Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

05 квітня 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів у якому просила: - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON]. та [PERSON].; - визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, які видані 19.07.2006 року Прилуцькою міськдержнотконторою [PERSON]. року за реєстрами № 1-3218 та № 1-3220 ; - визнати за [PERSON]., право власності: на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 2102, 1985 року випуску держномер [NUMBER]та право власності на 1/2 частину гаража[ADDRESS] - |стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 365 грн.. 04.06. 2007 року позивачка до суду подала заяву про зміну та збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивачка просила: - визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно - 1/2 частину квартири [ADDRESS] від 19.07.2006 року видане [PERSON]. Прилуцькою міськдержнотконторою; - визнати частково недійсним свідоцтво від 19.07 2006 року про право на спадщину за законом на спадкове майно: автомобіль марки ВАЗ 2102 та грошові вклади видане [PERSON]. Прилуцькою міськдержнотконторою; - визнати за [PERSON]. право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]; - визнати за [PERSON]. право власності на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 2102, держномер [NUMBER]; - визнати за [PERSON]. право власності на 1/2 частину гаража №[ADDRESS] - визнати за [PERSON]. право власності на 1/2 частину грошових вкладів з належними відсотками, що находяться на зберіганні у філії -Прилуцьке відділення № 221 ВАТ „Державний Ощадний Банк України” на рахунках: [NUMBER]- 421 грн. 08 коп., [NUMBER]на суму 291 грн.60 коп., [NUMBER]- 474.18 грн., а всього на суму 1186 грн. 86 коп; - |стягнути з відповідачів на її користь судовий збір у сумі 51 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 1998 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON].., з яким проживала, без реєстрації, у квартири [ADDRESS]в м. Прилуки. Квартира належала у рівних частках [PERSON]. та його матері - [PERSON].. Від фактичного шлюбу з [PERSON]., у них народився син - [PERSON], 1994 року народження. [INFO]року [PERSON]., помер. В період спільного проживання з [PERSON]., вони за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ -2102 та гараж в автокооперативі „ Залізничник” м. Прилуки. Після смерті [PERSON]. спадкоємцями зазначеного майна є син - [PERSON]. та мати покійного -[PERSON].. В зв”язку з тим, що остання обіцяла все спадкове майно, яке належало покійному, передати онукові, вона не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте у вересні 2006 року відповідач вигнала її з сином з квартири та повідомила, що малолітній [PERSON]. ніякого відношення до спадкового майна її покійного сина не має. 7.08.2006 року [PERSON]. продала спірну квартиру своєму зятю - [PERSON], а 21.07.2006 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєструвала на себе автомобіль, який належав [PERSON].. Позивачка також зазначала, що відповідач [PERSON]. знав про наявність у покійного сина, проте уклав угоду з [PERSON]. про купівлю спірної квартири. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2007 року, позовні вимоги [PERSON]., в інтересах малолітнього [PERSON]. до [PERSON]. та [PERSON]. задоволені частково. Судом визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 липня 2006 року на Ѕ частини квартири [ADDRESS], видане Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою. [PERSON]. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 липня 2006 року на автомобіль марки ВАЗ 2102, 1985 року випуску, д/н [NUMBER]; грошові вклади з належними відсотками, що знаходяться на зберіганні у Прилуцькому відділенні № 221 ВАТ "Державний ощадний банк України" па рахунках: [NUMBER]-- 842.15 гри., [NUMBER]- 583,15 гри.. [NUMBER]- 948,35 гри., видане [PERSON]. Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою. Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 07 серпня 2006 року по відчуженню [PERSON]. квартири[ADDRESS][PERSON].. Визнано за [PERSON]. право власності на: 1/4 частину квартири [ADDRESS]; 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ-2102, 1985 року випуску державний н/з [NUMBER], на 1/2 частину грошових вкладів з належними відсотками, що знаходяться на зберіганні у філії-Прилуцьке відділення № 221 ВАТ "Держаний ощадний банк України" на рахунках: [NUMBER]- 842.15 гри., [NUMBER]-583,15 гри..[NUMBER]- 948,35 гри. У решті позовних вимог - відмовити за недоведеністю. Також з відповідачів на користь позивачки стягнуті судові витрати. Додатковим рішенням цього ж суду від 15.11 2007 року зобов'язано [PERSON]. повернути [PERSON]. квартиру [ADDRESS]у м. Прилуки, а [PERSON]. зобов'язано повернути [PERSON]. 167423,26 грн.. Непогоджуючись з наведеним рішенням суду [PERSON]. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог через невідповідність рішення суду дійсним обставинам справи та вимогам закону. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що представник неповнолітнього [PERSON]. в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і в установленому законом порядку малолітній [PERSON]. спадщину не прийняв. Вона ж не знала про наявність у її покійного сина дитини. У встановлені законом строки звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яку в установленому законом порядку прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. 08 серпня 2007 року, за договором купівлі-продажу, вона продала [PERSON]. квартиру [ADDRESS]і оскільки продаж квартири нею був вчинений на законних підставах , то покупця вона вважає добросовісним набувачем квартири. Крім того, апелянт зазначає, що їй не зрозуміло чому суд зобов'язав її повернути [PERSON]. за квартиру гроші в сумі 167 423, 26 грн., так як квартиру, згідно угоди вона продала за 20 000 грн., а відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Прилуцьким МБТІ квартира на момент продажу коштувала 10 267 грн. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом першої інстанції встановлено, що позивачка [PERSON]. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON].. 28.07.1994 року [PERSON]. народила дитину - [PERSON] , батьком якого є нині покійний [PERSON]., наведене підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про встановлення батьківства. /а.с. 9. 16/. [INFO][PERSON]. помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть/а.с.10/. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: 1/2 частину квартири[ADDRESS], на автомобіль марки ВАЗ 2102, 1985 року випуску та на грошові вклади, що знаходяться на зберіганні у Прилуцькому відділенні № 221 ВАТ "Державний ощадний банк України" / а. с. 13.72.74/. Після смерті [PERSON]. його мати, відповідачка [PERSON]., звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій не вказала іншого спадкоємця майна - сина спадкодавця [PERSON]. і одноособово прийняла спадщину, отримавши 19.07.2006 року свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спірної квартири, спірний автомобіль та грошові вклади (а.с.71, 73). Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.08.2006 року відповідачка [PERSON]. продала [PERSON]. квартиру [ADDRESS], зазначений договір є нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 3352 /а.с.55/ Суд 1 інстанції правильно встановив наведені обставини справи і прийшов до вірного висновку, що при одноособовому прийнятті відповідачкою [PERSON]. спадщини на все спадкове майно, при наявності малолітнього спадкоємця першої черги, були допущені порушенням вимог ст.ст. 1261, ч.1 ст.1267ЦК України, які передбачають, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки і, що їх частки у спадщині є рівними, а також порушені вимог частин 4, 5 ст. 1268 ЦК України, які встановлюють, що малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо її батьки не відмовились з дозволу органу опіки та піклування від прийняття спадщини. Позивач [PERSON]. будучи матір'ю малолітнього спадкоємця [PERSON] від прийняття спадщини не відмовлялася, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що малолітній [PERSON]. прийняв спадщину на 1/4 частину спірної квартири, на 1/2 частину автомобіля та на 1/2 частину грошових вкладів з належними відсотками, що находяться на зберіганні у філії Прилуцького відділення № 221 ВАТ Державний Ощадний Банк України” на рахунках: [NUMBER]- 421 грн. 08 коп., [NUMBER]на суму 291 грн.60 коп., [NUMBER]- 474.18 грн., а тому має право на зазначене спадкове майно свого батька [PERSON]. Встановивши зазначене, суд першої інстанції також дійшов вірного висновку, що свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2006 року видані на ім'я [PERSON]. Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою та зареєстровані за № 1-3218, № 1-3220 слід визнати частково недійсними, оскільки відповідно до вимог ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено , що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. Крім того, суд 1 інстанції обґрунтовано визнав за малолітнім [PERSON]. право власності на 1/4 частину спірної квартири, на 1/2 частину автомобіля та на 1/2 частину грошових вкладів , оскільки відповідно до ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Проте апеляційний суд не може погодитись з висновком суду 1 інстанції, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Чернігівської області укладений між [PERSON]. та [PERSON]., суперечить вимогам цивільного законодавства і тому підлягає визнанню його недійсним, з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи позивачка 05.04.2007 року подала до суду позовну заяву, в якій, без посилання на відповідну норму закону, просить визнати недійсним договір купівлі - продажу спірної квартири. В заяві про зміну та збільшення позовних, позивачка вимог про визнати недійсним договору купівлі - продажу спірної квартири, взагалі не ставила, посилалась тільки на ст.ст. 390, 392 ЦПК України, а тому суд 1 інстанції визнавши договір купівлі-продажу квартири недійсним, вийшов за межі позовних вимог і невірно постановив рішення в цій частині. При таких обставинах постановлене в цій частині рішення суду 1 інстанції, а також додаткове рішення місцевого суду про наслідки визнання угоди недійсною підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про стягнення з [PERSON]. на користь [PERSON] грн. на повернення судових витрат та стягнення користь держави 31 грн.

Outcome: partial