Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Кореїзької селищної ради, в якому просить визнати за ним право на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позовні вимоги мотивовані тим, що він як власник житлового будинку за [ADDRESS], який він набув на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2007 року, з метою врегулювання правовідносин щодо користування земельною ділянкою на якій знаходиться будинок, звернувся на адресу відповідача із заявою про надання дозволу на складання проекту відведення, однак на час подання позову до суду відповіді не отримав, що вважає порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів. Відсутність вирішеного питання щодо надання позивачеві дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на його думку є порушенням відповідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, а також положень Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 за № 677. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, в матеріалах справи є телеграми про отримання судових повісток. Суд розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. 16 березня 2007 року між громадянином [PERSON], з одного боку - продавцем та громадянином [PERSON]з іншого боку - покупцем, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку. Договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу [PERSON] . та зареєстрований в реєстрі за №456. На виконання вимог ст.ст. 210, 657 Цивільного кодексу України, договір був внесений до Державного реєстру правочинів, що підтверджується витягом за №3699789. Право власності на придбаний житловий будинок було зареєстровано за позивачем в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом за №13983865. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.03.2007, реєстровий №456, в домовій книзі на будинок за [ADDRESS]були внесені відомості про зміну власника, яким зазначено [PERSON]. Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.03.2007 року, реєстровий №456, продавець продав, а покупець купив житловий будинок за [ADDRESS]. Згідно з п. 1.3 договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.03.2007 року, реєстровий №456, відчужуваний житловий будинок складається в однієї кімнати жилою площею 14,1кв.м., його загальна площа 42,3кв.м. Згідно довідки, виданої 16.03.2007 року Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів, на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 784кв.м. правовстановлюючі документи не видавались. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку. Згідно технічного паспорту на житловий будинок за [ADDRESS], виготовленого Ялтинським БТІ станом на 19.12.2006 року, загальна площа земельної ділянки складає 784 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. З урахуванням вищевикладеного в порядку та на підставі положень Земельного кодексу України, 05 квітня 2007 року позивач звернувся із заявою до Кореїзької селищної ради, в якій просив надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказана заява була отримана відповідачем, що підтверджується вхідним штампом Кореїзької селищної ради датованим 11 квітня 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження органів місцевого самоврядування в галузі земельних відносин визначено главою 2 Земельного кодексу України. Так, згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить право розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, а також надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключною компетенцією сільських, селищних та міських рад є врегулювання земельних правовідносин, зокрема, до яких відноситься надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Так відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в отриманні земельної ділянки подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, які за результатами розгляду заяви, приймають рішення про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування приймається у місячний строк. Після складання проекту відведення районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Правовий механізм розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлено Порядком розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 за № 677. Відповідно до п. 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 за № 677, проект відведення земельної ділянки розробляється, зокрема, на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок. На час подання позову до суду, так само як на момент винесення судом рішення у справі, доказів того факту, що заява позивача була розглянута, суду не надано. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожному гарантується право захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, у спосіб не заборонений законом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України від 25.11.1997, частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Захист порушених прав та інтересів здійснюється судами в порядку судочинства, визначеного процесуальним законодавством. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, визнання права. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, окрім іншого шляхом визнання прав. Відповідно до п. 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 за № 677, проект відведення земельної ділянки розробляється, зокрема, на підставі судового рішення. Таким чином, розглянувши дану цивільну справу за участю усіх зацікавлених осіб, у рамках заявлених вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності і справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати за [PERSON]. право на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,08 га, за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved