Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з вимогою стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 704, 68 грн., посилаючись на те, що між ними був укладений договір про навчання, відповідно до якого, замовник, [PERSON], гарантував своєчасну оплату вартості навчання, але в повному обсязі взяті на себе зобов'язання не виконала. В судовому засіданні представник позивача вказала, що 28 березня 2003 року між Полтавським державним педагогічним університетом ім. В.Г. Короленка та відповідачкою був укладений договір [NUMBER] про навчання відповідно до якого, остання повинна була сплачувати позивачу щомісячну плату у розмірі 144 грн. 67 коп. Посилаючись на те, що [PERSON], в період з червня по жовтень 2003 року, не зверталась до адміністрації з відповідною заявою про надання їй академічної відпустки, не сплачувала обумовлену вище договором суму, представник позивача просив стягнути з останньої на користь позивача 704 грн. 68 коп.3аборгованості по оплаті за навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що у вказаний вище період з червня по жовтень 2003 року вона знаходилась у відпустці по догляду за дитиною, а тому, не навчалась в університеті. Крім того, відповідачка просила суд застосувати строки позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими. Судом встановлено, що 28 березня 2003 року між Полтавським державним педагогічним університетом ім. В.Г. Короленка та [PERSON] був укладений договір [NUMBER] про навчання відповідно до якого, позивач брав на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідачки здійснити навчання, а остання зобов'язана була сплачувати позивачу щомісячну плату у розмірі 144 грн. 67 коп. Як вбачається із оголошеної в судовому засіданні довідки про заборгованість, виданої адміністрацією позивача, відповідачка заборгувала позивачу, за період з червня по жовтень 2003 року, плату за навчання у розмірі 704 грн. 68 коп. Крім того, судом встановлено, що відповідачка [PERSON], в період з червня по жовтень 2003 року, фактично не відвідувала вказаний вище навчальний заклад. Разом з тим, як вбачається із оголошеної в судовому засіданні довідки, відповідачка, в період 2003 - 2004 навчальних років до адміністрації університету із заявою про відрахування за власним бажанням чи надання академічної відпустки у зв'язку з вагітністю та пологам не зверталася. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одномтороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимого цього Кодексу. Разом з тим, судом встановлено, що позивач пропустив, передбачений ст. 257 ЦК України, трьох річний строк позовної давності. Відповідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги, що позивач та його представник в судовому засіданні не вказали суду поважних причин пропущення позовної давності, а відповідачка в судовому засіданні про застосування останнього, суд важає, що у позові необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved