overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримала його і пояснила, що [INFO] в с. Софіївка Каховського району Херсонської області помер її батько [PERSON], який на день смерті мав право власності на земельну ділянку площею 2,6192 гектара на території Слободищенської сільської ради Іллінецького району. Однак за життя батько не встиг отримати виготовлений державний акт на право приватної власності на землю. Окрім неї спадкоємцями першої черги на майно покійного є її рідні сестри [PERSON]. та [PERSON]., які відмовились від прийняття спадщини. Однак через відсутність державного акта на право власності на землю на ім'я покійного батька вона не може оформити в нотаріальному порядку своє спадкове право. Тому просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька. Відповідач Слободищенська сільська рада Іллінецького району позов визнала повністю, про що подала відповідну заяву із проханням вирішити справу у відсутність її представника. Представник відповідача Іллінецької районної державної адміністрації - заступник начальника відділу земельних ресурсів у Іллінецькому районі Вінницької області Патик О.В. позов визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, вирішити справу у порядку її до судового провадження і задовольнити позов, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачами, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про народження та про одруження позивача (а.с.4, 5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), заявами [PERSON]. та [PERSON]. про відмову від спадщини (а.с.7, 8), повідомленням Каховської районної державної нотаріальної контори (а.с.9), копією свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] (а.с.10), витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.11), довідками відділу земельних ресурсів у Іллінецькому районі Вінницької області та Слободищенської сільської ради Іллінецького району (а.с.12, 13) та копією паспорта позивача (а.с.14). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у попередньому судовому засіданні підтримала його і пояснила, що [INFO] в с. Копіївка Іллінецького району помер її батько [PERSON]., який на день смерті мав право на земельну частку (пай) площею 2,24 умовних кадастрових гектара в межах земель КСП ім. Гонти с. Копіївка, Іллінецького району, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0255356 виданим на підставі розпорядження голови Іллінецької райдержадміністрації № 129 від 29 травня 1997 року. Також покійний мав грошові заощадження на рахунку [NUMBER] в Китайгородській філії № 2922/019 Іллінецького відділення ВАТ «Ощадний банк України». Окрім неї спадкоємцем першої черги на майно покійного є його дружина [PERSON]., однак спадщини після смерті чоловіка вона не приймала та на неї не претендує, про що свідчить її заява. Іллінецька державна нотаріальна контора не видає їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк прийняття спадщини. Причиною пропущення нею такого строку є те, що вони з батьком не жили однією сім'єю декілька років і про сертифікат вона дізналася від Копіївської сільської ради у грудні 2007 року. Вважає, що строк прийняття спадщини вона пропустила по поважній причині. Тому вона просить суд встановити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) та на грошові заощадження в порядку спадкування за законом. Відповідач Копіївська сільська рада Іллінецького району позов визнала повністю, про що подала до суду відповідну заяву із проханням вирішити справу у відсутність її представника. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, вирішити справу у порядку її до судового провадження і задовольнити позов, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження[PERSON] (а.с.4), копіями свідоцтв про одруження позивача та її батька (а.с.5, 6), копією свідоцтва про смерть [PERSON]. (а.с.7), заявою [PERSON] про відмову від спадщини (а.с.8), копією ощадної книжки (а.с.9), копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.10), витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.11). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню і газифікації „Лубнигаз” у січні 2008 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за використаний природний газ. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що відповідач з лютого 2006 року проводить частково оплату послуг по газопостачанню, внаслідок чого у абонента виникла заборгованість за спожитий природний газ в сумі 900,83 грн. станом на 01.11.2007 року. Просить стягнути з відповідача борг за спожитий природний газ в сумі 900,83 грн. з віднесенням на рахунок останнього всіх судових витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: Згідно з договором про надання послуг з газопостачання від 11.11.2002 року [PERSON] є користувачем послуг Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації „Лубнигаз”. Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246 (в ред. Постанови КМУ від 14.04.2004 року №476), Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, встановлено зобов'язання споживача по щомісячній оплаті використаного природного газу, відповідно до встановлених норм споживання та цін на газ. Не виконуючи зобов'язання по оплаті за використаний природний газ, відповідач допустив заборгованість, розмір якої становив на 01.11.2007 року 900 грн. 83 коп. Викладене також підтверджується: довідкою - рахунком за використаний природний газ (а.с.4) та річною карткою споживача за 2007 рік (а.с.5) . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Відповідач позов визнав частково та визнав, що дійсно 02 липня 2004 року заподіяв позивачу тілесні ушкодження, згіден сплатити позивачу шкоду як матеріальну так і моральну, але моральну у меншій сумі ніж просить позивач з врахуванням того, що у нього на утриманні троє неповнолітніх дітей, що він сплачує аліменти. Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного. Крім пояснень сторін судом також досліджено такі письмові докази надані сторонами. Копія постанови Івано-Франківського міського суду від 25 жовтня 2006 року підтверджує, що відповідача [PERSON]. звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КК України, а провадження по справі закрито у зв”язку з актом амністії ( а.с.6 ). Витяг з медичної карти № 1341104 позивача підтверджує, що дійсно [PERSON]. перебував на лікуванні у обласній клінічній лікарні з діагнозом струс головного мозку, забій мяких тканин голови, закритий перелом зовнішньої кісточки лівого гомілково-спупневого суглобу, тобто йому було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у зв'язку з чим ними понесені витрати, у зв”язку з вказаною травмою він неодноразово лікувався амбулаторно ( а.с. 21-45 ). Факт спричинення позивачу тілесних ушкоджень визнав і сам відповідач. Заявлені позивачем свідки [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. суду підтвердили, що позивач після отримання вказаної вище травми погано себе почуває як морально так і фізично, переживає те що трапилось. Ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична чи юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід ), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Стаття 1168 ЦК України передбачає право потерпілого на відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров”я. Факт спричинення позивачу матеріальної шкоди підтверджується наданими медичними документами та доказами про купівлю ліків. В цій частині відповідач позов визнав повністю. В ході слухання справи відповідач добровільно відшкодував позивачу суму у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок лікування, а тому в цій частині задовольняючи вимогу ( оскільки позивач з цього приводу жодних клопотань не заявляв ) слід зазначити про те що в цій частині рішення до примусового виконання звертати не потрібно. Суд вважає, що в частині відшкодування моральної шкоди вимоги теж слід задовольнити повністю оскільки внаслідок отриманої травми позивач як в момент її спричинення так і до цього часу відчував і відчуває як фізичні так і моральні страждання. На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1168, 1195 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки і прохає розірвати шлюб. Він вказує, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 07 серпня 2004 року в відділі актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №39. Від шлюбних відносин дітей немає. Подальше спільне проживання неможливе, в сім'ї склалася психологічна несумісність і обман, які призводили до постійних сварок. Примирення між ними виключається. В судове засідання позивач не з'явився, у своїй заяві просить розглянути справу в його відсутності, позов підтримує; відповідачка у своїй заяві просить розглянути справу в її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки подальше спільне проживання неможливе, в сім'ї склалася психологічна несумісність і обман, які призводили до постійних сварок. Примирення між ними виключається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом про визнання права власності на садибу, яку фактично прийняв після мати, як спадкоємець за заповітом, але не може повністю оформити право власності через відсутність правовстановлюючих документів на неї та відсутність реєстрації у державному реєстрі прав власності на нерухомість. У судове засідання від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову, ознайомлення з процесуальними наслідками та розгляд справи без участі його представника. Від третіх осіб надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, вирішення спору відносять до компетенції суду. Суд розглянув справу у відсутність представників цих осіб на підставі ст. 169 ЦПК України, - потреби вислуховувати особисті пояснення представників не має, процесуальні перешкоди до розгляду справи відсутні. Позивач вважає, що визнання позову відповідачем суд має прийняти та позовні вимоги задовольнити. Досліджені письмові докази свідчать про те, що: - після смерті спадкодавця[INFO]її майно за заповітом успадкував позивач шляхом фактичного прийняття спадщини і подачі, після судового втручання, заяви нотаріусу. (а.с. 24 - 32). - до складу спадщини входить нерухомість, яка не пройшла державної реєстрації (а.с. 11 -14, 302) Відповідно ст. ст. 328; 1222; 1268 - 1269 ЦК України (2003 р.) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, діяв добросовісно, але реалізувати своє право власності на нерухоме спадкове майно не може, через відсутність його державної реєстрації. Внаслідок викладеного визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому його належить прийняти судом та задовольнити позовні вимоги. Судові витрати відсутні. На підставі ст. ст. 328; 1222; 1268 - 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

У січні 2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивачка вказала, що із 13.06.1986 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, внаслідок якого неповнолітніх дітей немає. Вимагає розірвати вказаний шлюб, оскільки відповідач з червня 2005 р. фактично створив нову сім'ю, не надає матеріального утримання позивачці. Посилаючись на ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, просить суд розірвати шлюб та покласти витрати на відповідача. У судовому засіданні позивачка З. підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в заяві, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у суді визнав позов повністю, примиритися не бажає. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки із червня 2005 р. Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 13.06.1986 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого неповнолітніх дітей немає. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає. На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. ст. ст. 79, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути судові витрати тільки з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав заяву, пояснивши, що пропустив строк на прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки тривалий час знаходився на лікуванні. Вказав строк у два місяці, який необхідний для здійснення дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] та представник органу місцевого самоврядування в судове засідання не з'явилися, але в адресованих суду заявах позовні вимоги визнали та просили проводити розгляд справи за їх відсутності.(а.с.31,37) Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно актового запису про смерть, [PERSON]. померла [INFO].(а.с.5) Ознайомившись з довідкою нотаріальної контори, суд встановив, що після смерті спадкодавця ніхто із спадкоємців не звертався з заявами про прийняття та відмовою у прийнятті спадщини.(а.с.36) Судом встановлено, що позивач є сином померлої, а тому є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до положень ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року).(а.с.6,28) Ознайомившись з епікризами хвороби позивача, суд встановив, що у строк, визначений на прийняття спадщини у ст.549 ЦК України, останній перебував на стаціонарному лікуванні, пов'язаному з проведенням хірургічних втручань.(а.с.7-11) Суд визнає підстави пропуску строку на прийняття спадщини поважними. В судовому засіданні позивач заявив, щоб суд поклав на нього обов'язок щодо сплати судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON]., [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття та матеріальної допомоги на її утримання у сумі 150 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. Підставами для стягнення аліментів, згідно заяви, є те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, добровільної сплати аліментів не досягнуто. Син проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що в змозі сплачувати аліменти лише на утримання сина. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON].,[INFO], відповідач є його батьком, а тому, згідно ст.180 СК України, зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до повноліття.(а.с.5) Згідно довідки органу місцевого самоврядування на утриманні позивача знаходиться її неповнолітній син.(а.с.6) Судом встановлено, що відповідач працює, а його заробітна плата не перевищує розміру мінімальної заробітної плати.(а.с.19) Враховуючи встановлені факти, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання дитини ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Ч.4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши, встановлені в судовому засіданні, джерела заробітку відповідача, враховуючи, що останній буде сплачувати аліменти на утримання дитини, суд дійшов висновку про неможливість надання [PERSON] матеріальної допомоги позивачу до досягнення дитиною трьох років. А тому, в цій частині вимоги позовної заяви не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду - 30 грн. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судових витрат позовна заява задоволена, тому суд присуджує відповідачеві сплатити судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. В позовній заяві зазначає, що померлий є її батьком, а строк пропустила, так як виникли різні проблеми життєвого характеру. Зазначає необізнаність у законодавстві, вважала, що маючи заповіт, прийняла спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилася, але в адресованій суду заяві позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутності.(а.с.25) Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав та заявив клопотання, щоб розгляд справи проводився без його участі.(а.с.24) Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть,[PERSON]. помер [INFO].(а.с.5) Ознайомившись з довідкою нотаріальної контори, суд встановив, що після смерті спадкодавця ніхто із спадкоємців не звертався з заявами про прийняття та відмовою у прийнятті спадщини.(а.с.23) Судом встановлено, що позивач є донькою померлого, а тому є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до положень ст.1261 ЦК України.(а.с.6-7) Суд визнає підстави пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що [INFO]померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме- житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Через свою юридичну необізнаність вона пропустила строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В позові просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу у відсутність його представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Статтею 1270 ЦПК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини по поважній причині, через свою юридичну необізнаність. За таких обставин суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Outcome: approved