Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-03 00:00:00

У січні 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 21 жовтня 1985 року по 4 вересня 1986 року працював водієм в колгоспі „Дружба” Чорнобильського району Київської області. У зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС наказом № 2 від 4 вересня 1986 року його було звільнено та прийнято на роботу в колгосп "Дружба" с. Нове Залісся Бородянського району Київської області, де працював до 17 лютого 1997 року. Позивач вважає, що оскільки на момент передачі земель в колективну власність 1996 року являвся членом колгоспу „Дружба” с. Нове Залісся Бородянського району Київської області, то він має право на отримання земельної частки (паю). Просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСП „Дружба” с. Нове Залісся Бородянського району Київської області в розмірі 1,66 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 2805 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, уточнивши позовні вимоги просив, визнати за ним як особою, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, право на земельну частку (пай) в розмір паю членів КСП „Дружба” с. Нове Залісся Бородянського району Київської області в розмірі 1,66 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 2805 гривень. Представник Бородянського районної державної адміністрації Брицька А.М. позовні вимоги не визнала, зазначила, що відсутні докази щодо членства позивача в КСП, просила застосувати строк позовної давності, так як позивачу в 2004 році стало відомо про те, що його не включили у списки. Новозаліська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, справу просила розглядати без участі її представника, позовні вимоги не визнала, так як позивач є жителем с. Здвижівка Бородянського району. Землі даного населеного пункту входили до складу сільськогосподарського кооперативу "Дружба" і були розпайовані. ТОВ “Агроконтраст” свого представника в судове засідання не направив, справу просив розглядати без участі його представника. Бородянське районне управління земельних ресурсів в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки не повідомило, про час та місце судового засідання повідомлено належним чином. Вислухавши пояснення позивача, допитаного в якості свідка, покази свідка [PERSON], думку представника Бородянської райдержадміністрації Брицької А.М., дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з матеріалами справи позивач з 1985 року по 1986 рік працював водієм в колгоспі „Дружба” Чорнобильського району Київської області та був його членом, про що свідчать копія трудової книжки (а.с.7-9), архівні витяги № 41, 52 від 22 та 26 лютого 2008 року (а.с.41-42). Згідно з копіями довідок № 2976, 2977 від 6 грудня 2007 року (а.с.59) 1986 року він був дійсно евакуйований із зони відчуження в с. Здвижівку і на момент евакуації був членом колгоспу "Дружба". Відповідно до довідки ТОВ "Агроконтраст" № 401 від 29 листопада 2007 року (а.с.17) позивач [PERSON]працював та був членом колгоспу "Дружба" Чорнобильського району з 2 жовтня 1985 року по 17 лютого 1997 року та на момент евакуації колгоспу "Дружба" Чорнобильського району в Бородянський район являвся членом колгоспу "Дружба. Відповідно до довідки Тов "Агроконтраст" (а.с.6) колгосп “Дружба” Чорнобильського району в 1986 році був евакуйований в Бородянський район у зв'язку з аварією на ЧАЕС, який 1993 року перейменований в КСП “Дружба”, в 2000 році реорганізований у ВСК “Дружба”, правонаступником якого є ТОВ "Агроконтраст". З листа Управління земельних ресурсів у Бородянському районі № 257 від 10 грудня 2007 року (а.с.14) вбачається, що в книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Дружба" сертифікат на ім'я [PERSON]не зареєстрований. Відповідно до довідок № 400 від 29 листопада 2007 року, №41 від 26 лютого 2008 року (а.с.15, 44) позивач сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував, в списки членів КСП "Дружба" не був включений помилково. Відповідно до копії паспорта громадянина України ( а.с.57) позивач з 1987 року по теперішній час проживає в с. Здвижівка Бородянського району Київської області. Відповідно до листа № П 113721.2352 від 16 листопада 2007 року (а.с.58) Бородянська районна державна адміністрація відмовила позивачу у отриманні довідки для реалізації свого право на земельну частку (пай), мотивуючи це тим, що землі запасу і резерву на території Здвижівської сільської ради для виділення земельних часток (паїв) відсутні. Позивач, допитаний в якості свідка, пояснив, що з 1985 року по 1997 рік працював в колгоспі Дружба", спочатку на території Чорнобильського району, а після аварії на ЧАЕС - на території Бородянського району. Влітку 2004 року він дізнався, що має право на земельну частку (пай), і про те, що його не включили до списку пайовиків. В 2007 році Бородянським районним судом розглядалася його позовна заява про визнання за ним права на земельну частку (пай), проте позовні вимоги були залишені без задоволення. Тому звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) як за особою, що була евакуйована внаслідок аварії на ЧАЕС, яка на момент евакуації була членом колгоспу. Свідок [PERSON] показала, що з 1980 року по 1995 рік працювала секретарем колгоспу, до її обов'язків також входило ведення протоколів загальних зборів і загального правління колгоспу "Дружба". Усі заяви розглядалися на засіданнях правління і якщо заява приймалася, то затверджували на загальних зборах колгоспу. В рішеннях слово "затвердити" вказували, а в протоколах - ні. Розпорядженням Бородянської райдержадміністрації від 17 березня 1997 року було затверджено науково-технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП «Дружба» с. Нове Залісся Бородянського району Київської області, затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) по даному господарству в розмірі 2805 грн. та розмір 1,66 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст.35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством. Відповідно до абзацу 5 ст.1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” право на земельну частку \пай\ мають громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Таким громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Враховуючи викладене, суд вважає, що так як позивач був евакуйований із зони відчуження в с. Здвижівка Бородянського району Київської області і на момент відселення був членом колгоспу „Дружба” с. Залісся Чорнобильського району Київської області, то він має право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки (паю) члена КСП „Дружба”, а саме відповідно до затвердженої науково-технічної документації вартістю 2805 грн. та 1,66 га в умовних кадастрових гектарах. При цьому суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки довідка Київської обласної державної адміністрації на реалізацію права на отримання земельної частки (паю) була видана йому в грудні 2007 року і про відмову щодо виділення земельної частки (пай) він дізнався лише в 2007 році, тому, на думку суду, саме з цього часу право позивача на отримання земельної частки (паю) було порушене.

Outcome: approved