Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] позичених грошей в сумі 487 412 (чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 93 копійки за договором позики, укладеного між ТОВ „КЛІО-АВТО" та [PERSON] 5 жовтня 2007 року, посилаючись на те, що 5 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого ТОВ „КЛІО-АВТО" передало у власність [PERSON]. грошові кошти в розмірі 487 412 (чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 93 копійки, які останній мав повернути в строк до 15 жовтня 2007 року. Однак відповідачем умови договору не виконані, кошти не повернені. В судовому засіданні представником позивача було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „КЛІО-АВТО" грошові кошти в розмірі 487 412 (чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 93 копійки або звернути стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 5 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 5 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку площею 0, 4000 га, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер - [NUMBER], яка належить [PERSON]. на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №[NUMBER], виданого Обухівським районним відділом земельних ресурсів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та в уточненій позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт укладання 5 жовтня 2007 року між ТОВ „КЛІО-АВТО" та [PERSON]. договору позики та договору іпотеки земельної ділянки, факт отримання [PERSON]. за договором позики грошових коштів в розмірі 487 412 (чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 93 копійки. Однак зазначив неможливість відповідача повернути позичені гроші у зв'язку з їх відсутністю. Щодо вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки представник відповідача покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: 5 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „КЛІО-АВТО" в особі директора [PERSON], яка діє на підставі Статуту, та фізичною особою - [PERSON] було укладено договір позики 2 грошових коштів. Відповідно до п.1 договору позики ТОВ „КЛЮ-АВТО" передало у власність [PERSON]. грошові кошти в розмірі 487 412 (чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 93 копійки. Відповідно до п. 2, 3 договору позики вказану суму відповідач мав повернути без нарахування процентів до 15 жовтня 2007 року. Однак станом на 15 жовтня 2007 року позика не повернута, зобов'язання по договору не виконані. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором позики 5 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки земельної ділянки, відповідно до якого останній передав в іпотеку земельну ділянку площею 0, 4000 га, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, кадастровий номер -[NUMBER], яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №[NUMBER], виданого Обухівським районним відділом земельних ресурсів. ст. 526, 530 ЦК України зазначають, що зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства у вказаний в договорі строк. Виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, завдатком, гарантією, заставою, при триманням. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань. ст. 572 ЦК України визначає, що в силу застави заставодержатель має право у разі невиконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Правила про іпотеку землі встановлюються законом. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Враховуючи зміст ст. ст. 610, 611 ЦК України, які визначають невиконання зобов'язань як їх порушення, за які настають наслідки, передбачені договором або законом, суд вважає, що неповернення [PERSON]. позичених грошей є нічим іншим як порушенням зобов'язань за договором позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання, а зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу. Відповідно до п. 6 Договору позики у разі, коли позичальник не поверне позичені гроші до зазначеного терміну, позикодавець має право подати цей договір та укладений договір іпотеки земельної ділянки до стягнення в строки, передбачені чинним в Україні законодавством. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду та/або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Станом на 15 жовтня 2007 року позика не була повернута, тобто відповідачем зобов'язання не виконані. Відповідно до п. 15, 16 Договору іпотеки земельної ділянки від 5 жовтня 2007 року, ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень п. 15 Договору іпотеки та ч. 1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку", які передбачають, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, 3 якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, де зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону, 19 жовтня 2007 року, та 30 жовтня 2007 року відповідачу було вручено письмові вимоги про усунення порушень виконання зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Однак станом на 31 січня 2008 року кошти не повернуті, зобов'язання за договором позики не виконані. Тому, враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved