Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизайн - Італьяно» звернулось до суду з позовом про визнання свідоцтва про права власності недійсним та визнання права власності. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що Товариство є власником квартири[ADDRESS], загальною площею 261,7 кв.м.. Над цією квартирою, розташовано допоміжне приміщення (горище) площею 305,5 кв.м.. Позивач звернувся до Одеської міської ради з питання оформлення права власності та отримання свідоцтва на спірне приміщення. 09 серпня 2006 року позивачем подано заявку до Представництва по управлінню комунальною власністю та зібрані погодження різних служб міста, а в жовтні 2007 року стало відомо, що 12 квітня 2007 року Одеська міська рада отримала свідоцтво про право власності на спірне приміщення. Зокрема, згідно заяв - власників квартир - співвласників будинку [ADDRESS], ними було здійснено поступку своїх прав сумісної власності на спірне допоміжне приміщення на користь позивача. Враховуючи наведене, свідоцтво про право власності на спірне приміщення, яке отримала Одеська міська рада, суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив постановити судове рішення, яким задовольнити позов. Представник відповідачів позов не визнала та пояснила, що позивач дійсно звертався до Одеської міської ради з питання про оформлення права власності на спірне приміщення, на що було роз'яснено про необхідність подати заявку на викуп цього приміщення та отримати погодження відповідних служб міста. Письмової відмови у вирішенні цього питання позивач не отримував. Спірне приміщення відноситься до майна територіальної громади м.Одеси і є комунальною власністю, в зв'язку з чим Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Територіальної громади міста Одеси, в особі Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на приміщення горища № 502, загальною площею 305, 5 кв.м., розташоване у будинку [ADDRESS] 12 квітня 2007 року, бланк серії САВ № 30186. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03 квітня 2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]., зареєстрованого в реєстрі за № 1658 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» номер запису 573, в книзі 25м/с-46 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизайн - Італьяно» є власником квартири під [ADDRESS], яка складається із 7 житлових кімнат, загальною площею 261,7 кв.м., в тому числі, житловою площею 140,5 кв.м.. (а.с.7-9) Над цією квартирою знаходиться допоміжне приміщення (горище), площею 305,5 кв.м.. (а.с.16-18) Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизайн - Італьяно» зверталось до Одеської міської ради та Представництва по управлінню комунальної власності Одеської власності з питання оформлення права власності на спірне майно.(а.с.19-29) Згідно заяв - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - власників квартир - співвласників будинку [ADDRESS], посвідчених КП "ЖКС "Порто-Франківський", ними було здійснено поступку своїх прав сумісної власності на допоміжне приміщення (горище), загальною площею 305,5 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS], на користь позивача. (а.с.14) Проте, 12 квітня 2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Територіальної громади міста Одеси в Особі Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на приміщення горища № 502, загальною площею 305, 5 кв.м., що розташоване у будинку [ADDRESS], (бланк серії САВ № 30186). Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) співвласники багатоквартирного будинку є співвласниками його допоміжних приміщень (горища, підвалу та ін.). П. 1.1. резолютивної частини даного рішення проголошує, що „допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією (набуття права власності) ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Згідно із п.1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Згідно XII розділу Конституції України рішення з тлумачення нормативних актів України Конституційного суду України носять офіційний характер, тобто є джерелом права України та мають найвищу законну силу. Рішення з офіційного тлумачення Конституції України та законів України Конституційним Судом України, є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. момент виникнення права власності на квартиру є й моментом виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення. Підтвердженням вищевикладеного є вимоги ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на усі допоміжні приміщення будинку, у тому числі і на спірне допоміжне приміщення належить всім власникам квартир в будинку [ADDRESS]. Таке право власності не потребує будь-якого додаткового посвідчення або оформлення. Таким чином, допоміжне приміщення горища № 502, площею 305,5 кв.м., що розташовано над квартирою [ADDRESS]є власністю власників квартир цього будинку, тобто сторін по справі. Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній власності здійснюється за згодою власників. Згідно ст.ст.364, 370 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. Як вбачається із письмової згоди сусідив Товариству з обмеженою відповідальністю «Дизайн - Італьяно», вони не заперечували проти виділу спірного приміщення у приватну власність позивача. Таким чином, угода між співвласниками та позивачем щодо виділу спірного нежилого приміщення у приватну власність Товариству. не суперечить вимогам чинного законодавства. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України від 10.06.1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинків. Допоміжні приміщення (комори, сараї, ін.) передаються у власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації не підлягають. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного права гарантується ст. 16 ЦК України. Крім того, наявність згоди власників допоміжного приміщення, право власності якого не потребує будь-якого додаткового підтвердження, вважає за можливе перехід такого права за позивачем. Частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, суд вважає, що видане 12 квітня 2007 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Територіальної громади міста Одеси в Особі Одеської міської ради свідоцтво про право власності на приміщення горища № 502, загальною площею 305, 5 кв.м., що розташоване у будинку [ADDRESS], (бланк серії САВ № 30186) суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, тому підлягає визнанню недійсним. Враховуючи, що власники квартир - співвласники будинку [ADDRESS] здійснили поступку своїх прав сумісної власності на допоміжне приміщення - горища № 502 площею 305,5 кв.м., що розташовано під квартирою[ADDRESS] в цьому будинку на користь позивача, суд вважає, можливим визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизайн - Італьяно» право власності на це допоміжне приміщення.

Outcome: approved