Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 4600,00 грн. заборгованості, 1700,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та понесені ним судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 13.12.2006 в магазині „БУМ Марксі", який знаходився по вул. Симиренка в м. Києві, дав кошти в сумі 4600 грн. відповідачу, який працював у меблевому салоні цього магазину, на виготовлення меблів для його квартири та одержав від останнього товарний чек. В кінці грудня 2006 року відповідач був звільнений з магазину, однак одержані кошти в касу магазину не вніс. Перевіркою Головного Київського міського управління у справах захисту прав споживачів, встановлено, що підприємством, на якому працював відповідач, видається розрахунковий документ встановленого зразка, прибутковий касовий ордер з відбитком круглої печатки, а що стосується товарного чеку, виданого відповідачем, то він ніякого відношення до підприємства не має. Тому, на думку позивача, саме відповідач зобов`язаний повернути йому безпідставно одержані кошти, а також відшкодувати заподіяну моральну шкоду в сумі 1700 грн., оскільки він, внаслідок такої неправомірної поведінки відповідача, зазнав душевних хвилювань та був вимушений змінити звичайний для нього спосіб життя. Позивач в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач 13.12.2006 в магазині „БУМ Марксі", дав кошти в сумі 4600 грн. відповідачу, який працював у меблевому салоні цього магазину, на виготовлення меблів для його квартири та одержав від останнього товарний чек, при цьому отримані кошти в касу магазину не вніс. З пояснень позивача та зі змісту постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, вбачається, що в кінці грудня 2006 року відповідач був звільнений з магазину, однак і після цього, не дивлячись на неодноразові вимоги позивача про повернення безпідставно одержаних коштів, кошти не повернув. Перевіркою Головного Київського міського управління у справах захисту прав споживачів, встановлено, що підприємством, на якому працював відповідач, видається розрахунковий документ встановленого зразка, прибутковий касовий ордер з відбитком круглої печатки, а що стосується товарного чеку, виданого відповідачем, то він ніякого відношення до підприємства не має. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.05.2007 року, вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що [PERSON] проживає [ADDRESS]. [PERSON] від надання письмового пояснення відмовився, але повідомив, що неповернуті кошти [PERSON] він обов'язково поверне. Отже, з наведеного вбачається, що відповідач без достатньої правової підстави одержав від позивача грошові кошти. При цьому, слід зазначити, що відповідач визнав факт одержання від позивача грошових коштів та їх не повернення останньому, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.05.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (грошові кошти). За таких підстав, коли відповідач, діючи у такий спосіб, безпідставно одержав від позивача грошові кошти, які так і не повернув, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Суд приходить до висновку, що внаслідок вказаних неправомірних дій відповідача, позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки позивач був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, чим було порушено звичайний для нього спосіб життя та він зазнав негативних емоційних хвилювань. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Так, факт заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідача, внаслідок неправомірних дій останнього, підтвердився в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, а також характер, обсяг та тривалість завданих позивачу моральних страждань, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 1000,00 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд частково задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 59,50 грн. (51,00 грн. + 8,50 грн.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору, 30,00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 252,00 грн. у відшкодування витрат пов`язаних з викликом відповідача до суду, а всього 341,50 грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial