Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в квітні 2007 року до суду з позовом до [PERSON] про захист права власності на землю. В судовому засіданні позивач та її представник змінили позовні вимоги, і пояснили, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 0,1311 га в [ADDRESS]. Відповідна земельна ділянка належала її матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.1992 року і з моменту купівлі вона користувалася земельною ділянкою. З 1992 року відповідачі самовільно порушили межі земельної ділянки, яка належала її матері, а потім самовільно поставили огорожу. У 2004 році після приватизації земельної ділянки відповідачами вона володіє земельною ділянкою площею 0,1111 га. Крім того відповідач встановив залізобетонний паркан прямо на пластикові труби погонного водогону. Дії відповідачів привели до проблематизації її життя, погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності, що обумовило необхідність нераціонального витрату часу, вимагали залучення душевних та матеріальних зусиль на розв'язання проблеми. З'явилися негативні психоемоційні почуття, зниження самоцінності для родини, порушення душевної рівноваги, необхідність психологічної перебудови, незручності та обмеження в можливостях як своїх, так і всієї родини, з необхідністю пристосування до життєдіяльності. Дана ситуація для неї стала психотравмуючою, сприяла погіршенню психоемоційного та психосоціального рівнів існування, що перешкоджає можливості активної та повноцінної життєдіяльності, а саме завдає їй неабиякого морального страждання. Відповідачі не погоджували з її матір'ю [PERSON] акт встановлення меж земельної ділянки за адресою [ADDRESS], а саме мати не підписувала вказаний акт. Просить суд зобов'язати Пирятинську міську раду встановити чіткі межові знаки земельної ділянки за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS], визнати недійсним акт встановлення меж земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] від 26.02.2004 року і визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] демонтувати паркан в частині, що порушує її право власності та виплатити на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник з позовом не згідні, заперечують проти позову, пояснили, що [PERSON], вирішивши приватизувати із своєю дружиною земельну ділянку, звернувся із заявою до Пирятинської міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. Після узгодження меж земельної ділянки із своїми сусідами, в тому числі з [PERSON] та відповідними службами, він звернувся із заявою до Пирятинської філії державного підприємства Лубенський міський центр державного земельного кадастру з проханням виготовити технічну документацію та оформити державний акт на право власності на землю. Після виготовлення зазначеної документації, вони з дружиною отримали виписки засідання виконавчого комітету Пирятинської міської ради про виділення їм у спільну сумісну власність земельну ділянку та отримали державні акти. Паркан був встановлений відповідно до отриманої документації. Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.10.1992 року [PERSON] купила житловий будинок у Пирятинської міської ради народних депутатів по [ADDRESS], який складався із житлового будинку, житлова площа якого 22,8 кв.м., та вбиральні. Площа земельної ділянки становила 0,1148 га, тобто була меншою, ніж та, яка зараз є у власності. Відповідач [PERSON] з позовом не згідна, пояснила, що до отримання державних актів на право власності на земельну ділянку, вона зі своїм чоловіком попередньо оформили і узгодили всі необхідні документи, в тому числі із [PERSON] Акт встановлення меж земельної ділянки від 26.02.2004 року підписувала [PERSON], ніяких претензій при оформленні документів на приватизацію їхньої земельної ділянки від [PERSON] не надходило. Представник третьої особи, Пирятинської міської ради, [PERSON] заперечує проти позову, пояснив, що рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 28.04.2004 року [NUMBER] відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України було затверджено технічну документацію відповідачам, які проживають [ADDRESS]. Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я [PERSON] по [ADDRESS] в межах чинного законодавства і паркан встановлений на підставі державного акту. Заслухавши показання сторін, показання свідка, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], будучи зацікавленим у приватизації земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні по [ADDRESS], подав заяву до Пирятинської міської ради про надання дозволу на приватизацію вказаної земельної ділянки. Відповідачі отримали висновок архітектора м. Пирятина про можливість надання їм у спільну сумісну власність земельну ділянку на території Пирятинскої міської ради в. [ADDRESS] для індивідуального житлового будівництва та для ведення особистого селянського господарства загальною площею земельної ділянки 0,1722 га.(а.с.36). Відділом земельних ресурсів була проведена перевірка технічної документації, яка посвідчувала спільну сумісну власність на земельні ділянки відповідачів, що проживають за адресою [ADDRESS] і було встановлено, що зазначена документація відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-структурним документам, розроблену технічну документацію було погоджено та направлено на державну землевпорядну експертизу (а.с.22,39). Рішенням [NUMBER] від 28.04.2004 року виконавчого комітету Пирятинської міської ради було затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на землю гр. [PERSON] та [PERSON], які проживають [ADDRESS], земельну ділянку 0,2199 га за вказаною адресою, в тому числі 0,0816 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд і 0,1383 га для ведення особистого селянського господарств (а.с.44). На підставі рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради [NUMBER] від 28.04.2004 року були видані державні акти на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] видані на ім'я [PERSON] на загальну площу 0,2199 га співвласником земельної ділянки у вказаних державних актах вказана [PERSON] (а.с.70,71,72). Допитаний судом свідок [PERSON] показав, що він працює на посаді начальника земельного відділу виконкому Пирятинської міської ради, відповідно до ст.118 Земельного кодексу України, [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявою до Пирятинської міської ради про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки. Схема меж та розмірів земельної ділянки відповідачами була погоджена з їхніми сусідами, узгодження було також і з відповідними службами, в тому числі із водоканалом. Після виготовлення технічної документації та оформлення державного акту на право власності на землю за адресою [ADDRESS] відповідним підприємством, яке має ліцензію, Пирятинська міська рада винесла рішення про затвердження технічної документації зі складання державних актів на право власності на землю громадян. В такому ж порядку приватизовувалася земля [ADDRESS] [PERSON]. Дочка [PERSON] - [PERSON] у 2007 році повідомила йому, що акт встановлення меж земельної ділянки від 26.02.2004 року її мати не підписувала, тому вона вважає, що державні акти видані відповідачам незаконно. За час підготовки до приватизації зазначених земельних ділянок у вищевказаних землекористувачів претензій не виникало. Згідно зі ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Посилання позивача [PERSON] на те, що акт встановлення меж земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] від 26.02.2004 року не було погоджено з її матір'ю [PERSON] і підпис було підроблено відповідачами правового значення для вирішення зазначеного спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів не мають. Так, в судовому засіданні вищевказані положення було спростовано: висновком судово-почеркознавчої експертизи від 08.11.2007 року та висновком судово-технічної експертизи від 27.11.2007 року, відповідно до яких підпис від імені [PERSON] в Акті встановлення меж земельної ділянки від 26.02.2004 року виконано [PERSON] (а.с.133-134, 137-139). Крім того, позивач вказує на те, що її мати [PERSON] з моменту купівлі житлового будинку по [ADDRESS], користувалася земельною ділянкою, площа якої становила 0,1311 га., яку вона отримала у власність. В підтвердження надала договір купівлі-продажу, в якому площа земельної ділянки до придбаного будинку становила 0,1148 га (а.с.168-169). Зазначених обставин позивач не довела, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачами було дотримано всі вимоги закону при приватизації своєї земельної ділянки, відповідно було узгоджено і межі земельної ділянки та побудовано паркан. При вирішенні вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд визнав їх недоведеними. В судовому засіданні не було надано будь-яких доказів, які б мали свідчити про спричинення позивачеві моральної шкоди, не обґрунтовано та не доведено ступеню страждань. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в позові відмовлено.

Outcome: dismissed