Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що вони та відповідачка [PERSON] являються членами колишнього колгоспного двору в [ADDRESS], головою якого станом на 1991 р. була [PERSON] .Кожному з членів двору належала 1/5 частина майна двору. Проте, документ, який би посвідчував право власності на будинковолодіння, відсутній. Після смерті [INFO] [PERSON]належну їй 1/5 частину успадкувала згідно заповіту її дочка - позивачка [PERSON], оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець за законом на спадкове майно - відповідач [PERSON] спадщину не прийняв і на неї не претендує. Відповідачка [PERSON] у 2004 р. вибула з господарства, не витребувавши своєї частки, і в даний час на неї не претендує. Таким чином, частки позивачів у спільній сумісній власності збільшились і становлять по 4/15 частин у кожного. Просили визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 7/15 частин вказаного будинковолодіння, з яких 4/15 належить їй на праві спільної сумісної власності та 3/15 - у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, за рештою двома позивачами - право власності на 4/15 частин за кожним. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, у поданих суду заявах позов підтримали, просили справу розглянути у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, у поданих суду заявах позов визнали, проти його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS], вартість якого на даний час становить 31932 грн. (а.с.17), станом на 1991 р. мало статус колгоспного двору, членами якого були троє позивачів та відповідачка [PERSON], а головою двору була [PERSON] (а.с.6). Після прийняття Закону України “Про власність” всі п'ятеро стали співвласниками цього будинковолодіння по 1/5 частині. Після смерті[INFO] (а.с.8) [PERSON]належну їй 1/5 частину успадкувала згідно заповіту від 29.08.2003 р. (а.с.9) позивачка [PERSON], оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачка [PERSON] у 2004 р. вибула з господарства, не витребувавши своєї частки, і в даний час на неї не претендує. Таким чином, частки позивачів у спільній сумісній власності збільшились і становлять по 4/15 частини у кожного. Спадкоємець за законом на спадкове майно після смерті [PERSON]., яким є син покійної - відповідач [PERSON]., спадщину не прийняв і на неї не претендує. Правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній, що перешкоджає позивачці [PERSON] оформити своє право на спадщину у нотконторі. Тому слід визнати за останньою право власності на 7/15 частин вказаного будинковолодіння, з яких 4/15 належить їй на праві спільної сумісної власності та 3/15 - у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, та за рештою позивачів - право власності на 4/15 частини будинковолодіння за кожним як частку в спільній сумісній власності. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 368, 392, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved