overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Запорізької міської Ради про виділ долі із сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. У обґрунтування позову позивач [PERSON]. пояснила, що згідно свідоцтва № 10638 про право власності на житло від 03.03.1998року м. Запоріжжя наданого виконкомом Комунарської районної Ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] на праві загальної сумісної власності належить їй, її чоловіку [PERSON], і їх сину [PERSON]. Квартира приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». [INFO]. помер[PERSON]. Після його смерті спадкоємцями першої черги є його батьки (позивачі по справі). Спадкоємці прийняли спадщину, так як постійно проживають в спірній квартирі, в тому числі і на момент відкриття спадщини, але оформити спадщину через нотаріальну контору вони не змогли, так як доля померлого і спільній сумісній власності на квартиру. У зв'язку з чим, позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі, припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], та визнати за кожним із них право власності по &frac12; частині спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], померлого [INFO]. Позивач [PERSON] також просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, представника відповідача, вважає що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступне. Згідно свідоцтва № 10638 про право власності на житло від 03.03.1998року м. Запоріжжя наданого виконкомом Комунарської районної Ради народних депутатів, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві загальної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк.с. 12, 13). Квартира приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». [INFO]. помер[PERSON]. (арк. с. 15). Після його смерті спадкоємцями першої черги є його батьки (позивачі по справі). Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON]. є [INFO]. На цей час діяв Цивільний кодекс РСР 1963 року, тому саме його нормами слід керуватись. Так, згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці прийняли спадщину, так як постійно проживають в спірній квартирі, в тому числі і на момент відкриття спадщини, але оформити спадщину через нотаріальну контору вони не змогли, так як доля померлого і спільній сумісній власності на квартиру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Сторони уклали шлюб 05.05.1996р., зареєструвавши його в Коларівській сільській Раді Приморського району Запорізької області, мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO], шлюб у сторін перший. [PERSON] звернулась з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що вони тривалий час, 6 років, не підтримують подружніх відносин із-за постійних сварок та непорозумінь. Вона має іншу родину. Спільне майно розподілять самостійно. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував посилаючись на те, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились с вини позивачки, яка в 2001р. переїхала в іншу країну, де мешкає до теперішнього часу. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що сім'я фактично розпалася, подружжя не намагається її зберегти, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, в зв'язку з чим вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 08 січня 2008 року звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з відповідачкою [PERSON] перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 20 жовтня 2001 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №16. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що протягом шлюбу сімейні стосунки з дружиною не склалися в зв'язку з постійними непорозуміннями, разом подружжя не проживає, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну вимогу та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, так як при обставинах, які склалися у сторін, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки фактично закінчилися і, так як сторони не бажають їх відновлювати, подальше їх сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

3 січня 2008 року [PERSON]. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають зазначену дитину. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В попереднє судове засідання позивачка не з”явилась, але надала заяву, в якій підтримала свої вимоги та просить справу розглянути без її участі. Відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2004р.. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON]. не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини, яка не перебуває на диспансенрному обліку у лікарів, об'єктів рухомого і нерухомого майна не має і проживає з матір'ю. Суд враховує також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача [PERSON]., який працює ГПУ ”Шебелинкагазовидобування”. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON]. аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку . У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою держмита. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить усунути перешкоди з боку останнього у здійсненні ним права власності щодо належної йому власності - житлового будинку за адресою [ADDRESS] та зобов»язати відділ ГІРФО Полтавського РВ припинити реєстрацію відповідача. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав , просив задовольнити і дав свідчення аналогічні тим , що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився та не повідомив суду причину неявки хоча був належним чином повідомленим про день та час слухання справи. Третя особа , відділ ГІРФО Полтавського РВ в судове засідання свого представника не направив хоча був належним чином повідомленим про день та час слухання справи . З урахуванням зазначених обставин суд вважає за можливе постановлення по справі заочного рішення відповідно до вимог ст..ст.224-233 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача , вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку , квартири має право використовувати помешкання для власного проживання , проживання членів своєї сім»ї , інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Отже за змістом зазначеної норми право інших осіб проживати у будинку , що належить в даному випадку позивачу похідне від волевиявлення власника. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] в якому зареєстрований відповідач. Згідно частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст..150 ЖК України громадяни , які мають у приватній власності будинок (частину будинку) , квартиру , користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Суд вважає , що факт реєстрації відповідача в помешканні , що належить на праві власності позивачу і як наслідок його обов»язок нести додаткові витрати , порушує права останнього і тому позов підлягає задоволенню. У стягненні витрат з відповідача позивач не наполягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкова справа не відкривалася. У встановленому законом порядку позивач [PERSON] своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як знаходився у місцях позбавлення волі. Після смерті матері він є єдиним спадкоємцем. При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як мати не зареєструвала договір купівлі-продажу квартири у БТІ. В зв”язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Виконавчого комітету Токмацької міської ради, Курдюм О.В. в cудовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] відповідно до актового запису № 524 свідоцтва про смерть померла [PERSON], мати позивача. Мати позивача, [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу від 12.12.2005року, який зареєстровано в нотаріальній конторі відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів. Однак в БТІ право власності на дану квартиру не зареєструвала. Відповідно до довідки Софіївської виправної колонії від 12.04.2007 року позивач, [PERSON] знаходився в місцях позбавлення волі з 16.10.2002 року по 16.10.2007 року. На підстаі вищевказаного, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, [PERSON], відсутність реєстраційного документа на спадкове майно, квартиру, виключає можливість встановлення позивачем права власності в іншому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Контакт» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 324грн.42коп. Позивач зазначив, що відповідачка з грудня 2006року по грудень 2007року проживала в квартирі [ADDRESS], який знаходився на обслуговуванні КП «Контакт». За надані послуги відповідачка своєчасно не вносила плату в зв»язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, Вініченко Н.І. уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 103грн.70коп. та судові витрати. Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. . В зв”язку з чим, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні відповідно до ст.130 ЦПК України суд. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], який знаходився на обслуговуванні КП «Контакт». Відповідачка має заборгованість з грудня 2006р. по грудень 2007р. - 103грн.70коп. Суд вважає, що зазначеного обов”язку відповідачка не виконала. Відповідачка не вносила своєчасно плату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території в результаті чого, станом на грудень 2007р. утворилася заборгованість в сумі 103грн.70коп. У відповідності до Закону України про житлово-комунальні послуги та ст.ст.64,68 ЖК України, п.п.17,35 «Правил користування житловими будинками та прибудинкової території» - відповідачі зобов»язані своєчасно вносити плату за надані послуги. Також відповідно Правил користування житловими будинками та прибудинкової території.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що 26.01.2002 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO]року народження та дочку [PERSON], [INFO] року народження, які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча й має такий обов'язок, у вихованні дітей участі не приймає. Позивачка просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття на її користь у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача. Позивачка у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки відповідача суду невідомі, клопотання про перенесення, відкладення судового засідання чи про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2002 року між позивачкою по справі та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Радушненською селищною радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 (а.с. 2). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO]року народження та дочку [PERSON], [INFO] року народження, батьком яких вказаний відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження неповнолітніх дітей (а.с. 3). Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 4). Як стало відомо в судовому засіданні відповідач не приділяє дітям достатньої уваги, не приймає участі у їх вихованні, не забезпечує їх матеріально, хоча й має такий обов'язок. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, ухиляється від їх утримання, тим самим порушуючи права своїх дітей на належне матеріальне забезпечення, суд вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON],[INFO]року народження та дочку [PERSON], [INFO] року народження до досягнення ними повноліття на користь позивачки в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач[PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача Великого К.К. про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач[PERSON]. позовні вимоги підтримала, пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, але його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: Сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1999 року, (а.с.4). Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO](а.с.5), який проживає з позивачкою і спору про його місце мешкання у сторін немає, як і про поділ майна. Сім'я сторін розпалася в квітні 2007 року, так як спільне життя не склалося з особистих причин через постійні сварки, а тому подальше збереження сім'ї неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені 01 вересня 2007 року через несходження характерів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК при наявності обставин задовольняє позов. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 24 листопада 2001 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції, Луганської області, актовий запис № 652. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами були припинені 01 вересня 2007 року через несходження характерів. Подальше збереження сім'ї не можливе та суперечить інтересам сторін, тому, відповідно до ст. ст. 104, 105 СК України шлюб необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS]. 27.05.2004 року з її згоди в її ж будинок вселився та за ним був зареєстрований чоловік її внучки - [PERSON]. 11 липня 2006 року [PERSON] та її внучка [PERSON] шлюб розірвали, і відповідач з даного числа перестав проживати у спірному будинку № 3. Враховуючи, що [PERSON] більше 6-и місяців за місцем постійної реєстрації без поважних причин не проживає у спірному будинку, то вона просить визнати його втратившим право на користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала. Відповідач [PERSON] відповідно до п.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у газеті «Київська правда», будучи належно увідомленим про день, час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що будинок [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу належить [PERSON]. 27.05.2004 року [PERSON] вселився в даний будинок зі згоди [PERSON] як член сім'ї і був зареєстрований в даному будинку. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу 11 липня 2006 року шлюб між [PERSON] та внучкою позивачки [PERSON] був розірваний. А тому як вбачається з акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] відповідач з 11 липня 2006 року в даному будинку не проживає, забравши свої речі, причина відсутності [PERSON] позивачці не відома Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України «член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». Поскільки [PERSON] за місцем проживання та реєстрації ( [ADDRESS] ) відсутній з 11.07.2006 р., тобто більше року без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки 16 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 24 вересня 1994 року Приморським відділом РАГС Запорізької області, він є батьком дитини, проте вони з чоловіком проживають окремо. Син мешкає з нею і знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечував і суду пояснив, що не оспорює свого батьківства відносно дитини, розміру аліментів, на якому наполягає позивач, працює водієм у приватному підприємстві, інших дітей не має, непрацездатних членів сім'ї не утримує, зобов'язується платити аліменти на користь[PERSON] на утримання сина. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 24 вересня 1994 року Приморським відділом РАГС Запорізької області (а.с.2), від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). В даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Добровільно батько надавати матеріальної допомоги не бажає, хоча є працездатним (а.с.4, 19). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved