overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

Прокурор Чорнухинського району звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що 3 листопада 2007 року в с. Кізлівка Чорнухинського району в господарстві [PERSON] працівниками міліції виявлено та вилучено 220,8 грами подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору. За вказаним фактом 12 листопада 2007 року порушено кримінальну справу № 07270074 за ознаками злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України. Згідно висновку експерта вилучена в господарстві [PERSON] подрібнена речовина рослинного походження, є наркотичним засобом канабіс (маріхуана). Вартість проведення експертизи наркотичних засобів складає 188 гривень 30 копійок. Просив стягти з [PERSON] на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області вказану суму. В судовому засіданні прокурор підтримав свій позов. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 3 листопада 2007 року в с. Кізлівка Чорнухинського району в господарстві [PERSON] працівниками міліції виявлено та вилучено 220,8 грами наркотичного засобу канабіс. За вказаним фактом 12 листопада 2007 року порушено кримінальну справу № 07270074 за ознаками злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України. Вартість проведення експертизи наркотичних засобів, вилучених в [PERSON], складає 188 гривень 30 копійок. Вироком Чорнухинського районного суду від 12 лютого 2008 року [PERSON] визнано винним та засуджено за ст. ст. 309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 1166 ЦК України [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати на проведення експертизи наркотичних засобів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ «Агрофірма ім. Суворова», про виділення майна в натурі згідно майнового сертифікату серії ПО № 010393, виданого 21 січня 2008 року Чорнухинською селищною радою Полтавської області, на суму 11208 гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] вказав, що в даний час СТОВ «Агрофірма ім. Суворова» не виконує договірних зобов'язань, техніка розкомплектовується, приміщення розбираються, майно виводиться із цілісного майнового фонду. Просив виділити з майнового фонду товариства на його користь слідуюче майно: 1). Погрузчик ПЄФ-1, 1989 року випуску, інвентарний № 816, вартістю 2100 гривень; 2). Трактор Т-40, 1988 року випуску, державний [NUMBER], вартістю 6750 гривень; 3). Курятник, із загальної балансової вартості 40000 гривень - частку на суму 2358 гривень. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свій позов. Представник відповідача СТОВ «Агрофірма ім. Суворова» Коломієць В.Г. позов визнала. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно Указу Президента України від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» «… особам, які є власниками паїв, повинно бути забезпечено право виділення індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних підприємств чи їх правонаступників стосовно майна». В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має майновий пай згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на загальну суму 11208 гривень. Таким чином є всі правові підстави для виділення майна в натурі, яке вказане в позовній заяві і є в наявності в СТОВ «Агрофірма ім. Суворова», у власність позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

07 жовтня 2005 року позивач надав [PERSON]. кредит у розмірі 3962грн.40коп. з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує станом на 16.01.2008 року у нього виникла заборгованість у розмірі 6107грн.40коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач в ході судового засідання позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову. Крім повного визнання позову відповідачем законність та обґрунтованість підстав по яких позивачі звернулися до суду підтверджується наступним. Судом встановлено, що між сторонами по справі 07.10.2005 року було укладено кредитний договір згідно якого позивач надав відповідачеві кредит на суму 3962грн.40коп. у види строкового кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем порушуються умови кредитного договору, оскільки він не погашає заборгованість по кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору загальна сума заборгованості станом на 16.01.2008 року складає 6107грн.40коп. Відповідно до ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. В силу вищевикладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 526,525, 825, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина - [PERSON], 2003 р. народження, який проживає з нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку батька, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, працює неофіційно, розмір його доходів їй невідомий. Інших утриманців позивач не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі &frac14; частини доходу останнього щомісячно до повноліття дитини. Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі. Суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. Проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.02.2006 р., актовий запис Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції № 87 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ухиляється від покладеного на нього батьківського обов'язку з утримання дитини. Інших утриманців він не має. Працює неофіційно На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір у частці від доходу відповідача, а саме &frac14; частина всіх видів доходу щомісячно. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 7,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, тому що батько останньої ніякої матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з з липня 1989 року по 20 січня 1993р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON][INFO], що проживає з нею. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки вона не змогла домовитися з ним у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути аліменти на її користь у розмірі &frac14; частини від доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що є батьком [PERSON] [INFO], на якого оказує матеріальну допомогу добровільно. Він не згоден з розміром аліментів що просить стягнути позивачка, так як з грудня 2003 року зареєстрував шлюб з [PERSON]., та від даного шлюбу має малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Його дружина не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу у розмірі 140 грн. Його заробітна плата складає 1400 грон., з якої він утримує родину, та платить комунальні послуги, тому просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, по наступних підставах. Сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 1989р. по 1993 рік, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]. його батьком є [PERSON]. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнута домовленість про спосіб виконання одним з батьків обов'язку по утримуванню дитину, кошти на утримання останньої присуджуються в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує наступні обставини: стан здоров'я дитини; матеріальне становище сторін, що працюють; відсутність у відповідача непрацездатних батьків. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 з усіх видів доходу, щомісяця. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 51грн. з відповідача, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 07 грн. 50 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про виділ долі з майна, яке знаходиться у загальній сумісній власності у квартирі, що належить їй, відповідачу та померлій [PERSON] У судовому засіданні позивачка [PERSON]., підтримала заявлені вимоги і пояснила, що вона, відповідач, та її мати [PERSON], яка вмерла [INFO]., є власниками квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частки у приватизованій квартирі. В зв'язку з тим, що при приватизації квартири їхні частки не були виділені вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину. Їхні частки вважаються рівними, що вона просила установити судовим рішенням. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та також просив виділити частки з майна, що знаходиться у загальній сумісній власності по 1/3 частині . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Сторонам, та померлій [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], якою вони володіли і користувалися спільно. Наявність іншої домовленості судом не установлено. [PERSON] померла[INFO]. Спадкоємицею майна, що залишилося після смерті [PERSON] є позивачка. Для встановлення права власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті учасника спільної сумісної власності, необхідно визначити частини кожного власника. У відповідності зі ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, доля кожного власника, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складає по 1/3 частини в цій квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

КП «Макеевтепломережа» звернулося в суд з дійсним позовом. У судовому засіданні представник позивача Дрозд Т.О. підтримала та змінила заявлені вимоги і пояснила, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири[ADDRESS]. Але по особовому рахунку № 3/4343 не проізводить оплату наданих послуг по тепловій енергії з квітня 1996 р., тому має заборгованість на 1 січня 2008р. у сумі 4859,73 грн. Крім того, у грудні 2003 року відповідачка уклала з КП «Макіївтепломережа» договір про реструктуризацію заборгованості за відпущену теплову енергію, та відповідачка підписавши договір визнала суму заборгованості яка існувала на той час. Тому вона просила стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, відновивши при цьому строк позовної давності. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, та пояснила, що заборгованість утворилась у зв'язку з важким матеріальним становищем у родині. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Наймачем квартири [ADDRESS]є [PERSON] 11 грудня 2003 року КП «Макіївтепломережа» уклало з відповідачем договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію, так як останній визнав суму заборгованості, що існувала на цей період. Згідно умов зазначеного договору відповідач був зобов'язаний щомісяця погашати заборгованість, а також був зобов'язаний вчасно вносити поточну плату. Однак [PERSON] зобов'язання за договором не виконує, щомісячні платежі не вносить, як і не погашає заборгованість. Відповідно до особового рахунка № 3/4343 мається заборгованість за відпущену теплову енергію за період з квітня 1996р. по 1.01.2008р., що складає 4859 грн. 73 коп. Таким чином, відповідач не виконує свої зобов'язання по оплаті наданих послуг за відпущену теплову енергію, тому зазначену заборгованість необхідно стягнути з останнього на користь позивача у повному обсязі, так як уклавши договір про реструктуризацію заборгованості, термін дії якого до 2008р., відповідач визнав заборгованість в повному обсязі, таким чином строк позовної давності перервався та почав текти знов. Тому, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за відпущену теплову енергію за період з квітня 1996 року по січень 2008 року у розмірі 4859,73 грн. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51грн. на користь держави, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 30 грн. на користь позивача. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, тому що батько останньої ніякої матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з 17.10.2003р. по 13.06.2007р. знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [INFO], що проживає з нею. Подружні відносини між ними припинені і вони проживають окремо. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Оскільки вона не змогла домовитися з ним у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути аліменти на її користь у розмірі &frac14; частини від доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав і пояснив, що є батьком [PERSON] [INFO], але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших дітей, як і непрацездатних батьків, не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі до 2007р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]. його батьком є [PERSON]. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнута домовленість про спосіб виконання одним з батьків обов'язку по утримуванню дитину, кошти на утримання останньої присуджуються в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує наступні обставини: стан здоров'я дитини; матеріальне становище сторін, що працюють; відсутність у відповідача непрацездатних батьків. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі &frac14; з усіх видів доходу, щомісяця. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 51грн. з відповідача, а також витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 07 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про виділ долі з майна, яке знаходиться у загальній сумісній власності у квартирі, що належить відповідачу та померлому [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав заявлені вимоги і пояснив, що відповідачка, та його батько [PERSON]., який вмер [INFO]., є власниками квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина у вигляді частки у приватизованій квартирі. В зв'язку з тим, що при приватизації квартири їхні частки не були виділені він не може отримати свідоцтва про право на спадщину. Їхні частки вважаються рівними, що він просив установити судовим рішенням. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, та також просила виділити частки з майна, що знаходиться у загальній сумісній власності по 1/2 частині . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив представлені докази в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, по наступних підставах. Відповідачці [PERSON]., та померлому [PERSON]. належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], якою вони володіли і користувалися спільно. Наявність іншої домовленості судом не установлено. [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем майна за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON]. є позивач. Для встановлення права власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті учасника спільної сумісної власності, необхідно визначити частини кожного власника. У відповідності зі ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, доля кожного власника, а саме [PERSON]. та [PERSON]. складає по 1/2 частини в цій квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 січня 1966 року він був прийнятий на роботу до Новгородківського сільського професійно-технічного училища № 6. При прийнятті на роботу була оформлена трудова книжка, в якій було помилково зазначено ім'я “[PERSON]”, а відповідно до паспорту ім'я заявника “[PERSON]”. Під час роботи в колективному сільськогосподарському підприємстві “Перемога” на одному рядку з неправильним записом імені - “[PERSON]”, було записано ім'я - “[PERSON]” та поставлена печатка підприємства. З метою виправлення неправильного запису заявник звернувся до Новгородківського сільського професійно-технічного училища № 6, але йому відмовили, мотивуючи відмову тим, що вказаний неправильний запис імені вже виправлено під час роботи в КСП “Перемога”. Для оформлення пенсії за віком заявнику необхідно встановити, що вищезгадана трудова книжка належить йому. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій проти вимог заявника не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Свідки [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що заявник дійсно працював в Новгородківському сільському професійно-технічному училища № 6 і колективному сільськогосподарському підприємстві “Перемога”. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що трудові книжки видана на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-16 00:00:00

В Канівський міськрайонний суду звернулась Канівська ОДПІ Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по податку з власників транспортних засобів. В заяві позивач вказав, що [PERSON] являючись власником транспортного засобу - КАМАЗ -5320, державний номерний знак [NUMBER], протягом 2006-2007 року не сплачував податок з власників транспортних засобів, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 4340 грн., чим порушив ст.5 Закон України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”. Позивач просить стягнути з [PERSON] вказану суму боргу. В судовому засіданні представник позивача за дорученням - Дрянов В.М. позов підтримав та пояснив, що [PERSON] являючись власником транспортного засобу - КАМАЗ -5511, державний номерний знак [NUMBER], протягом 2006-2007 року не сплачував податок з власників транспортних засобів, внаслідок чого заборгував в місцевий бюджет м. Канева, Черкаської обл. 4340 грн. Представник позивача за дорученням - державний податковий інспектор Гребенюк В.В. в судовому засідання позов підтримав та пояснив, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про те, що як власник транспортного засобу, зобов'язаний сплатити податок за 2006-2007 року, але до цього часу податок не сплатив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, хоча в судовому засіданні йому належним чином повідомлено про час, місце та дату слухання справи, а тому на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за доцільне вирішити справу на підставі наявних у ній даних. Суд вислухавши пояснення представників позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так згідно ст.5 Закон України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”, [PERSON] являючись власником транспортного засобу - КАМАЗ -5320, державний номерний знак [NUMBER] , зобов'язаний сплачувати податок з власників транспортних засобів. Транспортний засіб - автомобіль КАМАЗ - 5320 державний номер [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] ( а.с. 8-9) відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», є об'єктом оподаткування. Суд критично оцінює надану відповідачем довідку УСБУ України в Черкаській області від 10 вересня 2007 року № 73/6-381 про те, що належний [PERSON] автомобіль КАМАЗ - 5320 державний номерний знак [NUMBER], був вилучений у власника, визнаний речовим доказом по кримінальній справі і з квітня 2006 року не експлуатувався, оскільки зазначена обставина відповідно до ст. 6 зазначеного вище Закону не є підставою для звільнення від сплати податку. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог і як таких, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved