Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми боргу в розмірі 300 доларів США, неустойки у розмірі суми боргу 300 умовних одиниць, 2000 грн. витрат пов'язаних з частковою реконструкцією і ремонтними роботами домоволодіння, 1000 умовних одиниць упущеної вигоди; у разі неможливості задовольнити позов коштами, зобов'язати відшкодувати збитки майном відповідачів, або постановити рішення про примусовий продаж частини домоволодіння по[ADDRESS] за допомогою виконавчої служби; в разі заперечень відповідачів в добровільному виконанні позовних вимог прийняти постанову про порушення кримінальної справи. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що між ними та відповідачами був укладений усний договір купівлі-продажу частини домоволодіння по[ADDRESS] Після цього вони привезли відповідачам залог в сумі 300 доларів США. Але договір купівлі-продажу не був укладений в нотаріальній конторі, оскільки як з'ясувалося, під час придбання частини будинку[PERSON]. перебував у шлюбі з іншою жінкою, яка повинна дати дозвіл на його продаж. Оскільки бувша жінка дозвіл не давала,[PERSON]. звернувся до суду, а їм сказав чекати рішення суду, на що вони погодилися. Оскільки домоволодіння та подвір'я було в занедбаному стані, відповідачі надали їм згоду на реконструкцію будинку та наведення порядку. Через вісім місяців відповідачі відмовились продавати частину домоволодіння та повернути їм залог. Під час розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги. Просять стягнути з відповідачів суму завдатку 300х2=600 умовних одиниць, що складає 3030 грн., на підставі ст.230 ЦК України відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 400 умовних одиниць (ст.22 ЦК України, ст.85 ЦПК України), що складає 2020 грн., або у розмірі отриманих доходів відповідачів за час незаконної затримки повернення завдатку, що становить суму упущеної вигоди у розмірі 3030+2020=5050 грн. Відповідно до вимог ст.230 ЦК України, враховуючи вимоги ст.1177 ЦК України відшкодувати суму матеріальної шкоди і матеріальних збитків у розмірі 5050х2=10100 грн., відшкодувати компенсацію за втрачений заробіток та відрив від звичайних занять пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати - 5050 грн., моральну шкоду в розмірі 10100 грн., у разі відмови відповідачів добровільно виконати рішення, примусовим виконанням рішення, за рахунок примусового продажу нерухомого майна відповідачів отримати кошти на відшкодування матеріальної і моральної шкоди на користь позивачів, або прийняти окрему ухвалу та постанову суду про порушення кримінальної справи і цивільного позову до неї. В судовому засіданні 20.03.2008 р. позивачі усно збільшили розмір матеріальної шкоди і матеріальних збитків до 15200 грн. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали. Зазначили, що дійсно отримували від позивачів 300 доларів США. Згодні були їх повернути і раніше і зараз. Заперечують проти того, що позивачі навели порядок в дворі. Свідки [PERSON]., [PERSON][PERSON]в судовому засіданні пояснили, що в листопаді - грудні 2006 р. допомагали позивачам приводити в порядок подвір'я: розбирали сарай, рубали дерева, поправили огорожу. Свідок[PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є половинщиком будинку по провул.Соціалістичному. Пояснив, що позивачі вирубали дерева, на подвір'ї після їх приведення його в порядок сміття та бігають щури. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні було встановлено, що 19.09.2006 р.[PERSON]. та [PERSON]отримали від позивачів[PERSON]., [PERSON]залог в сумі 300 доларів США за частину будівлі по [ADDRESS], в рахунок майбутньої його продажі. На факт передачі та отримання грошей вказують сторони, він підтверджений матеріалами справи, а тому вважається судом доведеним. Вимога позивачів про стягнення суми в розмірі 3030 грн. підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Виходячи із того, що договір купівлі-продажу будинку між сторонами не укладався, тобто відсутня кваліфікаційна ознака щодо підтвердження зобов'язання, у позивачів не має підстав вважати передану ними суму грошей у розмірі 300 доларів США завдатком. Тому не має підстав застосовувати правові наслідки передбачені ч.1 ст.571 ЦК України. Оскільки сплачена в рахунок належних з боржника платежів сума, не є завдатком, то, за правилами ч.2 ст.570 ЦК України, вона вважається авансом і повертається в тому розмірі на користь позивачів, в якому вона надавалась. Відповідно до ст.99 Конституції України і Указу Президента України від 25 серпня 1996 року № 762/96 «Про грошову реформу в Україні» грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня, тому стягненню підлягає сума в розмірі 300 доларів США за курсом Національного банку України, що на день ухвалення рішення судом становить 1515 грн. (5 грн.05 коп. за 1 дол. США). Не підлягає задоволенню вимога щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2020 грн., оскільки посилання позивачів на вчинення правочину під впливом обману є безпідставною. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Таких обставин позивачами не було наведено. В зв'язку з тим, що судом було встановлено, що 300 доларів США не є завдатком та посилання позивачів на вчинення правочину під впливом обману не знайшло свого підтвердження вимога про відшкодування суми матеріальної шкоди і матеріальних збитків у розмірі 15200 грн. не підлягає задоволенню. Стаття 60 ЦПК України встановлює обов'язок сторони довести суду наявність тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачі в судовому засіданні відмовилися надавати пояснення та докази, стосовно вимоги про стягнення витрат, пов'язаних з частковою реконструкцією і ремонтними роботами домоволодіння та наведення порядку на присадибній ділянці, посилаючись на те, що доказування є обов'язком відповідачів. Тому в цій частині вимога не підлягає задоволенню, в зв'язку з її недоведеністю. Вимога про відшкодування компенсації за втрачений заробіток та відрив від звичайних занять також не підлягає задоволенню, оскільки ч.2 ст.85 ЦПК України передбачає їх стягнення стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Згідно роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України в п.2 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) спори про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Оскільки правовідносини, які виникли між сторонами є договірними, відшкодування моральної шкоди в даному випадку законом не передбачено. Вимога про постановлення рішення про примусовий продаж частини домоволодіння по[ADDRESS] не підлягає задоволенню, оскільки стосується порядку та способу виконання рішення. Постановлення окремої ухвали є правом суду. Підстав для вжиття заходів судового реагування під час розгляду справи не встановлено, тому не може бути винесена окрема ухвала з зобов'язанням до вчинення певних дій. Позивачі можуть реалізувати своє право і окремо звернутися з заявами про порушення кримінальної справи до відповідних правоохоронних органів щодо перевірки обставин, які їх зацікавили. Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів солідарно в доход держави 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі ст.ст. 230, 570, 571 ЦК України,

Outcome: partial