Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], що складається із нерухомого майна по [ADDRESS]: житлового будинку літ. „А”, загальною площею 51, 5 кв. м., жилою площею 23,9 кв. м., літньої кухні з погребом літ. „Б” та „п/г”, сараю літ. „В”, гаражу літ. „Г”, вбиральні літ. „У” та огорожі літ. „№”. Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, за адресою [ADDRESS]. Позивач в установленому порядку приняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном. Частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 4, 536 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вона оформила в нотаріальному порядку, а спадкові права на [ADDRESS] в нотаріальному порядку оформити немає можливості, оскільки за життя матері реєстрація права власності на домоволодіння не проводилась і воно числиться за померлою 23. 02. 2003 року [PERSON], тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої позов визнає повністю і просить справу слухати у його відсутності. Тетеря особа в судове засідання не з”явилася, але надала суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи видно, що спадкоємцем за заповітом на майно померлої є позивач [PERSON], що стверджується заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Хмелівської сільської Ради 22.11.2002 року. Позивач проживала з матірью і своєчасно вступила в управління і володіння спадковим майном. [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть І-БП № [NUMBER]. Згідно технічного паспорта на жилий [ADDRESS]входить житловий будинок літ. „А”, загальною площею 51, 5 кв. м., жилою площею 23,9 кв. м., літньої кухні з погребом літ. „Б” та „п/г”, сараю літ. „В”, гаражу літ. „Г”, вбиральні літ. „У” та огорожі літ. „№”, дійсною вартістю 35173 грн. Позивач частину спадкового майна, земельну ділянку площею 4,536 га оформила в нотаріальному порядку. Вона звернулася в Роменське МБТІ з метою оформлення правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, але їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Дійсна вартість нерухомого майна становить 35173 грн., що стверджується довідкою ДКП „Роменське МБТІ” № 2658 від 29.11.2007 року. Згідно ч.1, 3 статті 1268 ЦК України: ”Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] своєчасно вступила в управління і володіння спадковим майном і її необхідно вважати такою, що прийняла спадщину. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України: ”Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації”. Згідно статті 392 ЦК України: ”Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності” Згідно комплексного висновку і акта технічної комісії від 11. 12. 2007 року вказане нерухоме майно відповідає будівельним, протипожежним та санітарним нормам і воно може в подальшому експлуатуватися за призначенням і може бути зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Суд враховує те, що відповідач визнає вимоги позивача і фактичні обставини ніким не оспорюються. Суд вважає, що необхідно визнати за позивачем право власності на нерухоме майно за адресою[ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. „А”, загальною площею 51, 5 кв. м., жилою площею 23,9 кв. м., літньої кухні з погребом літ. „Б” та „п/г”, сараю літ. „В”, гаражу літ. „Г”, вбиральні літ. „У” та огорожі літ. „№”, дійсною вартістю 35173 грн.

Outcome: approved