Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

у липні 2007 р. [PERSON] пред'явив позов до Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” , Регіонального представництва Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” , в якому просив визнати недійсним п. 8 умов доставки відповідачем споживачам його послуг багажу, що містяться у декларації на відправку багажу, стягнути з відповідачів 2500 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної і 21000 грн. - моральної шкоди. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 12.04.2007 р. він шляхом заповнення декларації № 9791428 через представництво у м. Миколаєві уклав з Підприємством із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” договір, згідно з яким останнє зобов'язалося доставити [PERSON] належний йому фотоапарат „Canon Ixus 800”, задекларованою вартістю 2500 грн., у м. Чернігів. Співробітник представництва, приймаючи багаж (фотоапарат) для доставки, перевіривши складену ним декларацію з описом багажу, ніяких його пошкоджень не виявив, зауважень щодо його технічного стану не зробив і упакував фотоапарат, підписавши вищевказану декларацію, вказавши у ній дату відправлення й прибуття багажу. Т.я. фотоапарат є коштовною річчю, його було застраховано на зазначену вище суму. В момент отримання багажу 14.04.2007 р. одержувач [PERSON] звернула увагу співробітника представництва Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” у м. Чернігові на те, що у лівому куті дисплея фотоапарату мається тріщина, про що було складено відповідний акт. Його (позивача) заяву про заміну фотоапарату на аналогічний, але без пошкоджень, або відшкодування його вартості у розмірі задекларованої вартості, відповідачем залишено без задоволення (листом від 08.06.2007 р. № 4474). Оспорюваний ним пункт умов перевезення багажу суперечить ст.ст. 6, 10, 14, 15, 22 Закону України „Про захист прав споживачів” і ст.ст. 924, 1209 ЦК України. Надання інформації, що суперечить чинному законодавству, є наданням недостовірної інформації про умови надання послуги з перевезення багажу, позбавляє споживача можливості скористатися свободою вибору послуги і обмежує його право на одержання достовірної інформації про послуги. Це також порушує право позивача на мирне володіння своїм майном, передбачене ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини. У зв'язку з порушенням відповідачем названої вище Конвенції на його користь підлягає стягненню відшкодування моральної шкоди. У листопаді 2007 р. [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив відшкодувати йому моральну шкоду у загальній сумі 42000 грн., залишивши незмінними всі інші вимоги. Збільшення розміру відшкодування моральної шкоди позивач аргументував тим, що відповідач, надаючи відзив на позов по даній справі, без його згоди додав до нього чотири фотографії з його зображенням, роздруковані з електронної пам'яті пошкодженого фотоапарату, порушивши у такий спосіб його права, передбачені Конституцією України і ст. 8 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, чим додатково завдав йому моральної шкоди у сумі 21000 грн. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати вищевказане рішення місцевого суду і задовільнити його вимоги. При цьому він посилається на те, що: - у оскаржуваному рішенні не наведено мотивів, що обґрунтовують відхилення позову, незважаючи на те, що суд встановив факти порушення прав позивача шляхом пошкодження відповідачем належного йому фотоапарату під час пересилання його [PERSON] з м. Миколаєва до м. Чернігів і шляхом надання суду його фотокарток, роздрукованих з електронної пам'яті цього апарату без його (позивача) згоди, - факт пошкодження належного йому фотоапарату жодним з учасників судового розгляду не оспорювався і, крім того, підтверджується актом відповідного змісту. Тож посилання суду І інстанції на те, що даний факт, а також характер і механізм виникнення пошкоджень фотоапарату має бути підтверджений позовною стороною виключно висновком судової експертизи, суперечить ст.ст. 60, 145 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу, а представник відповідача її не визнав. Сенс заперечень останнього зводиться до того, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відмовляючи у задоволенні позову, суд І інстанції виходив з того, що позивач не довів факту порушення відповідачем його прав як споживача послуг останнього, що надання підприємством суду фотокарток [PERSON] є правомірним. Але з такими висновками не може погодитися апеляційний суд. Так, по справі встановлено і ніким не оспорюється, що: - позивач 12.04.2007 р. здав відповідачеві належний йому на праві власності фотоапарат „Canon Ixus 800IS”, серійний [NUMBER], задекларованою вартістю 2500 грн., для пересилання його з м. Миколаєва до м. Чернігова матері [PERSON], а відповідач зобов'язався доставити його останній 14.04.2007 р., про що сторонами складено декларацію відповідного змісту № 9791428 (її копія на а.с. 24-25). Під час огляду фотоапарату, що здійснювався співробітником регіонального представництва підприємства у м. Миколаєві до прийняття його для відправлення, ніяких пошкоджень в нього виявлено не було, - п. 8 умов доставки багажу, вміщених на зворотній стороні згаданої вище декларації (їх копія на а.с. 25), з якими Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” ознайомило [PERSON], передбачає, що у випадку зникнення багажу виконавець відшкодовує замовникові суму, що дорівнює задекларованій вартості багажу (після пред'явлення даної декларації), а також повертається вартість сплаченої доставки. Ніякі інші виплати (в тому числі „за моральний збиток”) не здійснюються, - на виконання укладеної між сторонами по справі угоди упакований в оригінальну (виготовлену виробником) упаковку фотоапарат позивача співробітниками вказаного вище представництва було запаковано у цінний контейнер (фірмовий пакет) підприємства, якому присвоєно № 3576133 (його копія на а.с. 21) і 14.04.2007 р. його доставлено бандероллю з описом вкладення, оголошеною цінністю 2500 грн. 00 коп., отримувачеві [PERSON] у м. Чернігів, - 14.04.2007 р. остання при отриманні відправлення у регіональному представництві підприємства у м. Чернігові виявила, що належний [PERSON] фотоапарат доставлено їй у пошкодженому вигляді, а саме: у лівому куті його екрану наявні тріщини, про що у цей же день представниками даного представництва і [PERSON] було складено відповідний акт (його копія на а.с. 9). В зв'язку з виявленням пошкодження фотоапарату остання відмовилася від його отримання, - протягом квітня-травня 2007 р. [PERSON] і [PERSON] письмово зверталися до посадових осіб Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” і до облуправління у справах захисту прав споживачів з приводу відшкодування шкоди, завданої цим підприємством шляхом пошкодження фотоапарату позивача під час його пересилання з м. Миколаєва до м. Чернігова. 08.06.2007 р. відповідач дав письмову відповідь [PERSON] Її сенс полягає в тому, що, на думку підприємства, [PERSON] з метою придбання за його рахунок нового фотоапарату відправив належний йому фотоапарат, пошкоджений ним до пересилання (у ході використання), і попередив свого друга, з яким [PERSON] приходила отримувати відправлення, про необхідність уважно оглянути фотоапарат під час його отримання, що й було зроблено. Виявивши тріщини на його дисплеї, [PERSON] стала вимагати компенсації його оголошеної вартості у сумі 2500 грн., хоча реальна вартість фотоапарату становить 2000 грн. Останній пропонувалося або отримати фотоапарат, або врегулювати спір через суд (копії листування між сторонами на а.с. 6, 6(зв.), 7-8, 10), - 13.08.2007 р. представник відповідача без дозволу (згоди) позивача надав Новозаводському районному суду м. Чернігова письмові заперечення на позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої послугою неналежної якості, до яких додав чотири фотографії з його зображенням, роздруковані з електронної пам'яті пошкодженого фотоапарату (речові докази на а.с. 22-23). Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” пересилання бандеролей і посилок масою до 30 кг та інших відправлень здійснює згідно з ліцензією серії АВ № 120385, що видана 02.10.2006 р. Національною комісією з питань регулювання зв'язку України строком на 5 р. (її копія на а.с. 31). У даній ліцензії вказано, що вищезазначений вид господарської діяльності підприємством здійснюється відповідно до Ліцензійних умов господарської діяльності з пересилання поштових переказів, простих та реєстрованих листів, поштових карток, бандеролей та посилок масою до 30 кілограмів, що затверджений спільним наказом Держпідприємництва України і Держкомзв'язку та інформатизації України від 29.10.2003 р. № 116/202 (зареєстрований у Мін'юсті України 17.11.2003 р. за № 1055/8376). Згідно з п. 1.1 вищеназваних Ліцензійних умов..., їх розроблено відповідно до Законів України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, „Про зв'язок”, „Про поштовий зв'язок”, „Про підприємства в Україні”, „Про підприємництво”, „Про захист прав споживачів”, актів Всесвітнього поштового союзу, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабміну України від 17.08.2002 р. № 1155, та інших нормативно-правових актів, що регулюють здійснення діяльності та розвитку галузі зв'язку. Тож саме ці нормативні акти, що були чинними протягом часу виникнення і тривання спірних правовідносин і регулювали їх, апеляційний суд Чернігівської області вважає за необхідне застосувати для вирішення спору між сторонами в тій його частині, що виник з договірних правовідносин. Так, відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів”, виконавець не несе відповідальності за недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Позовна сторона стверджує, що належний [PERSON] фотоапарат 12.04.2007 р. був зданий відповідачеві для пересилання [PERSON] без виявлених 14.04.2007 р. пошкоджень. Доказів, що спростовували б дане твердження, Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” суду не надало. Таким доказом не є лист Представництва „Кенон Норт-Іст Ой” (виробника фотоапаратів марки „Canon Ixus 800 IS”) від 08.08.2007 р. (а.с. 58), виходячи з наступного. У ньому зазначається, що якщо фотокамера даної марки належним чином упакована та транспортується в оригінальній упаковці і ця упаковка не пошкоджена, то виникнення її механічних ушкоджень протягом транспортування практично неможливе. Тобто у цьому листі не йдеться про те, що можливість пошкодження фотоапарату [PERSON] у вказаний ним у позовній заяві спосіб категорично виключається. Жодного іншого доказу на підтвердження того, що позивачем фотоапарат для пересилання з м. Миколаєва до м. Чернігова 12.04.2007 р. здано в пошкодженому вигляді, у справі нема, з чим погодився також і представник відповідача у ході розгляду справи в апеляційному суді. Оскільки обов'язок доказування наявності обставин, що звільняють виконавця послуг від відповідальності за недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, наведеною вище правовою нормою покладено саме виконавця а не на споживача, то суд вважає доведеним, що наявні тріщини у лівому куті екрану фотоапарату [PERSON] виникли під час його доставляння відповідачем з м. Миколаєва до м. Чернігова [PERSON] Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів”, у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати від виконавця відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків наданої послуги. П. 149 Правил надання послуг поштового зв'язку, що затверджені постановою Кабміну України від 17.08.2002 р. № 1155 (з наступними змінами й доповненнями), передбачено, що за часткове пошкодження вкладення бандеролі з оголошеною цінністю з описом вкладення оператор зв'язку перед користувачами несе відповідальність у вигляді повернення (відшкодування) вартості вкладення або його пошкодженої частини згідно з описом, вартості послуг поштового зв'язку та штраф у розмірі 25 % вартості послуги. У разі відмови відправника або адресата від одержання частково пошкодженого вкладення воно реалізується оператором поштового зв'язку. Вартість пошкодженого фотоапарату [PERSON] підтвердив чеком про його придбання; вона збігається з оголошеною при пересилці його вартістю і становить 2500 грн. 00 коп. Таким чином, для врегулювання спору між сторонами у цій частині суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2500 грн. 00 коп. на відшкодування вартості пошкодженого фотоапарату, а сам фотоапарат залишити у власності підприємства. Суд погоджується з доводами позовної сторони про те, що шляхом пошкодження належного [PERSON] фотоапарату Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” завдало йому моральної шкоди у вигляді страждань, т.я. їх у ході судового розгляду справи не спростовано. Враховуючи вищеописані характер і спосіб завдання цієї шкоди, тривалість перетерплювання її позивачем, суд вважає за необхідне відшкодувати дану шкоду шляхом констатації факту її завдання на підставі п. 3 ч. 2, абз. 1 ч. 3 ст. 23 ЦК України. Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним п. 8 умов доставки багажу, що вміщені на зворотній стороні декларації № 9791428, поданої останнім підприємству в зв'язку з відправленням через нього бандеролі з описом вкладення з оголошеною цінністю, то у їх задоволенні слід відмовити з таких причин. Ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів” приписує, що умови договорів, які обмежують права споживачів, є недійсними. Оспорюваний [PERSON] пункт умов доставки багажу обмежує його права як споживача послуг Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” порівняно з чинним законодавством, а саме порівняно з вище переліченими правовими нормами. Тож він є недійсним в силу закону, в зв'язку з чим визнавати його таким іще й судовим рішенням нема необхідності. Оскільки Регіональне представництво Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” в м. Чернігові не має статусу юридичної особи, то воно є неналежним відповідачем по справі, в зв'язку з чим у задоволенні позову до нього належить відмовити. Ч. 1 ст. 308 ЦК України передбачає, що фотографія, на якій зображено фізичну особу, за її життя може бути відтворена та розповсюджена лише за згодою цієї особи. Ч. 3 даної статті встановлено, що фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка зображена на ній, якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб. На необхідність захисту інтересів [PERSON] шляхом приєднання до заперечень на позов фотографій з його зображенням, роздрукованих з електронної пам'яті пошкодженого фотоапарату, Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” не посилається. Сенс приєднання цих фотографій до судової справи його представником пояснюється лише тим, що відповідач у такий спосіб доводив належність пошкодженого фотоапарату саме позивачеві. Але дана обставина останнім не оспорювалася; більше того, вона ним підтверджувалася. Тож в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України вона не підлягала доказуванню. Крім того, для підтвердження даного факту, у разі необхідності, відповідач міг пред'явити суду фотоапарат для огляду, як то зробив його представник в апеляційному суді. Отож, Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” для захисту своїх інтересів не мало необхідності роздруковувати з електронної пам'яті фотоапарату [PERSON] його фотографії та приєднувати їх до письмових заперечень на позов. Згідно з ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Суд погоджується з твердженнями [PERSON] про те, що шляхом приєднання без його згоди до заперечень на позов фотографій з його зображенням, роздрукованих з електронної пам'яті пошкодженого фотоапарату, Підприємство із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” завдало йому моральної шкоди у вигляді страждань, оскільки доказів на спростування даних тверджень суду не надано. Враховуючи вищеописані характер і спосіб завдання цієї шкоди, тривалість перетерплювання її позивачем, суд вважає за необхідне відшкодувати її в розмірі 500 грн. З вищевикладеного випливає, що при розгляді даної справи місцевим судом допущено порушення норм матеріального права, що регламентують спірні правовідносини, що призвело до неправильного її вирішення. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про часткове задоволення позову. У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] з Підприємства із 100% іноземним капіталом „ААЗ Трейдінг Ко” належить стягнути понесені ним судові витрати, а саме 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи і 4 грн. 25 коп. державного мита, що сплачені за подання апеляційної скарги (квитанції на а.с. 146, 147). Крім того, з підприємства належить стягнути мито на користь держави у такій сумі: згідно з п/п п/п „а”, „д” п. 1 ст. 3 Декрету Кабміну України „Про державне мито”, розмір держмита пропорційно до задоволених позовних вимог становить 59 грн. 50 коп. - 4 грн. 25 коп. витрат по сплаті держмита, відшкодованих [PERSON], = 55 грн. 25 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved