Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

12 жовтня 2007 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. 28 січня 2008 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок та самочинне будівництво в порядку спадкування. В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав [ADDRESS]. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку [ADDRESS]. Протягом шести місяців після смерті батька він звернувся до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом. Прийняв спадщину, фактично володіє та розпоряджається спадковим майном, але оформленням документів для отримання свідоцтва про право на спадкове майно, остаточно зайнявся тільки зараз. За життя батько вже після будівництва будинку, проводив в будинку переобладнання та самовільно, без належного дозволу органів місцевого самоврядування, побудував нежилу прибудову літ. А 1-1, яка складається з кухні, ванної та туалету, сарай літ. Г-1, гараж літ. Б-1, та сарай літ. В-1. У зв'язку з будівництвом нежилої прибудови літ. А 1-1, у жилому будинку літ. А-1 кухня 1-6 була переобладнана в жилу кімнату, в результаті чого жила площа в будинку збільшена на 15,7 кв. м. Всі самовільно возведенні та переобладнанні споруди також прийняті ним в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], в якому жила площа збільшена на 15, 7 кв. м у результаті переобладнання, а також визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на самочинно збудовані: нежилу прибудову літ. А 1-1, гараж літ. Б-1, сараї літ. Г-1 та В-1. Представник відповідача - Маріупольської міської ради, Жоголева В.В., діюча на підставі довіреності, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з'явився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглядати у їх відсутність. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] в місті Маріуполі належить [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 27 лютого 1960 року, нотаріально посвідченого Четвертою Жданівською нотаріальної конторою 01 квітня 1960 року та зареєстрованого в реєстрі № 2455, що також підтверджується реєстраційним посвідченням БТІ № 16796 від 21 березня 1962 року. Земельна ділянка [ADDRESS] площею 462 кв. м. була надана [PERSON] під індивідуальну забудову на підставі виписки з протоколу № 24 засідання виконкому Орджонікідзевської районної ради депутатів трудящих від 30 грудня 1959 року. При обстеженні домоволодіння [ADDRESS] техніком Маріупольського БТІ було виявлено факт самовільного будівництва нежилої прибудови літ. А 1-1, гаражу літ. Б-1, сараїв літ. Г-1 та В-1 та переобладнання в жилому будинку літ. А-1, в результаті чого жила площа збільшена на 15, 7 кв. м., що підтверджується довідкою Маріупольського БТІ № 7645 від 05 липня 2007 року. За висновком будівельно-технічної експертизи № 1615 від 18 грудня 2007 року, при будівництві гаражу літ. Б-1, сараїв літ. Г-1 та В-1, нежилої прибудови літ. А1-1, розташованих [ADDRESS], не порушені санітарно-гігієнічні вимоги та умови пожежної небезпеки. Вимоги нормативних документів по розміщенню будівель на земельній ділянці виконуються. Гараж літ. Б-1, сараї літ. Г-1 та літ. В-1, нежила прибудова літ. А1-1, розташовані по вулиці Кулібіна, 25, їх несучі та огороджуючі конструкції знаходяться в задовільному технічному стані та можуть експлуатуватись у подальшому. Технічний стан будівельних конструкцій гаражу літ. Б-1, сараїв літ. Г-1 та В-1, нежилої прибудови літ. А1-1, забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Широкінською сільською радою Будьонівського району Сталінської області, 01 липня 1952 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після чого дружині було присвоєно прізвище - [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Широкінською сільською радою Новоазовського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно заповіту від 04 березня 1983 року, посвідченого державним нотаріусом Ніколаєнко Т.І. та зареєстрованого в реєстрі № 690, [PERSON] все належне йому майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, на випадок своєї смерті заповідав [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Орджонікідзеським відділом ЗАГС міста Жданова Донецької області, [PERSON] помер [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис № 124. Як вбачається з довідки Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори № 112 від 18 січня 2008 року, в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 484 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Спадкова справа 30 травня 2007 року заведена за заявою спадкоємця за заповітом, посвідченим Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою 04 березня 1983 року за реєстром № 690 , [PERSON], [INFO] народження, який проживає [ADDRESS]. Крім позивача, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], що підтверджується заявою [PERSON] до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 30 травня 2007 року. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом ЗАГС міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 140. Як вбачається з довідки Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори № 112 від 18 січня 2008 року, [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], не зверталась, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та самочинне будівництво в порядку спадкування. На підставі ч. 5 ст. 376, ст. 1223, 1233, 1234 ЦК України та

Outcome: approved