Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

У червні 2007 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягуються з останнього на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 від всіх видів доходу за виконавчим листом № 2-3693 від 19.08.2003р., виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя - до 1/4 частини від всіх видів доходу [PERSON]. В обгрунтування завлених позовних вимог зазначає, що на даний час сімейне становище відповідача змінилось у зв"язку із спільним проживанням його з дружиною [PERSON], народженням в них спільної другої дитини, а крім того, покращився матеріальний стан [PERSON]. внаслідок придбання ним трикімнатної квартири. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. В обгрунтування вимог заяви зазначала, що не має стабільного заробітку, за відсутністю змоги працевлаштуватись за спеціальністю, перебувала на обліку у центрі зайнятості, декілька років не має офіційного працевлаштування, працювала без оформлення трудового договору з жовтня 2007р., отримуючи дохід близько 600грн., її мати є інвалідом 2 групи, а батько пенсіонером. Такі обставини ставлять її і дитину [PERSON] у вкрай тяжке матеріальне становище. Інших джерел існування, окрім аліментів відповідача, останнім часом не має, і зазначає, що він може надавати матеріальну допомогу і в більшому розмірі - 1/4 частини від доходу на її дитину. Довідалася про придбання відповідачем трикімнатної квартири, в чому вбачає поліпшення матеріального стану. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. В обгрунтування своїх заперечень зазначав, що, окрім виплачуваних [PERSON] на доньку [PERSON] аліментів, він сплачує ще аліменти [PERSON] на другу дитину [PERSON], а крім того, в нього на утриманні знаходиться ще й третя дитина - донька [PERSON], що народжена [INFO], і якій він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу. Зазначав, що із [PERSON] не має спільного бюджету, не проживає однією сім"єю, хоча мешкають в одному жилому приміщенні. Залучена у якості третьої особи [PERSON] не підтримала позовні вимоги. Зазначала про окреме ведення від відповідача господарства, наявність в неї двох дітей від відповідача, що потребують надання матеріальної допомоги, на одну дитину стягуються за рішенням суду аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів. Вважала, що при наявності трьох дітей у відповідача і задоволенні позову [PERSON] щодо збільшення розміру стягуваних на дитину [PERSON] аліментів, її двоє дітей будуть ущемлені, а між тим вона змушена була достроково вийти з відпустки по догляду за дитиною, щоб мати змогу матеріально забезпечити своїх дітей. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони - позивачка і відповідач - мають від шлюбу спільну дитину [PERSON], яка згідно із свідоцтвом про народження, виданим 13.05.1996р. Орджонікідзевським РАГС м. Маріуполя Донецької області, народилася [INFO], про що вчинено актовий запис за № 323. В графі батьки зазначені -[PERSON] і [PERSON] (а.с. 5. 70). Між сторонами шлюб розірвано 19.08.1997р. - актовий запис № 331 вчинено тиж же органом РАГС (а.с. 6). Крім того, від повторного шлюбу із [PERSON], що залучена до участі в розгляді справи у якості третьої особи, відповідач має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] - актовий запис Орджонікідзевського відділу РАГС м. Маріуполя Донецької області № 743 від 03.12.1998р., і [PERSON] [INFO] - актовий запис Орджонікідзевського відділу РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області № 553 від 10.07.2006р., що вбачається зі свідоцтв про народження (а.с. 27-28). За виконавчим листом ДВС Орджонікідзевського РУЮ м. Маріуполя Донецької області № 2-3693 від 19.08.2003р., виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, з [PERSON]. стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку боржника (а.с. 7, 25). Крім того, за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 12.10.2000р. з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частина від всіх видів доходу (а.с. 48). Розмір стягуваних за рішеннями суду аліментів з відповідача на утримання двоїх неповнолітніх дітей, що загалом становить 33% від його доходу, підтверджується довідкою ВАТ "МК "Азовсталь". За даним документом середньомісячний заробіток [PERSON]. (за період липень-грудень 2007р.) становить 1947грн. (а.с. 30, 63). За змістом ст. 192 ч. 1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів. В судовому засіданні позивачка у якості обставин поліпшення матеріального стану платника аліментів навела факт придбання [PERSON] у власність трикімнатну квартиру. В судовому засіданні відповідач зазначав, що придбав квартиру за рахунок коштів, виручених від продажу материної квартири, і додав кошти, отримані внаслідок компенсації частки невикористаної ним частки відпустки на підприємстві, оскільки мав на меті за рахунок свого відпочинку, передбаченого трудовим законодавством, оплатити частку квартири. В ході перевірки доводів сторін встановлено наступне. На праві власності матері відповідача - [PERSON] належала однокімнатна квартира [ADDRESS], яка продана 07.06.2006р. відповідачем в інтересах власника квартири на підставі нотаріально посвідченої довіреності за 5614грн. (а.с. 56-57). Через 9 днів 16.06.2006р. відповідачем придбана трикімнатна квартира [ADDRESS] за 10417грн. (а.с.60-62). Об"єктивність доводів відповідача з приводу придбання квартири за рахунок коштів продажу материної квартири і від компенсації за невикористану трудову відпустку, на яку в даному випадку згідно із положеннями ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" не звертається стягнення, підтверджується вищезгаданими документами і розрахунковими документами з заробітної плати відповідача (а.с. 65). Так, у суду немає сумнівів, що зазначене нерухоме майно придбано не за рахунок виникнення у відповідача додаткових фінансових джерел. Отже, суд не вбачає у наведених позивачкою обставинах підстави поліпшення матеріального стану платника аліментів. Відповідач і [PERSON] значаться зареєстрованими в різних помешканнях (а.с. 16, 73, 75). Їх доводи щодо окремого ведення господарства і роздільного між ними бюджету позивачкою не спростовані, як того вимагає ст.ст. 10, 60 ЦПК України. З довідки ВАТ "МК "Азовсталь" вбачається, що [PERSON] знаходилась у відпустці по догляду за дитиною протягом 24.11.2006р.-25.12.2007р. - до досягнення дитиною 1,5 років; розмір щомісячно отримуваної допомоги на період відпустки складає 130,64грн. (а.с. 29, 69). В той час, батьки позивачки, які мешкають разом з нею і дитиною [PERSON], мати - [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 2 групи в сумі 456грн., а батько [PERSON] отримує пенсію за віком за списком № 2 у сумі 498,17грн. (а.с. 8, 38). З довідки Орджонікідзевської районної філії центру зайнятості вбачається, що [PERSON] з 15.09.2006р. по 05.07.2007р. перебувала на обліку як безробітна і за цей час отримала дохід у сумі 925,24грн. (а.с. 40-41). Як зазначала позивачка, за період перебування на обліку у центрі зайнятості не підшукала роботу, на момент розгляду справи по суті ніде не працює, що підтверджується відомостями її трудової книжки (а.с. 41). З талонів про поштовий переказ, розрахункових документів по заробітній платі відповідача вбачається отримання [PERSON] аліментів, виплачуваних відповідачем в розмірі 1/6 від доходу на утримання доньки [PERSON] протягом з травня 2007р. по жовтень 2007р. в сумах від 459,50грн. до 719,30грн. (а.с. 42-47, 64-67, 68). Факт отримання цих коштів підтвердила позивачка. Отже, зважаючи на положення п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, такий розмір стягуваних з відповідача аліментів на неповнолітню [PERSON] більше розміру, визначеного ст. 182 ч. 2 СК України, і навіть перевищує встановлений прожитковий мінімум для даної категорії, і суд вважає, що поряд із зобов"язанням і матері по утриманню доньки, забезпечує дитину. Таким чином, в ході судового вирішення справи не встановлено обставин поліпшення матеріального становища платника аліментів. Отже, за відсутності підстав для збільшення розміру аліментів, виплачуваних на дитину [PERSON], та з метою запобігання ущемлення прав і інтересів інших неповнолітніх дітей відповідача [PERSON], на утримання якої відповідач також виплачує аліменти в розмірі 1/6 частки доходу, і [PERSON], що народилася вже після рішення суду від 19.08.2003р. про стягнення аліментів на дитину [PERSON] і вимагає від відповідача виконання батьківських зобов"язань по утриманню і третьої дитини, зважаючи на положення ст. 182 СК України, суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed