overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

В листопаді 2007 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з позовом до відповідача, який підтримав у судовому засіданні Тихоненко О.М. /за дорученням/, про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 605, 92 грн., заподіяної безобліковим користуванням електричною енергією в квартирі [ADDRESS]/а.с.3/. Відповідач [PERSON]. 10.12.2007 року в попереднє судове засідання, 25.12.2007 року і в сьогоднішнє судове засідання не з"явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень /а.с. 16, 17, 18/. Причину неявки суду не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з тих підстав, що при перевірці споживача [PERSON]. 14.09.2007 року, який мешкає в квартирі [ADDRESS], була встановлено, що в порушення п.п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення він навмисно здійснив без облікове користування електричною енергією шляхом самовільного підключення до електромережі після відключення від неї, зрив пломби енергопостачальника на клемній кришці лічильника. Вказані обставини підтверджуються актом про порушення ПКЕЕ №00090645 від 14.09.2007 року, поясненням до вищевказаного акту /а.с.5, 6/. Розрахунок розміру відшкодування збитку свідчить про те, що ВАТ „Запоріжжяобленерго" заподіяна матеріальна шкода в розмірі 605, 92 грн. /а.с. 7/. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути документально підтверджені понесені судові витрати по сплаті судового збору 51 грн., за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи 30 грн. /а.с. 1, 2/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

16.11.2007 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про виселення з приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в порядку ст. 822 ЦК України 27.10.2005 року між сторонами укладено договір оренди житлового приміщення строком на один рік. Не дивлячись на те, що термін дії договору закінчився, відповідач до цього часу кімнату не звільнив. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, відповідач не перебуваючи у трудових відносинах із заводом, 27.10.2005 року уклав Договір № 69 оренди (найму) жилого приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Пунктом 1.1. цього договору встановлено, що його укладено на один рік. Судом встановлено, що договір закінчив свою дію 27.10.2005 року. На його продовження позивач своєї згоди відповідачу не давав. Таким чином, договір свою юридичну силу втратив та вважається розірваним з 28.10.2005 року. Проте, відповідач продовжує користуватися орендованими житловим приміщенням і його не звільняє. Згідно ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору оренди (найму) житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. За таких обставин, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

16.11.2007 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про виселення з приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач проживає в приміщенні тимчасово без відповідних правових підстав. 23.08.2007 року адміністрація повідомила його про звільнення житла, але він до цього часу кімнату не звільнив. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач не перебуває у трудових відносинах із заводом. Проживає в кімнаті [ADDRESS] тимчасово з 24.01.2006 року на підставі заяви. Відповідно до статей 128, 129 жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації та відповідного профспілкового комітету, після якого, єдиною підставою для вселення є ордер на вселення, або договір оренди (найму) житла. Судом встановлено, що договір оренди (найму) житла з відповідачем не укладався. Спільного рішення адміністрації та відповідного профспілкового комітету, ордеру на вселення не має. Отже, відповідач проживає в гуртожитку без передбачених законом на це підстав. Дані правовідносини випливають з житлових, а порядок виселення з гуртожитку регулюється ст. 132 ЖК України. Проте, даного випадку виселення із зазначених підстав житловим законодавством не врегульовано. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (ч. 8 ст. 8 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідач з 19.03.2003 року отримував пенсію по інвалідності по загальному захворюванню. 20.02.2004 року він визнаний інвалідом 111 групи. 02.06.2005 року відповідач звернувся в управляння ПФУ в Чигиринському районі із заявою про переведння його на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії по віку. Поскільки згідно виписки МСЕК № 084673 від 01.03.2006 року дата переогляду відповідачу була встановлена на 01.03.2007 року, а відповідно до довідки Боровицької сільської ради № 126 відповідач не працював, то він мав право на отримання пенсії по інвалідності в розмірі пенсії по віку. Однак у грудні 2006 року були виявлено, що відповідач з 20.07.2004 року по даний час працює в СТОВ “Дружба”. У зв”язку з тим, що відповідач не повідомив їх про працевлаштування, хоча, згідно його заяви від 18.06.2003 року він повинен був це зробити, виникла переплата пенсії на суму 1472грн.51коп. Даний борг в сумі 840грн. був вирахуваний з пенсії відповідача за його заявою, а залишок боргу в сумі 632грн.51коп. вони прохають стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Литвин В.М. підтримала позовні вимоги і прохала їх задовільнити та стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію в сумі 632грн.51коп., пояснивши, що відповідач не повідомив їх про своє працевлаштування, у зв”язку з чим виникла переплата пенсії на суму 1472грн.51коп., з яких борг в сумі 840грн. було вирахувано з його пенсії. Відповідач позов визнав і пояснив суду, що виплатити даний борг на даний час не в змозі через невиплату заробітної плати товариством. Він згідний, щоб вказана сума була вирахувана із заборгованості по заробітній платі. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається із заяви відповідача від 02.06.2005 року, останнього було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії по віку. Відповідно до виписки із акту огляду МСЕК відповідачу була встановлена третя група інвалідності до квітня 2007 року з переоглядом 01.03.2007 року. Також судом встановлено і підтверджується відомостями про отримання відповідачем заробітної плати та довідкою № 627 від 06.12.2006 року, виданою Боровицькою сільською радою, що відповідач з 20.07.2004 року працює в СТОВ “Дружба”. Як передбачено ст.33 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, вказана пенсія по інвалідності в розмірі пенсії по віку може призначатися лише непрацюючим інвалідам 1 і 111груп. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену пенсію в сумі 632грн.51коп. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн. на користь держави. На підставі викладеного і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

10 січня 2008 р. [PERSON] звернувся до суду з даною заявою і просить ухвалити рішення, яким встановить факт належності правовстановлювального документа - ощадної книжки , виданої на грошовий вклад на компенсаційному рахунку [NUMBER] на загальну суму 10456 грн. 95 коп.,що розміщений у філії 3285/013 с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, видану [PERSON] - [PERSON]. Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], який залишив заповіт на все своє майно на заявника, в т.ч. і на вказану ощадкнижку, але грошовий вклад, що мається на даній книжці спадкоємець не може одержати, тому,що ощадкнижка виписана на ім'я [PERSON], а по документах, в т.ч. і у свідоцтві про смерть померлий вказаний як [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву і просить суд ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, так як підстав призначати справу до наступного судового засідання немає. Заінтересована особа - державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контри направила до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність представника нотаріальної контори. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] помер [PERSON], який на все своє майно залишив заповіт на ім'я [PERSON], в т.ч. і на ощадкнижку, але грошовий вклад заявник не може одержати, бо допущена помилка при видачі вказаної книжки, а саме: прізвище померлого вказано не повністю, тобто вказано лише [PERSON], а потрібно - [PERSON]. Дана помилка має юридичні наслідки, так як не дає можливості заявнику одержати вказану спадщину, а тому суд заву задовольняє і встановлює факт належності правовстановлювального документа - - ощадної книжки з рахунком [NUMBER] на загальну суму 10456 грн. 95 коп.,що розміщений у філії 3285/013 с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, видану [PERSON] - [PERSON]. Судові витрати по даній справі не стягуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

8 січня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають суперечки і непорозуміння на ґрунті того, що у них різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. В попередньому судовому засіданні [PERSON], вимоги позову підтримала. Відповідач вимоги позову визнав і згодний на розірвання шлюбу з причин названих позивачкою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку передбаченому ст.. 174 ч. 4 ЦПК України.. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 1 лютого 1996 року.(а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя припинили фактичні шлюбні стосунки, хоча проживають разом. Між сторонами постійно виникають сварки, суперечки та непорозуміння в сім'ї. Від строку для примирення відмовилися. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодекс суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Пред'явлення позову про розірвання шлюбу позивачкою який не суперечить закону, та визнання його вимог відповідачем свідчить про не бажання подружжя подальше підтримувати фактичні шлюбні взаємини, та зберігати шлюб. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на [PERSON] в розмірі 17 грн., так як шлюб розпався по його вині та звільнити від сплати витрат [PERSON]. На підставі ст. 112 СК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

8 січня 2008 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги мотивувала тим , що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з червня 1989 року по листопад 2006 року. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Після досягнення ним повноліття він продовжує навчатися на першому курсі денної форми навчання факультету соціально-економічного управління Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за договором. Син перебуває на її утриманні, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі &frac14; заробітку батька, на період навчання сина. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що він заявлений позов визнав в повному обсязі і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на період навчання сина. Просив суд розглянути справу в його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засіданні, відповідно до ч. 4 ст. 130 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.3) З довідки від 11 грудня 2007 року за № 998 видно, що [PERSON], є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету соціально-економічного управління Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за договором. Строк закінчення навчального закладу - червень 2012 року. (а.с. 6). Відповідач працює слідчим Сумського УМВС України в Сумській області і має регулярний дохід, інших осіб на його утриманні не має.. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\4 частини всіх видів його заробітку, до закінчення навчання, згідно його письмової заяв.. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави за розгляд справи в сулі судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 7 грн. 50 коп. На підставі ст.199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

9 січня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Пропуск встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини мотивувала хворобою перебуванням на лікуванні в медичному закладі. Представник відповідача в особі виконкому Роменської міської ради Сумської області в попереднє судове засідання не з'явився, проте направив письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника і який не заперечує про встановлення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання відповідно до ч. 4 ст. 130 і ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.6) Спадкоємцем його майна стала дочка [PERSON], до шлюбне прізвище якої [PERSON] (а.с.4,7) Протягом шести місяців після відкриття спадщини позивачка не звернулася до держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з хворобою та перебування на стаціонарному лікуванні Першої обласної спеціалізованій лікарні.(а.с.8) Причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON], суд вважає поважними. Згідно ст. 1272 ч. 2 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON], підлягає задоволенню, при цьому суд враховує, визнання відповідачем пред'явленого позову який не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 1272 ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності мотивуючи тим , що він 18 січня 2001 року уклав з відповідачем договір купівлі-продажу гаража [NUMBER]який роташований в автогаражному товаристві “Антилопа” в м.Долинська Кіровоградської області та передав продавцеві за гараж 1000 грн. В той же час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу гаража Позивач ставить вимогу визнати договір купівлі - продажу гаража дійсним та визнати право власності на вказаний гараж , підтримавши позовні вимоги в судовому засіданні Представник відповідача [PERSON]., не заперечуе проти заявлених вимог. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із копії договору купівлі-продажу від 18січня 2001 року посвідченогоДолинською філією товарної біржі “Кіровоградська біржа нерухомості) вбачається , що відповідач отримав від позивача 1000 грн за продаж гаражу[NUMBER] в кооперативі “Антилопа” в м.Долинська. Згідно із ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу Відповідно до ст.220 ч 2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору , що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору , але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст. ст. 220,334, 526 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, укладеного між ними 12 травня 1999 року, зареєстрованого Ульянівською сільською радою Братського району Миколаївської області в актовому записі №4, вказуючи, що через різність характерів та поглядів між ними на протязі всього часу подружнього життя часто виникають сварки, конфлікти та непорозуміння, що призводить у свою чергу до погіршення відносин між ними. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. З 12.06.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO]року народження та сина, [PERSON], [INFO]року народження. Через різність характерів та поглядів на життя подружні відносини фактично припинилися. Примирення між сторонами також не можливе, оскільки суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин збереження цього шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що під час проведення перевірки стану електропроводки в помешканні відповідача виявлено розетку зі схованою електропроводкою. При включенні навантаження в дану розетку лічильник не працював, диск не обертався. Таким чином спожита електроенергія не обліковувалася і не оплачувалася, про що був складений відповідний акт. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач визнав позовні вимоги позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що при проведенні перевірки стану електропроводки в будинку відповідача було виявлено розетку зі схованою електропроводкою. При включенні навантаження в дану розетку працівниками позивача лічильник не працював, диск не обертався, таким чином спожита електроенергія не обліковувалася і не оплачувалася. Ці обставини доведені актом № 55107 про порушення “Правил користування електричною енергією для населення” від 17.05.2006 року, протоколом № 167 від 31.10.2007 року засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН. Розмір збитків обчислений відповідно до “Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією” затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562, за формулою: К (кількість днів у кожному тарифному періоді) * В (тариф) * W (розрахункова величина добового споживання) + ПДВ 20% = 5292.11 грн. Правовідносини між сторонами врегульовані п.п. 48, 53 “Правил користування електричною енергією для населення”, затверджених постановою КМ України від 26 липня 1999 року №1357, за змістом яких споживач несе відповідальність за споживання електричної енергії без приладів обліку; у разі виявлення представником електропостачальника факту розкрадання споживачем електроенергії, складається акт. На підставі акта електропостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача; ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з цією заявою, з тих підстав, що її колишній чоловік [PERSON]. 1 лютого 2004 року виїхав на заробітки у Росію і там помер. Оскільки реєстрація смерті не проведена, тому просить оголосити його померлим. Оголошення [PERSON]. померлим необхідно заявниці для оформлення пенсії на утримання сина [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа визнала заявлені вимоги та не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, суд знаходить заяву підлягаючою до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2001 року заявниця розірвала шлюб з [PERSON]. Одночасно з розірванням шлюбу судом постановлено стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]року народження. 1 лютого 2004 року [PERSON]. виїхав на заробітки в Росію і з цього часу про нього немає ніяких відомостей. Згідно листа № 164 Стужицької сільської ради від [INFO] року, перебуваючи на заробітках в Росії [PERSON]. помер. Ці обставини також ствердила його мати в судовому засіданні. Правовідносини між сторонами випливають з загальних положень про фізичну особу, які врегульовані нормами гл.4 ЦК України, зокрема ст. 46 Цивільного Кодексу України - фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved