Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Вест-Агро» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди. Вказавши, що з 18 вересня 2006 року був прийнятий відповідачем на роботу водієм. 14 липня 2007 року був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільнені розрахунку проведено не було. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Зважаючи, що на момент звернення з позовом до суду відповідач не провів розрахунку, просить стягнути з відповідача також середній заробіток за час затримки у розмірі 785,40 грн. Не виплата відповідачем заробітної плати призвело до моральних страждань позивача, а тому просить суд стягнути також 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідач, приватне підприємство «Вест-Агро» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитку, заподіяного при виконанні трудових обов'язків. Вказав, що під час роботи водієм [PERSON] періодично допускав недостачі дизельного палива, загальний розмір якого складає 231,5 л. Просить стягнути з [PERSON] на користь підприємства майнову шкоду у розмірі 1007,02 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги збільшив, просить стягнути з відповідача приватного підприємства «Вест-Агро» заборгованість по заробітній платі у розмірі 1081,25 грн., середній заробіток у розмірі 3465 грн., моральну шкоду у розмірі 1600 грн. З заявленими приватним підприємством «Вест-Агро» позовними вимогами не згоден. Представник приватного підприємства «Вест-Агро» позовні вимоги [PERSON] не визнав, вказавши, що при звільненні з підприємства, між ними був спір з приводу розміру заробітної плати, а тому не підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку. Крім того, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження моральної шкоди, вказана вимога не підлягає задоволенню. Зустрічну позовну вимогу про стягнення з [PERSON] майнової шкоди підтримав у повному обсязі. Враховуючи пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги приватного підприємства «Вест-Агро» такими, що підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 18 вересня 2006 рік і був звільнений по 14 липня 2007 року. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки визначені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як вбачається з довідок наданих відповідачем на час звільнення позивача відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі у сумі 1081,26 грн. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Однак, відповідач не дотримався вимог Закону і не провів кінцевого розрахунку при звільненні позивача. Крім того, ст. 117 ч. 1 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи, що після звільнення позивача до моменту звернення до суду відповідач не провів з ним остаточного розрахунку протягом 34 робочих днів, відповідач повинен сплатити на користь позивача 785,4 грн. - середній заробіток за час затримки виплати всіх сум при звільненні. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинні відшкодувати працівнику завдану моральну шкоду, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Однак, суд вважає, що позивач необґрунтовано визначив розмір відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 1600 грн., а тому розмір відшкодування підлягає зменшенню до 800 грн. У відповідності до п. 4 ст. 134 КЗпП України, встановлено, що працівники несуть повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємства, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано недостачею, умисним знищенням або умисним псуванням матеріалів, напівфабрикатів, виробів, в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Враховуючи викладене, на підставі доказів, що у своїй сукупності підтверджують факт недостачі дизельного палива у розмірі 231,5 л., з урахуванням ціни, що діяла на час її утворення з [PERSON] підлягає стягненню на користь приватного підприємства «Вест-Агро» майнова шкода у розмірі 1007,02 грн.

Outcome: partial