overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Прокурор звернувся з зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач звернувся до центру зайнятості та йому було надано статус безробітного. Оскільки він виявив бажання пройти навчання за спеціальністю «складальник корпусів металевих суден» було укладено договір № 166-06 від 22.05.06р. щодо навчання відповідача та направлено його на навчання до Херсонського професійного суднобудівного ліцею строком з 23.05.06р. по 22.09.06р. В зв'язку з пропуском занять та виробничої практики відповідача було відраховано із складу слухачів. Згідно договору безробітний у разі припинення навчання без поважних причин повинен сплатити вартість навчання, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги. Добровільно повертати зазначену суму відповідач відмовився. Просить стягнути з відповідача на користь центру зайнятості 1700,81 грн. та судові витрати. В судовому засіданні прокурор та представник центру зайнятості позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, що не суперечить вимогам ст. 169 ЦПК України. Зі згоди пред-ка позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, з наступних підстав. У суді встановлено, що між Суворовський райцентром зайнятості та [PERSON]було укладено договір № 166/6 від 22.05.06р. згідно якого [PERSON] направлений на навчання в Херсонський професійний суднобудівний ліцей. Пунктом 3.1.2 цього договору передбачено, що у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією, набутою в результаті професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання, включаючи суму виплаченої матеріальної допомоги у період професійного навчання, що згідно довідок складає: вартість професійного навчання 1353,95 грн., виплати за період навчання 346,86 грн., а всього 1700,81 грн. відповідно до довідки ВАТ «Херсонський судозавод» відповідач по питанню працевлаштування з 23.09.06р. не звертався та не працює. Як вбачається з ст.. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і з відповідача повинна бути стягнена сума, витрачена на навчання відповідача та виплачена йому в період навчання в розмірі 1700,81 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

У квітні 2008 р. [PERSON]. звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на самовільно зведене нерухоме майно: жилий будинок, сіни, крильце, гараж, забір, погріб, ворота, замощення, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2002 р. йому належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Згодом йому був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на підставі рішення Маріупольської міської ради від 04.10.2002 р. На вказаній земельній ділянці було самовільно зведене нерухоме майно, а саме: жилий будинок літ «А-2», сіни «а-1», крильце «а1», гараж «Б-1», погріб «Б/п», забір № 1,2, ворота № 3, замощення «І», які значаться на генеральному плані. Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них не було. В даний час у позивача виникла необхідність одержати на ці будови право власності. На підставі викладеного позивач просив визнати за ним право власності на вказані самовільно зведені будови. Представник відповідача, в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи від неї є заява з проханням розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2002 р. йому належить земельна ділянка по [ADDRESS]. Згодом йому був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на підставі рішення Маріупольської міської ради від 04.10.2002 р. На вказаній земельній ділянці були самовільно зведені жилий будинок літ «А-2», сіни «а-1», крильце «а1», гараж «Б-1», погріб «Б/п», забір № 1,2, ворота № 3, замощення «І», які значаться на генеральному плані. Згідно висновку технічного експерта про технічний стан від 25.03.2008 року, самовільно зведені жилий будинок літ «А-2», сіни «а-1», крильце «а1», гараж «Б-1», погріб «Б/п», забір № 1,2, ворота № 3, замощення «І», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], знаходяться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватись надалі. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і за ним слід визнати право власності на самовільно зведені жилий будинок літ «А-2», сіни «а-1», крильце «а1», гараж «Б-1», погріб «Б/п», забір № 1,2, ворота № 3, замощення «І», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які є закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

У березні 2008 року [PERSON]. звернулась до суду з позовом до маріупольської міської ради, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на &frac12; частину домоволодіння та автомобіля. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. з 21.11.1992 року. В період шлюбу вони з чоловіком за сумісні грошові кошти 05.03.1998 р. придбали квартиру [ADDRESS]. Крім того 13.12.2006 р. вони придбали автомобіль Шевроле Лачетти на підставі кредитного договору, який був оформлений на ім'я її чоловіка. [INFO]. її чоловік [PERSON]. помер. Вона та її донька [PERSON]. є спадкоємцями першої черги після померлого. Вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав, однак їй було у цьому відмовлено, оскільки не були визначенні частини придбаного майна у період шлюбу. На підставі того, що вказані квартира та автомобіль були придбані у період шлюбу, згідно норм Сімейного Кодексу України, це майно належить їм з чоловіком на праві спільної сумісної власності та частини чоловіка та дружини є рівними. На підставі викладеного позивачка просила визнати квартиру[ADDRESS]та автомобіль Шевроле Лачетти спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на &frac12; частину вказаного майна. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи від неї є заява з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. з 21.11.1992 року. В період шлюбу вони з чоловіком за сумісні грошові кошти 05.03.1998 р. придбали квартиру [ADDRESS]. Крім того 13.12.2006 р. вони придбали автомобіль Шевроле Лачетти на підставі кредитного договору, який був оформлений на ім'я її чоловіка. [INFO]. [PERSON]. помер. Згідно ст.368 ч.3 ЦК України та ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з чим, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню у повному обсязі та за нею слід визнати право власності на &frac12; частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме на &frac12; частину квартири [ADDRESS] та на &frac12; частину автомобіля марки Шевроле Лачетті NA193.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

У квітні 2008 р. [PERSON]. звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на самовільно зведене нерухоме майно: гараж, сарай-котельню а також на переобладнані нежилу прибудову з літною кухні та кімнату з кухні, розташовані на земельній ділянці по[ADDRESS] У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що їй на підставі договору-купівлі-продажу від 08.10.1991 року належить 7/10 частин домоволодіння, розташованого в[ADDRESS]. У період експлуатації вказаного будинку, позивачка з ціллю його благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, самовільно звела нерухоме майно, а саме: гараж літ «Н-1», сарай-котельню «Е-1», також були переобладнані літня кухня у нежилу прибудову «А1-1» та кухня у жилу кімнату «1-5», які значаться на генеральному плані. Вказані будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них не було. В даний час у позивачки виникла необхідність одержати на ці будови право власності. Вказане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці, виділеної для будівництва індивідуального житлового будинку на підставі договору від 10.09.1962 р. На підставі викладеного позивачка просила визнати за нею право власності на вказані самовільно зведені будови. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON]. на підставі договору-купівлі-продажу від 08.10.1991 року належить 7/10 частин домоволодіння, розташованого в[ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці самовільно зведені: гараж літ «Н-1», сарай-котельня «Е-1», також переобладнані літня кухня у нежилу прибудову «А1-1» та кухня у жилу кімнату «1-5», які значаться на генеральному плані. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок № 17а з надвірними прибудовами по вул.Мисливський в м. Маріуполі, знаходиться в користуванні позивачки, що підтверджується довідкою з БТІ м.Маріуполя. Згідно висновку технічного експерта про технічний стан від 13.03.2008 року, самовільно зведені гараж літ «Н-1», сарай-котельня «Е-1», переобладнані літня кухня у нежилу прибудову «А1-1» та кухня у жилу кімнату «1-5» розташовані на земельній ділянці по вул.Мисливський 17а, знаходяться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватись надалі. Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і за нею слід визнати право власності на самовільно зведені гараж літ «Н-1», сарай-котельню «Е-1», переобладнані літню кухню у нежилу прибудову «А1-1» та кухню у жилу кімнату «1-5», розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], які є закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не порушуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

11 березня 2008 року акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитного боргу та судових витрат. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що між ним та відповідачем [PERSON] 15 листопада 2006 року було укладено кредитний договір №0080/000410 відповідно до якого останньому було відкрито кредитну лінію на суму 10000,00 грн. Відповідач взяла на себе зобов'язання здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі 30% річних і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 15 січня 2008 року. Строк користування кредитом встановлено з 15.11.2006 року по 15.01.2008 року згідно п.1.1.3 зазначеного кредитного договору. Відповідач користувалася кредитними коштами, але не дотримувалася умов договору кредиту щодо погашення, допускаючи систематичне порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів, чим порушила п.2.3. договору кредиту. Станом на 03 березня 2008 року загальна сума заборгованості за кредитним договором перед позивачем становить 11837,82 грн., згідно розрахунку заборгованості перед АКБ «Укрсоцбанк». Так як добровільно повертати кошти відповідач не бажає, то позивач просить стягнути суму заборгованості, а саме 11837,82 грн. з відповідача на свою користь, 30 грн. сплачених за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 118,37 грн.судового збору. В попередньому судовому засіданні представник позивача Шульженко І.С. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує проти вимог позивача. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК Украни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення боргу, суд позов задовольняє і стягує з [PERSON] в користь позивача 11837,82 грн. боргу за договором кредиту, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується документально (а.с.2), та 118,37 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначила, що з відповідачем перебувала в не зареєстрованому шлюбі, з 2003 року по 2007 рік, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка постійно мешкає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 526 грн., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 526 грн., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією згідно з закону починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідач, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно до довідки КП „ВРЕЖО №1” неповнолітня [PERSON]. мешкає з [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181-184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Представник позивача Стефанська Ю.М. позовні вимоги підтримала вказавши, що відповідачі протягом тривалого часу не проводять оплату за користування житлом по [ADDRESS], в наслідок чого станом на 01.10.2007 року утворилась заборгованість, що становить 984,23 грн. Просить стягнути з відповідачів на користь ЖКО м.Нетішин вище вказану заборгованість за користування жилим приміщенням. Відповідач [PERSON]. позов визнав пояснивши, що заборгованість утворилась в звۥязку з важким матеріальним становищем. Зобов'язався погасити вказану суму заборгованості. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового слідства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно довідки ЖКО м.Нетішин, борг станом на 01.10.2007 року становить 984,23 грн. та підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Представник позивача Стефанська Ю.М. позовні вимоги підтримала вказавши, що відповідачі протягом тривалого часу не проводять оплату за користування житлом по [ADDRESS], в наслідок чого станом на 01.08.2007 року утворилась заборгованість, що становить 1119,67 грн. Просить стягнути з відповідачів на користь ЖКО м.Нетішин вище вказану заборгованість за користування жилим приміщенням. Відповідачі в судове засідання не зۥявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового слідства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно довідки ЖКО м.Нетішин, борг станом на 01.08.2007 року становить 1119,67 грн. та підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів Більче - Золотецької сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння по [ADDRESS] загальною дійсною вартістю 66578 грн., на суму 44385 грн. 33 коп. як за спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, вказуючи, що він не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник Більче - Золотецької сільської ради в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідач [PERSON] в зал суду не з"явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності та відмовляється від прийняття спадщини в користь позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. На підставі рішення виконкому Борщівської міської ради № 188 від 14.04.1964 року, Блащук Калині Яківні видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. На підставі даного свідоцтва, нею в 1964 році побудовано житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS], однак в експлуатацію здано його не було і реєстрацію не було проведено. Станом на 01.07.1990 року у вказаному вище домоволодінні проживали та були зареєстровані[PERSON], [PERSON] з дружиною [PERSON]. Двір відносився до категорії колгоспних дворів і вони стали співвласниками цього домоволодіння. [INFO]року[PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Її дочка, [PERSON], спадкових прав на себе не оформила, а тільки вступила в оперативне управління спадковим майном, а саме 1/3 частиною домоволодіння в [ADDRESS]. За заявою [PERSON], рішенням 4 - ї сесії 22 скликання Більче - Золотецької сільської ради від 2 листопада 1995 року, йому передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га., з них для обслуговування житлового будинку 0,15 га. та 0,70 га. для ведення особистого селянського господарства. [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Її чоловік, [PERSON] прийняв спадкове майно, а саме 2/3 частини домоволодіння в [ADDRESS]. Окрім [PERSON], спадкоємцем за законом на майно померлої є їх дочка,[PERSON], однак вона відмовилася від прийняття спадщини в користь позивача, про що подала письмову заяву. Інших спадкоємців на майно покійної немає. Заповіту вона не залишила. 14.08.2007 року [PERSON] звернувся до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати право власності на 2/3 частини домоволодіння по [ADDRESS] за [PERSON] як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] На підставі ст.ст.331,392,1216,1223,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сім"я їхня фактично розпалася, вони втратили інтерес один до одного, виникають різні погляди на спільне сімейне життя та виховання дитини, стали проживати окремо, не підтримуючи ніяких шлюбних відносин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати. Адвокат[PERSON] просить шлюб між сторонами розірвати. Відповідач[PERSON] в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. В судовому засіданні досліджено такі докази. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], повторно виданого 13 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, сторони уклали шлюб 14 серпня 2003 року, актовий запис № 148. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO]року народження. Сторони втратили інтерес один до одного, виникали різні погляди на спільне сімейне життя та виховання дитини. Сім"я їхня фактично розпалася, вони припинили спільне подружнє життя та настоюють на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст 105, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]., в якому просить розірвати шлюб укладений 3 лютого 1973 року Скала-Подільською селищною радою, актовий запис № 6, посилаючись на те, що відповідачка протягом останніх одиннадцяти років проживає за кордоном, однак її перебування там сім”ї не потрібне. За цей час вони втратили інтерес одне до одного, сімейні стосунки набули формального характеру. Нехтування відповідачки ним сприймає як приниження і зневагу, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і суду пояснив, що відповідачка без його згоди виїхала на заробітки за кордон і вже одинадцять років там проживає. З ним жодних стосунків не підтримує. Відповідачка [PERSON], будучи належно повідомленою про час та місце слухання справи, в зал судового засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила. А тому суд ухвалив слухання справи проводити у відсутності відповідачів, провівши заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, що надані позивачем, та врахувавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони уклали шлюб 3 лютого 1973 року, актовий запис № 6 (свідоцтво про шлюб повторне серії [NUMBER]). НЕповнолітніх дітей не мають. Сторони більше одиннадцяти років не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Відповідачка зневажає стосунки, що склалися за час спільного проживання. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. При реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з відповідачки. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved