Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він з 1984 року дотеперішній час перебуває у трудових відносинах з СП «шахта ім.. М.П. Баракова » ВАТ «Краснодонвугілля» та працює прохідником 5-го розряду ділянки ПР. Позивач вказує, що він являється заступником голови Незалежної профспілки гірників(надалі НПГ) шахти ім.. М.П. Баракова. Посилаючись на ч.6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», позивач вказує, що адміністрація підприємства повинна надавати час для виконання громадських обов»язків в інтересах трудового колективу членам виборних органів професійних спілок, не звільненим від виконання своїх робочих обов»язків не менше ніж 2 години на тиждень зі збереженням середньої заробітної плати. [PERSON] вказує, що п.13.5 Колективного договору, який прийнятий на шахті ім.. М.П. Баракова на 2006 рік, згідно з яким виборні члени профкому можуть бути звільнені від виконання основних трудових обов»язків із збереженням середнього заробітку на строк - 4 дні на місяць, суперечить п.14.1.5 Галузевої тарифної Угоди і погіршує порівняно з чинним законодавством умови оплати праці робітників- членів профспілки, оскільки, посилаючись на п. 13.5 Колективного договору по шахті ім.. Баракова, адміністрація шахти відмовляється оплачувати [PERSON] середній заробіток за час, витрачений на виконання громадських обов»язків, більше ніж 4 дні на місяць. Позивач вказує, що адміністрацією шахти йому недоплачена заробітна плата у розмірі: за березень 2006 року - 128,81 грн. (середня з\плата) х3 дні = 386,43 грн.; за квітень 2006 року - 135,72 грн. х 1 день = 135,72 грн., за травень 2006 року - 130,61 грн. х 3 дні = 391,83 грн.; за серпень 2006 року - 135,59 грн. х 8 днів = 1060,72 грн., серпень 2006 року (відрядження) - 135,59 грн. х7 днівх1.07 = 928,13 грн., за вересень 2006 року - 135,59 грн. х3 дніх1.07 = 425,61 грн. Загальна сума не нарахованої заробітної плати за виконання громадських обов»язків позивача за 2006 рік становить 3259,05 грн. Посилаючись на ст.. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» і ст.. 16 КЗпП України, позивач просить суд визнати недійсним п. 13.5 абзац 2 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік; визнати неправомірними накази директора СП шахта ім.. М, П. Баракова ВАТ «Краснодонвугілля» в частині обмеження кількості днів звільнення членів вибірного органу НПГ шахти ім.. Баракова від основної праці для виконання громадських обов»язків в інтересах трудового колективу; стягнути з відповідача на користь позивача 3259,05 грн. не нарахованої середньої заробітної плати за час виконання громадських обов»язків та постановити окрему ухвалу відносно неправомірних дій директора СП шахти ім.. М.П. Баракова ВАТ «Краснодонвугілля». У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі; дав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити. Представник ВАТ «Краснодонвугілля» у судовому засіданні позов не визнав; вказав, що п.13.5 Колективного договору ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік повністю відповідає чинному законодавству України, оскільки у ст.. 252 КЗпП України та ч.6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» встановлює мінімальний термін звільнення працівника від виконання трудових обов»язків - 2 години на тиждень, тоді як у Колективному договору ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік закладений більший термін звільнення працівника - 4 робочих дні на місяць або 6 годин на тиждень. Представник відповідача вважає необґрунтованим посилання позивача на п. 14.1.4 Галузевої угоди, оскільки у вказаній нормі зазначено, що членам виборних органів профспілок, не звільненим від роботи, надається на умовах, визначених колективним договором, вільний від роботи час із збереженням середнього заробітку для виконання громадських обов»язків в інтересах трудового колективу. Тобто ніяких суперечок п. 13.5 Колективного договору ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік та п. 14.1.5 Галузевої угоди, ч.6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» та ст.. 41, 252 КЗпП України не існує. Крім того, представник відповідача вказав, що з підписанням Колективного договору по підприємству на 2007 рік , Колективний договір на 2006 рік, норми якого оскаржує позивач, втратив чинності. Як представник третьої особи Труфманов В.М. позов не визнав; вказав, що всі накази директора СП «шахта ім.. М.П. Баракова» ВАТ «Краснодонвугілля» є правомірними, оскільки видані згідно з посадовими повноваженнями директору структурного підрозділу та на підставах діючого на той час Колективного договору, норми якого відповідають чинному законодавству України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені [PERSON] позовні вимоги необґрунтованими з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у 2006 році перебував у трудових відносинах з ВАТ «Краснодонвугілля» та працював на посаді прохідника СП «шахта ім.. М.П. Баракова». Із інформації НПГ шахти ім.. Баракова вбачається, що [PERSON] звільнявся від виконання трудових обов»язків у зв»язку із виконанням громадських обов»язків на різні строки у вересні - серпні 2006 року. На 2006 рік на підприємстві діяв Колективний договор між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» який був належним чином прийнятий і підписаний генеральним директором - головою правління ВАТ «Краснодонвугілля» з одного боку та головою Красно донської територіальної організації профспілки робітників вугільної промисловості та головою місцевої організації незалежної профспілки гірняків України Красно донського району з другого боку. Згідно з наказами директора ОП «шахта ім.. М.П. Баракова» ВАТ «Краснодонвугілля, копії яких додані до матеріалів справи, [PERSON], як і іншим виборним членам профкому НПГ, була проведена оплата за 4 дні, витрачені на громадську діяльність в інтересах трудового колективу, як це передбачено ст.. 256 КЗпП України та п.13.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік. Вказані факти сторонами не оспорюють ся. Відповідно до ст.. 5 ЗУ «Про колективні договори та угоди», умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами У ст. 9 вказаного Закону зазначено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді Розглядаючи позов в частині визнання невідповідності п. 13.5 Колективного договору ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік чинному законодавству України суд дійшов до наступного: Відповідно до аб. 2 п.13.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік, належним чином підписаним генеральним директором - головою правління ВАТ «Краснодонвугілля» з одного боку та головою Красно донської територіальної організації профспілки робітників вугільної промисловості та головою місцевої організації незалежної профспілки гірняків України Красно донського району з другого боку, звільнення від основного місця праці із збереженням середнього заробітку виборних членів профспілки, для голів дільничних профорганізацій - два дні на місяць, членам профкому - 4 дні на місяць. В разі вивільнення робітників на строк, який перевищує 4 дні на місяць, оплата праці проводиться за рахунок коштів профспілкової організації. Вказана норма не суперечить п.14.1.5 Галузевої угоди між Міністерством палива та енергетики України, іншими власниками, що діють у вугільній промисловості і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 року, із доповненнями та змінами, у якій зазначено, що членам виборних органів Профспілок і іншим профспілковим працівникам, не звільненим від роботи, надається на умовах, визначених колективним договором, вільний від роботи час із збереженням середнього заробітку для виконання громадських обов»язків в інтересах колективу. Також п. 13.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік не суперечить ст.. ст.. 252 КЗпП України та ч.6 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», якими встановлений мінімальний, гарантований законодавством, оплачуваний термін звільнення робітника від виконання основних трудових обов»язків для виконання громадських обов»язків в інтересах трудових колективів - 2 години на тиждень, оскільки містить більший строк оплачуваного вивільнення робітників - членів профспілок - 6 годин на тиждень. Тому суд критично оцінює пояснення позивача у тій частині, що п. 13.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік встановлені умови, які погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників. На підставі наведеного суд вважає, що п. 13.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік відповідає умовам чинного законодавства України . Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову в частині визнання недійсним п. 13.5 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ВАТ «Краснодонвугілля» на 2006 рік - за необґрунтованістю вимог. Розглядаючи позов в частині стягнення ненарахованої заробітної плати за час виконання позивачем громадських обов»язків суд встановив, що адміністрацією шахти ім.. Баракова належним чином був оплачений час, витрачений позивачем на виконання громадських обов»язків, тривалістю 4 робочих дні на місяць, як то передбачено Колективним договором підприємства на 2006 рік, на не оспорюється самим позивачем. Оплата часу, більш ніж 4 дні на місяць, діючим на 2006 рік Колективним договором на підприємстві не передбачена. Тому суд визнає правомірними накази директора СП шахта ім.. Баракова ВАТ «Краснодонвугілля» про обмеження кількості днів оплачуваного підприємством звільнення від основної роботи членів вибірного органу НПГ шахти ім.. Баракова для виконання громадських обов»язків і вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні вказаної частини позову та стягненні 3259,05 грн - за необґрунтованістю вимог. Відмовляючи у задоволенні вимог позивача суд враховує, що відповідно до ст.. 14 Закону України «Про колективні договори та угоди», зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою. Позивач, який є членом НПГ шахти ім. Баракова та членом трудового колективу ВАТ «Краснодонвугілля» мав можливість оспорити п. 13.5 при обговоренні Колективного договору на 2006 рік, але не зробив цього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed