Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд : - Стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 25 000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що він проходив службу в органах внутрішніх справ, виданням незаконних наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності були порушені його права та протиправно утримані грошові кошти за втрату службової собаки тощо, що завдало йому душевних страждань. Представник відповідача проти позову заперечував, наголошуючи, що позивач не надав доказів того, що він зазнав душевних страждань внаслідок неправомірних дій довірителя. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 23 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа у зв'язку з протиправної поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. [PERSON]. працював молодшим інспектором - кінологом кінологічного центру при ГУ МВС України в АРК. Постановою Ялтинського міського суду АРК від 11 грудня 2006 року були задоволені позовні вимоги [PERSON]. до ГУ МВС України в АРК. Суд скасував накази ГУ МВС України в АРК за № 228 від 18 квітня 2006 року та № 468 від 5 серпня 2005 року, якими на позивача було неправомірно накладені дисциплінарні стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність та сурової догани, стягнув на користь [PERSON]. протиправно утриману згідно зазначених наказів грошову суму в розмірі 3588 гривень 67 копійок. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК від 21 лютого 2007 року зазначену постанову залишено без змін, суд апеляційної інстанції послався на порушення відповідачем гарантій, встановлених ст. 45 Конституції України, трудових прав позивача, зокрема щодо не визначення робочого місця, не створення належних умов праці тощо. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив права [PERSON]., чим йому було заподіяно душевних страждань. Відповідні доводи представника відповідача, відповідно до яких сам факт душевних страждань позивача не підтверджений, фактичним обставинам справи не відповідають. У цьому зв'язку суд бере до уваги, що дія незаконних наказів стосовно [PERSON]. тривала значний проміжок часу, була пов'язана з втратами матеріального характеру у той час, коли в родині позивача народилася дитина, що безперечно потребує значних витрат. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд врахував усі викладені обставини, характер правопорушення, глибину душевних страждань, а також вимоги розумності та справедливості. Суд застосовує до виниклих правовідносин норми ст. ст. 23, 1167 ЦК України, оскільки трудові правовідносини між сторонами припинені, що особи, які беруть участь у справі, у судовому засіданні визнали. Таким чином, розглянувши справу в присутності позивача, представника відповідача, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши такі доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial