Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] вказує, що з 01.02.2006 року працювала у Волинському обласному державному лісогосподарського підприємстві «Волиньагроліс» на посаді головного економіста. Згідно наказу генерального директора від 08.10.2007 року була звільнена із займаної посади в зв'язку зі скороченням штату працівників. За час роботи на підприємстві утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати за серпень-грудень 2006 року в розмірі 7633,52грн., за січень-жовтень 2007 року ( з врахуванням розрахункових та вихідної допомоги) - в сумі 15613,65грн. Загальна сума заборгованості становить 23247грн.17коп. В добровільному порядку виплатити вищевказані суми відповідач відмовився. Посилаючись на викладене просить стягнути з відповідача вказану суми заборгованості та моральну шкоду в сумі 3000 грн., яка полягає, в затраті додаткових зусиль для організації свого життя, моральних та душевних переживаннях, що стали причиною хвороб та погіршення здоров'я. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному об'ємі, давши суду пояснення за обставинами викладеними в позові, просить задовольнити позов. Представник відповідача ВОДЛГП «Волиньагроліс» Пальоха П.М. в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що заборгованість по заробітній платі виникла через відсутність фінансування, джерелом якого є бюджетні асигнування, передбачені на утримання працівників лісової охорони лісогосподарських підприємств та кошти підвідомчих підприємств. Як встановлено судом, Волинське обласне державне лісогосподарське підприємство «Волиньагроліс» створене відповідно до наказу Міністерства аграрної політики за № 411 від 26.12.2002року на підставі наказу Головного управління сільського господарства і продовольства Волинської обласної державної адміністрації від 22.06.2004 року за № 74. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності та відповідно до Статуту юридичною адресою підприємства є [ADDRESS]. Наказом №1-к від 01.02.2006 року позивач у справі [PERSON] була прийнята на посаду головного економіста з оплатою праці згідно штатного розпису. Згідно наказу № 7-к від 08.10.2007 року в зв'язку із скороченням чисельності штату працівників [PERSON] звільнена з займаної посади з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати. Як вбачається з довідки , виданої ВОДЛГП «Волиньагроліс», заборгованість по заробітній платі станом на 05.11.2007 року становить 23247грн. 17коп., що складає заробітну плату за серпень 2006 - вересень 2007 року та розрахункові з вихідною допомогою. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. В порушення вимог трудового законодавства заробітна плата залишається не виплаченою і на даний час і тому підлягає стягненню в примусовому порядку. Невиплата заробітної плати привела до втрати позивачем нормальних життєвих зв'язків, погіршення здоров'я і вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги глибину душевних страждань, понесених позивачем. Тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.3 ст. 81, ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial