Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачок про зменшення розміру аліментів , посилаючись на те, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 5 червня 2006р. з нього на користь [PERSON]. стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], яка є повнолітньою, однак продовжує з 1 вересня 2005р. навчання на факультеті дошкільного виховання (денна форма) Харківського національного педагогічного університету в розмірі 1/4 частини заробітку. Крім того, за рішенням суду з нього стягуються аліменти на користь [PERSON]. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 160 грн. щомісяця. Оскільки, на його думку дана обставина повинна враховуватися при визначенні розміру аліментів, він вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення стягуваних аліментів на повнолітню доньку [PERSON] до 1/6 частини заробітку . Відповідачка [PERSON]. позов не визнала, вказуючи на те, що донька [PERSON] навчається на платній основі денної форми навчання, за її навчання кожен рік старша донька оплачує 2900 грн. Донька [PERSON] стипендії не отримує, її єдиним доходом є аліменти, розмір яких складає близько 400 грн. щомісяця. Сама ж вона не працює і допомогу може надавати доньці лише за рахунок ведення підсобного господарства. Відповідачка [PERSON]. позов також не визнала, вказуючи на те, що її єдиним доходом є лише аліменти. Працювати ж вона не має змоги, оскільки навчається на денній формі. Третя особа - [PERSON]. вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON]. на утримання доньки [PERSON], і з яким вони знаходяться у фактично шлюбних відносинах, повинен бути зменшений, оскільки вона має неповнолітню доньку, розмір аліментів на яку значно менший. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з суті позову, пояснень в суді позивача, третьої особи, єдиною підставою для зменшення розміру аліментів вони вважають наявність у них неповнолітньої доньки [PERSON],1993 р.н., на утримання якої позивач виплачує аліменти за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 серпня 2006р. в розмірі 160 грн. щомісяця. При цьому, з рішення суду вбачається, що [PERSON]. і [PERSON]. знаходяться в фактично шлюбних відносинах, проживають разом (а.с.5). Відповідно до рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 05.06.06р., з [PERSON]. на користь [PERSON]. стягнуті аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON],1988 р.н. на час її навчання в розмірі 1/4 частини заробітку. При цьому, з рішення суду випливає, що відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі визнав (а.с.4). Отже, на думку суду, стягнення з [PERSON]. аліментів на іншу дитину, з матір'ю якої він знаходився і знаходиться в фактично шлюбних відносинах, проживає однією сім'єю і в мінімальному розмірі, передбаченому ч.2 ст.182 СК України, не може вважатися зміною його матеріального стану, яка дає право на зменшення аліментів на утримання іншої дитини з врахуванням також слідуючих обставин. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, однією з умов виникнення права вимагати стягнення аліментів, є потреба в матеріальній допомозі. Оскільки вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення соціальних й культурних потреб особистості визначається законодавчо встановленим розміром прожиткового мінімуму, слід визнати, що така потреба виникає в разі, коли кошти, які отримує дитина, менше розміру прожиткового мінімуму. Починаючи з 01.01. 08 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 633 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON]. є студенткою 3 курсу факультету дошкільного виховання (денна форма навчання) Харківського національного педагогчного університету (а.с.28). Оскільки відповідачка навчається на комерційній основі, плата за її навчання становить щорічно 2900 грн., яку проводить її сестра [PERSON]. (а.с.33,35,36,37). Стипендії [PERSON]. не отримує (а.с.26,27). Відповідачка [PERSON]. не працює (а.с.32). Таким чином, не маючи інших джерел доходів і не маючи реальної можливості самостійно себе забезпечувати, єдиним засобом існування [PERSON]. слід вважати отримувані нею аліменти. Як вбачається з наданих суду доказів, середній розмір аліментів, які отримує [PERSON]. складає близько 400 грн., тобто вони майже на третину менші від прожиткового мінімуму (а.с.8,38). При таких обставинах погіршення становища відповідачки буде суперечити ч.1 ст.199 СК України. Слід також зазначити, що позивач, відповідно до довідки з місця його роботи (а.с.8) отримує заробітну плату, розмір якої за вирахуванням аліментів в середньому складає близько 1100 грн. щомісячно, тобто є достатнім, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, для його існування,. Посилання самого позивача і третьої особи на недостатність розміру стягуваних аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] на прийняття даного рішення не впливає, оскільки це питання можна вирішити шляхом пред'явлення третьою особою позову про збільшення розміру аліментів. А тому,

Outcome: dismissed