overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

В заяві до суду позивач вказує, що 19 квітня 2004 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого Ківерцівським ТВБВ № 10002/59 Степанюк Раїси Дмитрівни (банк) та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 1101, відповідно до якого позичальник отримав від банку кошти в сумі 127856 ( сто двадцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. на споживчі потреби під 22% річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 квітня 2007 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 1101 від 19.04.04р. між ВАТ “Державний ощадний банк України” як кредитором в особі керуючого ТВБВ № 10002/59 Степанюк Р. Д., [PERSON] (поручитель) та боржником [PERSON] було укладено договір поруки № 407 від 19.04.04р. Відповідно до умов цього договору [PERSON] зобовязалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 1101 від 19.04.04р. У разі порушення боржником виконання умов кредитного договору кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязань божника перед кредитором згідно умов кредитного договору в порядку , предбаченому договором поруки. На забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 19 квітня 2004 року між банком та позичальником був укладений також договір застави сільськогосподарської техніки за № 512. На момент пред`явлення позову загальна сума заборгованості по кредитному договору від 19.04.04р. № 1101 складає 7157,98 грн. зокрема, 5681,09 грн. - сума непогашеного кредиту; 804,51 - відсотки за користування кредитом; 672,38 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. На даний час боржник-[PERSON] та поручитель-[PERSON], не зважаючи на неодноразові вимоги банку погасити заборгованість, будь-яких заходів до виконання зобовязання за кредитним договором не вживають та від повернення кредиту і інших сум за цим договором всіляко ухиляються. У судовому засіданні представник позивача Єжик Л. В, позов підтримав в повному об'ємі по зазначених у заяві обставинах та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не зявились, належним чином повідомлялись. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: 19 квітня 2004 року укладено договір № 1101 між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON],. відповідно до якого позичальник отримав від банку кошти в сумі 127 856 грн. строком з 19 квітня 2004 року по 18 квітня 2007 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON]. станом на 22 січня 2008 року заборгував позичальнику (заборгованість за кредитом-5681.09грн., заборгованість за відсотками-804.51грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 672,38 грн.) , всього - 7 157,98грн. Враховуючи, те, що відповідачі не зявилися в судове засідання, але належним чином були повідомлені, необхідно провести заочний розгляд справи. Суд вважає, що стягнення цієї суми буде підставним, оскільки такі наслідки наступили в звязку з неналежним виконанням умов договору зі сторони відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Приватне підприємство «Алатир» звернулося до Краматорського міського суду з позовом до відповідачів обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]в якій мешкає разом з родиною. Приватне підприємство «Алатир» надає послуги відповідачам з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Порушуючи Житлове законодавство відповідачі оплату за надані послуги здійснюють не в повному обсязі, в зв'язку з чим, утворилася заборгованість за період з 01.09.2006 року по 01.12.2007 року у сумі 465,31 грн., яку разом з судовими витратами у сумі 30 грн. просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Представник позивача [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та зазначила, що повністю підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Повідомлень про причини неявки відповідачів не надійшло. Згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе заочно розглянути справу. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст.ст. 64,67,68 ЖК України і ст. 17 Правил користування приміщеннями жилих домів та придомовими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року за № 572, наймач приватного приміщення зобов'язаний оплачувати загальні витрати на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до довідки відповідачі зареєстровані за адресою квартира [ADDRESS] Як вбачається із виписки з особового рахунку заборгованість відповідачів з урахуванням пільги за період з 01.09.2006 року по 01.12.2007 року становить 465,31 грн., що і підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, солідарно з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду. У зв'язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України солідарно з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що у відповідача утворилася заборгованість за послуги стільникового радіотелефонного зв'язку, яку відповідач добровільно виплатити відмовляється, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги мобільного зв'язку у розмірі 118,49 гривень, санкції за невиконання умов договору в сумі 1000,83 гривні, а всього 1119,32 гривень; а також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита в розмірі 51.00 гривня та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися: представник позивача надав суду заяву про слухання справи у його відсутність на позовних вимогах наполягає, відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. 12 березня 2008 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що між відповідачем та позивачем було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку №2537194/1.11321389 від 07.11.2005р. (а.с.5) відповідачу був наданий особовий рахунок № 1.11321389; 07.11.2005р. позивачем та відповідачем було укладено додаткова угода по договору про надання послуг мобільного зв'язку (а.с.7). Пунктом 2.4 договору передбачені обов'язки абонента, зокрема, своєчасно сплачувати рахунки за дані послуги. Згідно з умовами договору відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати вартість наданих послуг 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. За період з 11.11.2005р. по 30.07.2006р. в рамках договору відповідачу були надані послуги стільникового радіотелефонного зв'язку на загальну суму 737,49 гривень. Однак відповідач свої зобов'язання виконав не повному обсязі, сплатив на суму 619,00 грн., в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 118,49 гривень. Відповідно до п.1.2 Додаткової угоди по договору № 2537194/1.11321389 від 07.11.2005р. у випадку, коли дія Основного договору достроково припиняється на підставі п.5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент сплачує позивачу договірну санкцію в розмірі 2,19 гривень за кожен день, що залишився до закінчення строку дії Основного договору, починаючи з дня припинення його дії. В зв'язку з порушенням умов договору № 2537194/1.11321389 відповідачу була нарахована договірна санкція в сумі 1000,83 гривень, із розрахунку 2,19х 457 де 457 є кількість днів, що лишилося до закінчення строку дії договору. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, враховуючи санкції, складає 1119,32 гривень. Згідно законодавства якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. З відповідача також підлягає стягненню на користь позивача держмито у розмірі 51,00 гривня та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30,00 гривень З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. ст.526,610, 611,615,623 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Позивач посилаючись на те, що у відповідачки утворилася заборгованість за послуги стільникового радіотелефонного зв'язку, яку відповідачка добровільно виплатити відмовляється, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги мобільного зв'язку у розмірі 83,82 гривень, санкції за невиконання умов договору в сумі 452,60 гривні, а всього 536,42 гривень; а також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита в розмірі 51.00 гривня та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 гривень. Сторони в судове засідання не з'явилися: представник позивача надав суду заяву про слухання справи у його відсутність на позовних вимогах наполягає, відповідачка у судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день слухання справи була повідомлена належним чином. 12 березня 2008 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що між відповідачкою та позивачем було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку № 1.10987506 від 12.08.2004р. (а.с.5) відповідачу був наданий особовий рахунок № 1.10987506; 12.08.2004р. позивачем та відповідачкою було укладено додаткова угода по договору про надання послуг мобільного зв'язку (а.с.7). Пунктом 2.4 договору передбачені обов'язки абонента, зокрема, своєчасно сплачувати рахунки за дані послуги. Згідно з умовами договору відповідачка прийняла на себе зобов'язання сплачувати вартість наданих послуг 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. За період з 16.08.2004р. по 30.07.2006р. в рамках договору відповідачки були надані послуги стільникового радіотелефонного зв'язку на загальну суму 1637,82 гривень. Однак відповідачка свої зобов'язання виконала не повному обсязі, сплатила на суму 1554,00 грн., в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 83,82 гривень. Відповідно до п.1.2 Додаткової угоди по договору № 1.10987506 від 12.08.2004р. у випадку, коли дія Основного договору достроково припиняється на підставі п.5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент сплачує позивачу договірну санкцію в розмірі 3,65 гривень за кожен день, що залишився до закінчення строку дії Основного договору, починаючи з дня припинення його дії. В зв'язку з порушенням умов договору №1.10987506 від 12.08.2004р. відповідачки була нарахована договірна санкція в сумі 536,42гривень, із розрахунку 3,65х 124 де 124 є кількість днів, що лишилося до закінчення строку дії договору. Таким чином загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем, враховуючи санкції, складає 536,42 гривень. Згідно законодавства якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. З відповідачки також підлягає стягненню на користь позивача держмито у розмірі 51,00 гривня та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30,00 гривень З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. ст.526,610, 611,615,623 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 24 червня 2006 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~її користь\~на утримання\~доньки у\~розмірі 1/4 частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~11\~лютого 2008\~року і\~до досягнення\~ [PERSON] повноліття,\~а також\~на її\~утримання у\~розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON] шести років, зобов`язати відповідача надавати додаткову матеріальну допомогу дитині - інваліду в звязку з необхідністю багаторазового оперативного лікування в розмірі 50% від загальної суми витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. В судовому\~засіданні позивач\~позовні вимоги\~уточнила,\~просила стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~утримання доньки\~в розмірі\~1/4\~ частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~11\~лютого 2008\~року і\~до досягнення\~ [PERSON] повноліття,\~а також\~на її\~утримання у\~розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON] , а тому у відповідності до ст.180 СК України зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку. Відповідно до ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, має право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює і не залежить від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач працює військовослужбовцем в Управлінні СБУ в Кіровоградській області, в середньому має заробіток 2100 грн. на місяць, суд приходить до висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним: В 1997 року вона розірвала шлюб з відповідачем , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за № 61 від 05.11.1997 року. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO] . Згідно постанови Машівського районного суду відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина, але так як [INFO] син набув повноліття - стягнення аліментів з відповідача припинилось. Син навчається на 3 курсі Полтавського Аграрно-економічного коледжу на контрактній основі, стипендії не отримує. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому вона бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання повнолітнього сина в установленому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, але направила заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення сином 23 років та розглянути справу без її участі. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку ,що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] має змогу надавати вказану допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення звільнена від судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги наступним: 06.11.1996 року вона уклала шлюб з відповідачем , реєстрація якого відбулася у Кустолово-Суходільській сільській раді Машівського району Полтавської області , актовий запис № 21. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на повному її утриманні . Протягом останніх чотирьох років відповідач не проживає разом з ними, він виїхав і ніяких відомостей від нього не надходило. Матеріальної допомоги на утримання сина він не надає, а тому вона бажає, щоб відповідач сплачував їй аліменти на утримання неповнолітнього сина в установленому законом порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання її сина [PERSON] в розмірі 1\4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач [PERSON] викликався до суду через оголошення у пресі, проте в судове засідання не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, а тому у відповідності з п.9 ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Вислухавши представника позивача, враховуючи вимоги позивача, вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аналізуючи зібрані по справі докази, з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у справах про стягнення аліментів покладається на сторони після розгляду справи. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 13 квітня 2007р. він уклав письмовий договір з відповідачкою, за яким остання взяла в нього в борг 2936 грн, які зобов'язувалася повернути на протязі одного місяця, однак до даного часу цього не зробила. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, та пояснила, що дана сума являлася недостачею в магазині позивача, де вона працювала, а тому написана нею розписка не являється борговим зобов'язанням. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2007р. [PERSON]. та [PERSON] уклали в письмовій формі договір позики, згідно якого [PERSON] отримала в борг у [PERSON]. 2936 грн. та зобов'язалася повернути позивачу позичені кошти. За усною домовленістю між ними, відповідачка мала повернути кошти на протязі місяця від дати написання розписки. Дані факти не заперечувала в судовому засіданні відповідачка. Однак, до даного часу [PERSON] боргу не повернула. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому відповідачка, стверджуючи, що дана розписка не являється борговим зобов'язанням, повинна була надати суду докази того, що вона працювала у [PERSON]. в магазині продавцем, однак оскільки суду надано не було таких доказів, то суд вважає, що дане зобов'язання являється борговим. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а у відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, боргові кошти мають бути поверненими в строк, передбачений договором. Враховуючи, що відповідачка не заперечувала місячного строку повернення боргу, та не надала доказів на підтвердження своїх заперечень, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідачка заборгувала позивачу 2936 грн, тому вважає необхідним стягнути з відповідачки вказану суму грошей. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення з відповідачки 49 грн 98 коп за пальне не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не від мотивовано причини стягнення такої суми та не надано належних доказів того, що дана сума, витрачена на пальне, якимось чином пов'язана з борговим зобов'язанням відповідачки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ Братським районним судом в розмірі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з заявою про встановлення факту права власності її чоловіка[PERSON], який помер [INFO]року, на будинковолодіння, по[ADDRESS] посилаючись на те, що через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON]вона, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування, що відкрилась внаслідок смерті її чоловіка. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги заяви. Від Маломочульської сільської ради поступила заява про розгляд справи без їх представника, заяву визнають. Судом встановлено, що [PERSON]є одним із забудовників будинку по [ADDRESS]. Станом на 15 квітня 1991 року, двір відносився до суспільної групи колгоспників, і в ньому проживала [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]про що свідчить запис в погосподарській книзі № 4 по Маломочульській сільській раді, особовий рахунок [NUMBER]. Проектно-планувальна документація на забудову та правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності [PERSON]на будинковолодіння по[ADDRESS]відсутні. Виконавчий комітет Маломочульської сільської ради дав згоду на оформлення самовільного будівництва по [ADDRESS] Спірні правовідносини регулюються ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах не заборонених законом. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки [PERSON] шляхом самовільної забудови побудував будинковолодіння [ADDRESS], здійснював за життя повноваження власника будинку, без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, а після його смерті органами влади дозволено оформити самовільне будівництво і визнано його готовим до введення в експлуатацію, то з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлого [PERSON] суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved