Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

Представник позивача просить суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Ялта, [ADDRESS], шляхом демонтажу самовільно встановленого на ній гаражу і привести земельну ділянку до попереднього стану, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Вимоги мотивує тим, що спеціалістами Державного архітектурно - будівельного контролю, в ході проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, 19 травня 2007 року, було виявлене будівництво відповідачем, без наявності дозвільної документації, індивідуального гаражу за адресою: м. Ялта, [ADDRESS]. Земельна ділянка, на якій розташований гараж, є власністю Ялтинської міської Ради та ні у власність, ні в користування [PERSON] не передавалась. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що гараж відповідача не є самовільно збудованим, оскільки був придбаний ним по письмові розписці в інший особи - [PERSON], якому, в свою чергу, надавався дозвіл на будівництво гаражу разом з іншими членами гаражно - будівельного кооперативу «Восход». Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 13 Конституції України, земля, що знаходиться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 6 Закону України "Про місцеве самоврядування", первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень, є територіальна громада села, селища, міста. Згідно ст. 10 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, представляючими відповідні територіальні громади і здійснюючими від їх імені і в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України і іншими законами. Судом встановлено, що Ялтинська міська Рада є власником земельної ділянки в районі будинку [ADDRESS]в м. Ялта. За результатами перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, 19 травня 2007 року, інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю було встановлено самовільне здійснення відповідачем будівництва індивідуального гаражу в районі будинку [ADDRESS] в м. Ялта. По даному факту, комісією ДАБК був складений акт перевірки дотримання містобудівного законодавства та наданий припис відповідачу зупинити усі види будівельних робіт (а.с. 6). Факт того, що гараж є самовільно збудованим, підтверджений також технічним паспортом, наданим суду представником відповідача (а.с. 15-18). Рішенням № 1104 від 14 червня 2007 року виконавчий комітет Ялтинської міської Ради зобов'язав [PERSON], у строк до 14 липня 2007 року, виконати знос самовільно збудованого індивідуального гаражу, але це рішення відповідач не виконав, що підтвердив в судовому засіданні його представник. Представник відповідача наполягав в судовому засіданні, що [PERSON] придбав гараж у іншої особи - [PERSON], в якого був дозвіл на його будівництво, але суд вважає, що з аналізу наданих ним документів такий висновок зробити неможливо: рішенням виконкому Ялтинської міської Ради від 23.07.1993 року, громадянину [PERSON] був даний дозвіл на виконання проектно - дослідницьких робіт на будівництво полу підвального гаражу по [ADDRESS] в м. Ялта (а.с. 17); письмова розписка складена між [PERSON]. та [PERSON]. вже про продаж гаражу, розташованого за адресою: м. Ялта, [ADDRESS] (а.с. 24). Згідно технічному паспорту БТІ та документів, складених спеціалістами ДАБК, спірний самовільний гараж розташований в м. Ялта по вул. Робоча. Таким чином, суд вважає, що документи, надані представником відповідача в обґрунтування своїх заперечень, ніякого відношення до спірного гаражу не мають. Крім того, вони також не є документами, що дозволяють особі виконувати будь-які будівельні роботи, а є лише підставою для виготовлення відповідних дозвільних документів на будівництво. Таким чином, як встановлено судом, відповідачем захоплена земельна ділянка, що є власністю Ялтинської міської Ради. На цій земельній ділянці ним розміщеній індивідуальний гараж. У власність або користування [PERSON] спірна земельна ділянка до цього часу не передавалася. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самовільне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає зносу особою, яка здійснила самовільне будівництво або за її рахунок. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, суд вважає, що позов Ялтинської міської Ради про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленого відповідачем гаражу з приведенням земельної ділянки до попереднього стану заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню. Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 7,50 гривень і судовий збір на користь держави. Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може встановити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved