Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ долі з спільної сумісної власності, в якому просить виділити йому долю із спільної сумісної власності шляхом сплати компенсації за неї в сумі 5000 грн. та визнати право власності за відповідачами на квартиру, посилаючись на слідуючі обставини. Він народився в сім'ї [PERSON] та [PERSON] Його батьки, коли він ще був малолітнім, приватизували [ADDRESS]згідно Закону України «Про приватизацію Державного житлового фонду» та отримали свідоцтво про право приватної власності на вказану квартиру. Відповідно до вищезазначеного свідоцтва від 05.04.1995 р. власниками квартири в рівних ідеальних долях стали його батьки та він із сестрою [PERSON]. Пі-сля досягнення повноліття він залишив сім'ю батьків і вирішив мешкати самостійно, а тому у нього виникла необхідність розпорядитися своєю часткою квартири. Оскільки поділити її в натурі неможливо, то він бажає одержати за неї грошову компенсацію в сумі 5000 гривень, оцінивши квартиру у 20000 гривень на свій розсуд. На виділ долі в натурі він не претендує, так як практично це зробити неможливо. Також просив визнати за відповідачами право власності на зазначену квартиру. Добровільно вирішити вказаний спір йому не вдалося, тому він звернувся до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден на виділ долі позивачу із спільної сумісної власності, а саме - приватизованої квартири в сумі заявленого позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, але направили до суду заяву з проханням заслухати справу у їх відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог. Із копії свідоцтва про право особистої власності на житло від 05.04.1995 р. ( а.с.6 ) вбачається, що квартира по [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З копії технічного паспорту на [ADDRESS]Одеської області, поетажного плану та експлікації внутрішніх площ до плану ( а.с.5,7-8 ) вбачається розміщення кімнат, їх площа та технічна характеристика квартири. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників ), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ). Частиною другою вказаної статті передбачено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною другою вказаної статті передбачено, що компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач та відповідачі є співвласниками квартири, розташованої по [ADDRESS] в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області згідно свідоцтва про право спільної сумісної власності від 05.04.1995 р. Позивач бажає виділу своєї частки із спільної сумісної власності у виді грошової компенсації, посилаючись на неможливість поділу квартири в натурі. Оскільки відповідачі не заперечують проти такого виділу і згодні із вказаною позивачем вартістю квартири в 20000 гривень, то відповідно до закону, він має право на одержання грошової компенсації за свою частку в сумі заявленого позову. Позовні вимоги в частині визнання за відповідачами права власності на зазначену спірну квартиру, суд залишає без розгляду, оскільки зазначені вимоги є інтересами відповідачів, але вони з такими вимогами до суду не звертались, позивача вони не уповноважували представляти їх інтереси у вирішенні цього питання, державне мито стосовно зазначених вимог не сплачено. Відповідно до п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved