Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними права спільної сумісної власності на приміщення контори Володимирецького РТП, що в смт.Рафалівка, [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги, на їх обґрунтування пояснила, що 04 серпня 2006 року досягнули згоди з ліквідатором майна ВАТ «Володимирецьке РТП» про придбання приміщення колишньої контори, внесли кошти за придбану будівлю, отримали її згідно актів приймання-передачі та вступили у фактичне володіння з метою подальшого переобладнання у житловий будинок. Тоді ж 04.08.2006 року було укладено письмовий договір, однак нотаріальне посвідчення договору в даний час неможливо через припинення діяльності продавця. Внаслідок цього також є неможливою реєстрація договору купівлі-продажу, що ускладнює використання та розпорядження майном. Вважає, що внаслідок придбання об'єкту нерухомості її довірителі набули права спільної сумісної власності на приміщення, яке не мають можливості підтвердити, окрім як в судовому порядку. Представник відповідача в судове засідання подав клопотання про визнання позову, підтвердив факт придбання приміщення, просив розглянути позов у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, у відповідності до змісту ст.12 Закону України „Про власність”, ст. 328 Цивільного Кодексу України підставою набуття права власності є правочини, що не заборонені законом, в т.ч. договори. Як вбачається з пояснень сторін та письмових доказів, наданих сторонами, між позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та ліквідатором ВАТ «Володимирецьке РТП» фактично було укладено та підписано договір купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки сторони не лише домовились про всі істотні умови договору - його предмет, ціну та ін., але й фактично виконали умови цього договору, так як відповідач отримав цінності та передав придбане майно, а позивач - сплатив ціну приміщення та прийняв придбане. Факт укладення договору купівлі-продажу підтверджується договором купівлі-продажу, актами прийому-передачі, накладними, квитанціями про сплату коштів на рахунок РТП. Як вбачається з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулось його повне виконання, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, умови якого не суперечать вимогам чинного законодавства, повністю виконали договір і він є дійсним, в силу чого позивачі набули майно внаслідок правомірної цивільно-правової угоди. У відповідності до ст.48 Закону України „Про власність”, ст.ст.391 ЦК України власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено ст.392 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved