Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - койко-місцем в гуртожитку підприємства, розташованому [ADDRESS] посилаючись на те, що це койко-місце було надане відповідачу в користування і згідно картки прописки (форма А) він прописаний по вказаній адресі з 26.08.1977 року, але з 1989 року в гуртожитку не проживає, його місце проживання невідомо, будь яке майно відповідача в спірній житловій площі відсутнє. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є койко-місце в гуртожитку ВАТ «Харківський тракторний завод», розташованому [ADDRESS], яке було надане відповідачу в користування та в якому він прописаний з 26.08.1977 року, але з 1989 року в гуртожитку не проживає, його місце проживання невідомо, будь яке майно відповідача в спірній житловій площі відсутнє, з приводу порушення його права на житло відповідач нікуди не звертався. Ці обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: - акту комісії адміністрації ВАТ „Харківський тракторний завод” від 20 вересня 2007 року відповідно до якого відповідач прописаний, але не проживає в гуртожитку і будь - яке його майно в гуртожитку відсутнє (а.с. 5); - формою № 1 згідно якої місце мешкання відповідача вказано [ADDRESS] (а.с.6); - довідкою житлово-комунального відділу ВАТ „Харківський тракторний завод” відповідно до якої відповідач прописаний у гуртожитку підприємства(а.с. 7). Також ці обставини встановлені судом на підставі пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що відповідачу було надано койко-місце в гуртожитку ВАТ „Харківський тракторний завод” і з 26.08.1977 року він прописаний по даній адресі, але з 1989 року відповідач за квазаною адресою не мешкає, його місце проживання невідомо, будь яке майно відповідача в спірній житловій площі відсутнє. Таким чином суд вважає, що у 1989 році відповідач добровільно залишив спірне жиле приміщення, забрав з нього усі свої речі і з цього часу в ньому не проживає без поважних причин. Відповідно до ст. 71 ЖК України “При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разу спору - судом”. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні з 1989 року без поважних причин і його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні і суд не вбачає підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернувся. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved