Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

До попереднього розгляду справи відповідач позов про розірвання шлюбу по суті та за обставинами справи визнав у повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву. Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1989 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], 1990 року народження. На цей час сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, так як між ними були втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони проживають окремо, відновлювати сімейно-шлюбні відносини вона наміру не має, тому вона просить шлюб розірвати, дочку після розлучення залишиться на її вихованні та утриманні. Відповідач до попереднього судового засідання позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу з відповідачкою, и проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи, про що надав суду відповідну заяву. При попередньому розгляді справи позивачка підтримала свої позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення рішення при попередньому розгляді справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі згоди сторін суд ухвалює рішення при попередньому розгляді справи. Судом були досліджені такі докази, надані позивачкою на підтвердження свого позову: Свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво про народження дитини. Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, виданого Дніпровським відділом РАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 723 (а.с.7), сторони дійсно заходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1989 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], 19 вересня 1990 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с. 8). У січні 2008 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тих причин, що між були втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони припинили подружні стосунки, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, на примирення сторони не згодні, наполягають на розірванні шлюбу. Майнові та аліментні питання вирішені сторонами в добровільному порядку. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок Його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не можливо та не доцільно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу сторін неможливе, і даний шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС, належить стягнути з відповідача. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved