Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

30.10.2007 року позивачка звернулася із зазначеним позовом в суд мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням суду від 10.09.2007 року за нею та відповідачем визнано право спільної сумісної власності на самочинно побудоване нерухоме майно у вигляді гаражу, бані, бесідки та Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS], але відповідач умисно створює перешкоди в користуванні визначеними їй на праві власності об'єктами нерухомості. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала її позов задовільнити, так як відповідач своїми умисними діями порушує її права як власника майна чим спричинює їй моральні страждання. Відповідач до судового засідання не з'явився, але подав заяву згідно з якою прохає справу слухати у його відсутності та позовні вимоги не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідача, а також дослідивши інші наявні в справі письмові докази, дійшов висновку у доцільності часткового задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та в період шлюбу ними на земельній ділянці [ADDRESS], що надана відповідачу у користування для будівництва і обслуговування жилого будинку, було побудовано жилий будинок з господарськими спорудами, що підтверджується планом присадибної ділянки [ADDRESS]( а.с.9). Рішенням суду від 10.09.2007 року ( ас. 5-7) за [PERSON] та [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на самочинно побудоване нерухоме майно у вигляді гаражу ( під умовним позначенням в технічній документації літерою В), бані ( під умовним позначенням в технічній документації літерою Г), бесідки ( під умовним позначенням літерою Д), а також за [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] та в порядку реального поділу спільного майна подружжя ( а.с. 10) їй виділено у власність в зазначеному житловому будинку приміщення 1-1 (площею 11.5 кв.м.), 1-2 (площею 4.2 кв.м.), 1-3 ( площею 7.3 кв.м.), 1-4 (площею 16.9 кв. м.), прибудову-мансарду ( умовне позначення а1, площею 13.2 кв.м.), підвал ( умовне позначення - а11), гараж (умовне позначення літерою - е), навіс (умовне позначення літерою Ж), Ѕ частину воріт № 1, Ѕ частину огорожі № 2, Ѕ частину огорожі № 3, Ѕ частину огорожі № 5, Ѕ частину колодязя № 4 та на земельну ділянку площею 164 кв.м. і на Ѕ частину на земельну ділянку площею 672 кв.м. під подвір'ям. Тим самим рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на іншу Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] та в порядку реального поділу спільного майна подружжя ( а.с. 10) йому виділено у власність в житловому будинку [ADDRESS] приміщення 1-5 (площею 13.8 кв.м.), 1-6 (площею 10.1 кв.м.). 1-7 (площею 5.4 кв.м.), 1-10 (площею 3.6. кв.м.), прибудову-мансарду ( умовне позначення - а1, площею 13.2 кв.м.), прибудову (умовне позначення - а), приміщення 1-8 (площею 11.4 кв.м.), 1-9 (площею 4.7 кв.м.), літню кухню (умовне позначення літерою Б), прибудову (умовне позначення літерою 2б2), прибудову-сарай (умовне позначення літерою - б1), погріб п/г, погріб п/г1, Ѕ частину воріт №1, Ѕ частину огорожі № 2, Ѕ частину огорожі № 3, Ѕ частину огорожі № 5, Ѕ частину колодязя № 4, а також на земельну ділянку площею 164 кв.м. і на Ѕ частину на земельну ділянку площею 672 кв.м. під подвір'ям. Зазначеним вище рішенням суду на сторони покладено обов'язок за їх власні кошти закласти окремо визначені об'єкти, здійснити часткове переобладнання домоволодіння з метою реального поділу житлового будинку та в строк до 01.09.2008 року кожен із співвласників зобов'язаний обладнати свою частину будинку самостійними системами опалення, газопостачання, електропостачання, водопостачання та каналізації. Та незважаючи на рішення суду відповідач [PERSON] чине перешкоди [PERSON] в користуванні визначеним їй на праві власності об'єктами нерухомості. А саме, не дає можливості безперешкодно проходити в житловий будинок та безпосередньо до визначених за нею на праві власності житлових приміщень, що виражається у виявленні до позивачки агресії, влаштовуванні сварок, провокуванні бійок. Так як ключі від вхідних дверей, воріт, від приміщень бані і гаражу знаходяться у відповідача він не допускає позивачку то цих приміщень і не передає їй дублікати ключів. Неодноразові прохання з боку позивачки не перешкоджати вільному володінню і користуванню об'єктами нерухомості, належного виконання судового рішення відповідач [PERSON] ігнорує. При таких умовах позивачка фактично позбавлена можливості реалізації права власності, не може користуватися житловими кімнатами, що свідчить про порушення її прав як власника майна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно спочатку [PERSON] не допускав [PERSON] до визначених їй на праві власності приміщень, але після того як прийшли державні виконавці і пояснили йому, що він не виконуючи рішення суду порушує вимоги законодавства, [PERSON] допустив державних виконавців та [PERSON] до житлових приміщень, що належать [PERSON] [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як вбачаться зі ст. 155 ЖК України жилі будинки, що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком, крім випадків, установлених законодавством та ст. 386 ЦК України передбачається право власника на звернення до суду, в разі, якщо він має підстави передбачати порушення свого права власності іншою особою, з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги всі наведені вище докази, а також те, що відповідачу судовим рішенням виділені конкретно визначені житлові та інші приміщення, вважаю доцільним зобов'язати його не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні житловими та іншими приміщеннями, які визначені особисто їй на праві власності та не порушувати її права як власника майна, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп., 7 грн. 50 коп. витрати на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду справи та 150 грн. за правову допомогу, а всього 166 грн. В частині позову, що стосується відшкодування [PERSON] моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні із-за безпідставності заявлених нею вимог. На підставі викладеного, ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15,16, 23, 319, 321, 383, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. 155 ЖК України,

Outcome: partial