. та [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] На виконання цієї угоди позивач передав відповідачці обумовлену суму, а вона надала йому документацію на домоволодіння, земельну ділянку та розписку про отримання коштів. Крім того, відповідачка взяла на себе зобов'язання посвідчити вказаний договір нотаріально до 15 листопада 2007 року. Позивач, посилаючись на те, що відповідачка від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє його права розпорядитися придбаним майном, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки дійсним та визнання за ним права власності. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій позов визнала повністю, просила справу розглянути в її відсутність. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповідачці належить домоволодіння [ADDRESS] Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку, вона є власником земельної ділянки площею 0,212 га., яка розташована за адресою [ADDRESS] З розписки [PERSON]. вбачається, що вона одержала від [PERSON]. 10 000 грн. за продаж йому домоволодіння [ADDRESS] Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу частини квартири. Позивач бажає посвідчити договір нотаріально, але відповідачка від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за необхідне визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 130, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

11 листопада 2007 року між [PERSON]. та [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу &frac34; частини домоволодіння [ADDRESS] На виконання цієї угоди позивачка передала відповідачу обумовлену суму, а він надав їй документацію на домоволодіння та розписку про отримання коштів. Крім того, відповідач взяв на себе зобов'язання посвідчити вказаний договір нотаріально до 15 грудня 2007 року. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє її права розпорядитися придбаним майном, звернулася в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним та визнання за нею права власності на нього. Позивачка в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, пояснив суду що не може оформити договір нотаріально через брак часу. Третя особа в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій проти укладання угоди купівлі-продажу не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу належить &frac34; частини домоволодіння[ADDRESS] З розписки [PERSON]. вбачається, що він одержав від [PERSON]. 55000 грн. за продаж їй &frac34; частини домоволодіння[ADDRESS] Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу домоволодіння. Позивачка бажає посвідчити договір нотаріально, але відповідач від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за необхідне визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 130, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

10 жовтня 2007 року між [PERSON]. та [PERSON]., яка діяла в інтересах неповнолітньої [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири[ADDRESS] На виконання цієї угоди позивач передав відповідачці обумовлену суму, а вона надала йому документацію на частину квартири та розписку про отримання коштів. Крім того, відповідачка взяла на себе зобов'язання посвідчити вказаний договір нотаріально до 1 листопада 2007 року. Позивач, посилаючись на те, що відповідачка від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє його права розпорядитися придбаним майном, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу частини квартири дійсним та визнання за ним права власності. Позивачк в попереднє судове засідання не з'явилася, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій позов визнала повністю, просила справу розглянути в її відсутність. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення суду від 20 квітня 2007 року, відповідачці була виділена &frac12; частина квартири [ADDRESS], інша частина квартири виділена позивачу. З розписки [PERSON]. вбачається, що вона одержала від [PERSON]. 25000 грн. за продаж їй &frac12; частини квартири[ADDRESS] Як вбачається з витягу з рішення № 92 від 4 лютого 2008 року виконавчий комітет Смілянської міської ради надав відповідачці, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON]. дозвіл на продаж своєї частини квартири. Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі продажу частини квартири. Позивач бажає посвідчити договір нотаріально, але відповідачка від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за необхідне визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 130, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка та відповідач - батьки [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, звернулася в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина в розмірі &frac14; частки його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якого є позивачка. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею в м. Черкаси та знаходиться на її утриманні. Відповідач підтвердив пояснення позивачки. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 182 СК України, з нього необхідно стягувати аліменти на її користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору та на користь УДК в м. Сміла витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Представник позивача, ЛОКСТП «Луганськтеплокоммуненерго» в особі філії «Перевальськтеплокоммуненерго» звернувся з дійсним позовом до суду, просить стягнути на свою користь з відповідачів заборгованість по сплаті за опалювання в сумі 48,68 грн., посилаючись на те, що відповідачі по місцю свого мешкання не вносить платню за опалення і заборгованість останніх перед позивачем на 01 лютого 2008 року складає в розмірі 48,68 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі у судовому засіданні з виниклою заборгованістю погодилися, проте сплатити заборгованість за опалення вони не можуть в з'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги пояснення сторін, вважає позов обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до представленої позивачем довідки про те, що [PERSON], [PERSON]. мешкає в квартирі [ADDRESS] Згідно довідки (а.с.3) заборгованість по сплаті за користування тепловою енергією складає 48,68 гривень. На підставі норм ст.66-68 ЖК України наймач житлового приміщення зобов'язаний вчасно щомісяця вносити оплату за надані комунальні послуги і квартплату відповідно до затверджених тарифів і розміру житлової площі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі з 24.04.1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]р.нородження. Спільне життя з відповідачкою не склалося. В сім'ї постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги. На примирення йти не бажає, просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за підставами вказаними в позовній заяві, додатково пояснивши, що зберегти сім'ю вже не можливо, на примирення йти не бажає, спільно нажите майно, що підлягає розділу, мають намір розділити самостійно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами не має. На думку суду подальше збереження сім'ї неможливе. Шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Судові витрати покласти на обидві сторони. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із позовом до СТОВ „Росія” про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 01.12.2000 року уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS]. Після сплати всієї суми за будинок відповідач видав її відповідну довідку. Але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просила визнати угоду купівлі - продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS], укладену 01.12.2000 року дійсною, а також визнати за нею право власності на жилий будинок за вказаною адресою У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу слухати за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просила справу слухати за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 УПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 01.12.2000 року між СТОВ „Росія” та позивачкою було укладено договір - купівлі продажу жилого будинку по[ADDRESS] Згідно копії довідки СТОВ „Росія” позивачка повністю розрахувалась за будинок, та він на балансі СТОВ „Росія” не стоїть. У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до СТОВ „Росія” про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 03 січня 1989 року уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS]. Після сплати всієї суми за будинок відповідач видав її відповідну довідку. Але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просила визнати угоду купівлі - продажу жилого будинку, розташовану по[ADDRESS], укладену 03.01.1989 року дійсною, а також визнати за нею право власності на жилий будинок за вказаною адресою У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу слухати за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просила справу слухати за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 УПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 03.01.1989 року між колгоспом „Росія” та позивачкою було укладено договір - купівлі продажу жилого будинку по[ADDRESS] Згідно копії довідки СТОВ „Росія” позивачка повністю розрахувалась за будинок та він на балансі СТОВ „Росія” не стоїть. Відповідно до витягу із рішення зборів уповноважених членів КСП від 05.07.2000 р. (протокол № 3), правонаступником КСП „Агрофірма - колгосп „Росія”, є СТОВ „Росія”. У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із позовом до СТОВ „Росія” про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 17.01.2001 року уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по[ADDRESS] Після сплати всієї суми за будинок відповідач видав її відповідну довідку. Але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просила визнати угоду купівлі - продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS], укладену 17.01.2001 року дійсною, а також визнати за нею право власності на жилий будинок за вказаною адресою У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу слухати за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просила справу слухати за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 УПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 17.01.2001 року між СТОВ „Росія” та позивачкою було укладено договір - купівлі продажу жилого будинку по[ADDRESS] Згідно копії довідки СТОВ „Росія” позивачка повністю розрахувалась за будинок, та він на балансі СТОВ „Росія” не стоїть. У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до СТОВ „Росія” про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що він 26.12.2003 року уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] Після сплати всієї суми за будинок відповідач видав її відповідну довідку. Але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просив визнати угоду купівлі - продажу жилого будинку, розташованого по вул.[ADDRESS], укладену 26.12.2003 року дійсною, а також визнати за ним право власності на жилий будинок за вказаною адресою У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу слухати за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просила справу слухати за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 УПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 26.12.2003 року між СТОВ „Росія” та позивачем було укладено договір - купівлі продажу жилого будинку по[ADDRESS] Згідно копії довідки СТОВ „Росія” позивачка повністю розрахувалась за будинок, та він на балансі СТОВ „Росія” не стоїть. У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до СТОВ „Росія” про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на жилий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 01.02.2002 року уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS]. Після сплати всієї суми за будинок відповідач видав її відповідну довідку. Але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просила визнати угоду купівлі - продажу жилого будинку, розташованого по [ADDRESS], укладену 01.02.2002 року дійсною, а також визнати за нею право власності на жилий будинок за вказаною адресою У судове засідання позивач не з'явився, але надіслав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу слухати за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просила справу слухати за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 УПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 01.02.2002 року між СТОВ „Росія” та позивачкою було укладено договір - купівлі продажу жилого будинку по [ADDRESS]. Згідно копії довідки СТОВ „Росія” позивачка повністю розрахувалась за будинок, та він на балансі СТОВ „Росія” не стоїть. У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved