Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Прокурор міста Луцька звернувся в суд з позовом в інтересах [PERSON] та [PERSON] до державного комунального підприємства «Луцьктепло»/надалі ДКП «Луцьктепло»/ про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, в ході перевірки за зверненням [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що на підставі рішення суду про солідарне стягнення з за послуги по теплопостачанню у розмірі 1 768,03 грн. проводилось відрахування з пенсій позивачів. В результаті такого стягнення, з боржників в користь ДКП «Луцьктепло» було зайво перераховано кошти на загальну суму 2 672 грн. 82 коп., тобто на 904 грн. 79 коп. більше, а тому просить стягнути в користь ДКП «Луцьктепло» в користь [PERSON] та [PERSON] по 425 грн. 39 коп. переплачених коштів. Ухвалою суду від 16 жовтня 2007 року по справі залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Державну виконавчу службу Луцького міського управління юстиції та управління Пенсійного фонд України у м.Луцьку. В судовому засіданні представник прокуратури позов підтримав із підстав, зазначених у заяві та просив його задовольнити. Позивачі в судовому засіданні збільшили позовні вимоги та просили крім майнової шкоди, стягнути на їх користь моральну шкоду: [PERSON] - 5000 грн., [PERSON] - 2000 грн., розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що зайво переплачені кошти зараховані підприємством за зустрічною заявою в оплату заборгованих платежів за послуги по теплопостачанню і у позивачів внаслідок цього зникла заборгованість за надані послуги. Вини відповідача у виникненні вказаної переплати не має. Представник третьої особи ДВС Луцького міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності Заслухавши пояснення представника прокурора міста Луцька, представника відповідача, представника третьої особи на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 березня 2003 року, було відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованості за 2 надані послуги по теплопостачанню в розмірі 1768 грн.03 коп. та виконавчі листи направлено для виконання до управління Пенсійного фонду України у м.Луцьку (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів прокурорської перевірки, внаслідок неналежного контролю зі сторони державного виконавця, управлінням Пенсійного фонду України у м.Луцьку по вказаних виконавчих листах із позивачів станом на грудень 2005 року зайво перераховані на користь відповідача кошти в сумі 904,79 грн., про що свідчить повідомлення заступника прокурора області від 11.06.2007 року(а.с. ), відомості про відрахування з пенсій позивачів(а.с. ). Вказану обставину не заперечив в судовому засіданні і представник відповідача, при цьому зазначив, що вина ДКП «Луцьктепло» у цьому відсутня. Згідно ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, зарахування зустрічних вимог здійснюється за заявою однією із сторін. Як вбачається з листа ДКП «Луцьктепло» позивачу [PERSON] від 13.11.2006 року, за період з лютого 2004 року по листопад 2005 року у нього існувала заборгованість в розмірі 696,24 грн. за послуги по теплопостачанню, яка погашена за рахунок вказаної переплати і станом на 13.11.2006 року залишались несплаченими кошти на суму 232,12 грн.(а.с. ). В подальшому відповідачем вказана сума боргу за рахунок переплати була зарахована через зустрічні вимоги до позивачів за несплату коштів за наданні послуги, про що свідчить розрахунок нарахувань і оплати за послуг з теплопостачання по особовому рахунку [PERSON](а.с. ). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чти бездіяльністю фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її ї вини. Оскільки обов'язок по контролю за своєчасним та повним виконанням судового рішення, згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», покладається на державного виконавця і суду не представлено доказів про наявність вини відповідача у зайво отриманих коштах в розмірі 904,79 грн., то суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог заявлених до ДКП «Луцьктепло» слід відмовити. З аналогічних підстав у відповідності до ст. 1167 ЦК України не підлягають до задоволення позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог. Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed