Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

У червні 2006 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку місця проживання, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням-[ADDRESS] та таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку, зобов'язати відділ громадянства та міграційної роботи Печерського РУГУ МВС України м. Києва зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона зареєстрована та проживає в неприватизованій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]разом із своєю донькою [PERSON], 1993р.н., яка також зареєстрована за вищевказаною адресою. Також зазначала, що в цій квартирі крім неї та її доньки зареєстрований, але не проживає її чоловік [PERSON] В шлюбі з [PERSON] вона перебуває з 1992р. В вересні 2005р. її чоловік перестав проживати з нею однією сім'єю та підтримувати сімейні стосунки. Відповідач з вересня 2005р. не проживає у [ADDRESS], не веде з нею спільного господарства, не сплачує плату за квартиру та комунальні послуги. Крім того, вказує, що відповідач не розриваючи шлюб, не спілкується з нею та донькою, не повідомляє де він знаходиться та з ким проживає. При цьому зазначає, що факт відсутності відповідача та його не проживання у [ADDRESS]підтверджується трьома Актами перевірки паспортного режиму від 25.01.2006р., 20.04.2006р., 03.06.2006р. Вказуючи, що відповідач не виконує обов'язки, передбачені ст.64 ЖК України, пов'язані з утриманням житла та оплатою комунальних послуг. Відповідач є власником особистого рахунку та залишається зареєстрованим у [ADDRESS] на нього нараховуються комунальні послуги. Відповідач не проживає понад шість місяців у [ADDRESS], місце його проживання не відоме, в зв'язку з чим відповідач втратив право користування жилим приміщенням та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за адресою[ADDRESS] Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2006 року позов [PERSON] задоволено. Визнано [PERSON] таким. що втратив право користування жилою площею в [ADDRESS]та зобов'язати відділ громадянства та міграційної роботи Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS] Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2007 року вказане рішення суду скасовано а справу направлено на новий розгляд. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просять його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнав, пред'явив зустрічні позовні вимоги та просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]., визнати недійсною приватизацією житлового приміщення за адресою[ADDRESS]., визнати недійсним свідоцтво на право власності на житлове приміщення за адресою[ADDRESS]., зобов'язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності скасувати державну реєстрацію права власності на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою[ADDRESS]., посилаючись на те, що він починаючи з 1999 року проживаю зі свою дружиною [PERSON] та неповнолітньою донькою в двокімнатній ізольованій квартирі, за адресою[ADDRESS]. В даному житловому приміщенні він проживає разом зі своєю сім'єю на підставі ордера №44 від 16.02.1999р. Крім того, він та його дружина і донька були зареєстровані в даному житловому приміщенні. В ордері на зазначене приміщення зазначено прізвище трьох осіб: він, його дружина та донька. Як наймачі даної квартири, правом на приватизацію даного житлового приміщення на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» його сім'я не скористалася. На неодноразові його пропозиції дружині провести приватизацію їхньої двокімнатної квартири за адресою[ADDRESS], він постійно отримував від дружини негативну відповідь. Починаючи з серпня 2006року його дружина [PERSON] почала перешкоджати йому, як повноправному наймачу даної квартири вільно користуватися нею. Це проявлялося в не бажанні його дружини надавати йому ключ від третього замка від вхідних дверей. На його неодноразові вимоги надати йому ключ від третього замка, вона йому відмовляла, пояснюючи тим, що до квартири не пустить, тим самим порушуючи вимоги ст.41 Конституції України про право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Внаслідок цього він був змушений користуватися іншим житлом. Також зазначає. що факт перешкоджання його дружиною вільно користуватися житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. підтверджується показаннями свідка: громадянина [PERSON]. З заявою про усунення перешкод в користування спірним житловим приміщенням він не звертався до правоохоронних органів, оскільки бажав вирішити питання мирним шляхом, оскільки разом з дружиною проживала його неповнолітня донька, і він свідомо не бажав настання негативних наслідків для своєї дружини внаслідок такого звернення. Крім того, зазначає, що в березні 2007 року йому стало відомо, що заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 3.10.2006 року його [PERSON]. визнано таким, що втратив користування жилою площею в[ADDRESS] та знято з реєстрації у відділі громадянства, паспортної та міграційної роботи Печерського РУ ГУ МВС України в м.Києві. При цьому зазначає, що він дізнався, що двокімнатна квартира по [ADDRESS]. приватизована його дружиною на себе та на доньку. Право власності на двокімнатну квартиру по [ADDRESS] його дружина зареєструвала в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності. Суд вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та його представника, заслухавши покази свідків, прийшов до наступного. Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2007 року скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2006 року яким позов [PERSON] задоволено. Крім того судом встановлено, що 16.02.1999 року [PERSON] з сім'єю з трьох осіб видано обмінний ордер на жиле приміщення №44 на право зайняти в порядку обміну жилого приміщення жилою площею 28,6 кв.м., яке складається з двох кімнат, за адресою [ADDRESS] (а.с. 10, 172). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, [PERSON] посилається як на підставу для її задоволення на ст.ст. 71, 72 ЖК України. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Сукупність доказів які містяться в матеріалах справи та покази свідків не дають підстав для висновку, що [PERSON] на протязі шести місяців був відсутній за спірною адресою, оскільки акти про перевірку паспортного режиму та покази свідків, не виключать можливості знаходження [PERSON] за цією адресою, в нічний час, в дні коли не проводились дії щодо перевірки паспортного режиму та в дні коли свідками не відвідувалась спірної квартири. Приходячи до такого висновку, суд також враховує те, що [PERSON] працював на двох роботах. Отже, за таких обставин суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено, що [PERSON] на протязі шести місяців був відсутній у спірній квартирі. Обставини не доведення позивачем правомірності позовної вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, виключають підстави для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відділ громадянства та міграційної роботи Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS] За таких обставин позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Також судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] з 25.02.1999 року по 04.11.2006 року. Дія щодо зняття його з реєстрації вчинялась на підставі заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2006 року по цій справі, яке в подальшому було скасовано ухвалою апеляційної інстанції від 01.08.2007 року. Оскільки суд дійшов до висновку про те що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а дія що зняття [PERSON] з реєстрації вчинялась на підставі судового рішення яке в подальшому було скасовано, суд прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] правомірні та підлягають задоволенню, так як в ході приватизації спірної квартири були порушенні його права.

Outcome: approved