Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 05.02.2008 року. 14.02.2008 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, при цьому вказував, що 08.02.2006 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір № 029, згідно якого [PERSON] отримав від АТ “Індустріально-експортний банк” кредит у розмірі 1941,10 грн, строком користування до 13.02.2007 року та відповідно до п. 1.1 договору зобов`язаний був щомісячного погашати суму кредиту рівними частинами в розмірі 161,76 грн. відповідно до графіку погашення кредиту та сплатити при цьому одноразово процентну винагороду за управління фінансовим кредитом в розмірі 359,10 грн. Проте відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 09.01.2008 року у нього сформувалася заборгованість по кредиту у розмірі 161,74 грн., крім цього відповідно до п. 5.1 договору за прострочення зобов`язання йому було нараховано пеню за період з 14.02.2007 року по 09.01.2008 року в розмірі 266,87 грн., які позивач просив стягнути на його користь з відповідача. Відповідно до п. 2.1 договору [PERSON] мав використовувати кредитні кошти за цільовим призначенням, яким відповідно до п. 2.1 є споживчі потреби, зокрема медичні послуги, при цьому він мав відповідно до п. 2.2 та п. 4.2 вище вказаного договору зберігати протягом терміну дії договору та надавати на вимогу банку документи в підтвердження цільового використання кредитних коштів. Вказані вимоги договору відповідач порушив, оскільки не надав до банку документи в підтвердження цільового використання кредитних коштів, а тому відповідно до 5.1. договору позивач просив суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 485,28 грн. за порушення умов використання кредиту, а також просив стягнути з відповідача в суму судових витрат в розмірі 81 грн., які були сплачені ним при подачі позову до суду. Представник позивача по довіреності - Путря Ю.І. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток на 06.03.2008 року та на 20.03.2008 року, отримані ним відповідно 26.02.2008 року та 14.03.2008 року (л.с. 15-17). Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи представника позивача, якими він обґрунтовував свої вимоги, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Суд встановив, що 08.02.2006 року між [PERSON] і позивачем по справі був укладений кредитний договір № 029 (а.с. 8-9), згідно якого позивач надав відповідачу цільовий кредит в розмірі 1941,10 гривень з терміном погашення заборгованості до 14.02.2007 року. Згідно з п. 1.1 договору відповідач зобов`язаний був щомісячного погашати суму кредиту рівними частинами в розмірі 161,76 грн. відповідно до графіку погашення кредиту та сплатити при цьому одноразово процентну винагороду за управління фінансовим кредитом в розмірі 359,10 грн. (л.с. 8-9). Проте відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов'язання, порушив графік погашення сум кредиту, у зв'язку з чим станом на 09.01.2008 року у нього сформувалася заборгованість по кредиту у розмірі 161,74 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (л.с. 5). Згідно з п. 5.1 договору у випадку прострочення погашення кредиту, відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого заборгованості за кожен день прострочення платежу. Оскільки відповідач з 14.02.2007 року по 09.01.2008 року не сплатив суму заборгованості, тобто прострочив зобов`язання йому було нараховано пеню за вказаний період в розмірі 266,87 грн. (161,74 грн. х 0,5 %\100% х 330 днів), що підтверджується розрахунком наданим позивачем (л.с. 5). Відповідно до п. 2.1 вище вказаного договору [PERSON] мав використовувати кредитні кошти за цільовим призначенням, яким відповідно до п. 2.1 є споживчі потреби, зокрема медичні послуги, при цьому він мав відповідно до п. 2.2 та п. 4.2 вище вказаного договору зберігати протягом терміну дії договору та надавати на вимогу банку документи в підтвердження цільового використання кредитних коштів. Вказані положення договору відповідач порушив, оскільки не надав до банку документального підтвердження цільового використання кредиту, до суду не з`явився та відповідних доказів протилежного суду не надав. Згідно з п. 5.1 договору у випадку порушення порядку використання кредиту відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 25% від суми використаного кредиту, що відповідно складає 485,28 грн. (1941,10 грн. х 25%\100%) (л.с. 8-9). Таким чином, заборгованість за кредитним договором № 029 від 08.02.2006 року складає 913,89 грн. (161,74 грн. + 266,87 грн.+ 485,28 грн.), відповідач погашення заборгованості в добровільному порядку не здійснює, оскільки отримавши повідомлення на його ім`я від 14.06.2007 року про наявність заборгованості, жодних заходів по її погашенню не вжив (л.с. 6-7), а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з нього в примусовому порядку в силу ст. ст. 1054, 509, 526, 625 ЦК України. Оскільки рішення постановлюється на користь позивача, то згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати пов'язані з розглядом цивільної справи (витрати на інформаційно-технічне забезпечення) у сумі 30 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 11,16, 509, 525, 526, 549-552, 610, 611, 612, 1054 ЦК України і

Outcome: approved