overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із даним позовом мотивуючи тим, що 19. 08. 2000 року вони із відповідачем уклали шлюб, від подружнього життя [INFO] донька [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалось, головна причина у тому, що відповідач не працює, вчиняє сварки, скандали, погано ставиться до старшої доньки позивачки від першого шлюбу. Негативна поведінка чоловіка впливає на психіку дітей. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно та збереження сім'ї суперечить інтересам її дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась, подальше її збереження неможливо та збереження сім'ї суперечить інтересам їх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із даним позовом мотивуючи тим, що 18. 05. 2003 року вони із відповідачем уклали шлюб, від подружнього дітей у них немає. Спільне життя у сторін не склалось, головна причина в тому, що чоловік не працює, не забезпечує сім'ю матеріально, вчиняє сварки, скандали. Перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння відповідач примінює фізичну силу. Це призвело до того, що вони перестали розуміти та поважати один одного. Позивачка вважає, що шлюб остаточно розпався. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони бахають розірвати шлюб, помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась та подальше її збереження неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Сторони уклали шлюб 14 листопада 1998 року в Докучаєвській сільській раді Устинівського району Кіровоградської області. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом вказавши, що сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов”язки подружжя, внаслідок яких виникли непорозуміння та конфлікти, спору про розподіл спільного майна немає. В судове засідання позивач не з”явився, від нього надійшла заява про слухання справи в його відсутність, вказав, що свої позовні вимоги підтримує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнав за можливе розгляд справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

рішенням зборів засновників ТзОВ „Надбужжя „ від 2.07.2007 року було вирішено продати [PERSON] автомобілі ГАЗ-САЗ 3507 , ГАЗ-САЗ -3502 і ЗІЛ ММЗ -554 , які були виділені в пайовий фонд. На виконання цього рішення [PERSON] оплати в касу ТзОВ „Надбужжя „ 8600 грн. вартості автомобілів . Але зареєструвати їх на себе він не може , по тій причині , що ТЗОВ не забезпечило зняття цих транспортних засобів з обліку і по тій причині , що виконавчою службою головного управління у Львівській області на все майно ТЗоВ „Надбужжя „ був накладений арешт. Тому [PERSON] звернувся в суд з позовом в якому просить визнати за ним право власності на придбані транспортні засоби. Позовні вимоги обґрунтовує тим , що він не може зареєструвати придбані автомобілі за собою .Діями відповідачів йому заподіється шкода , бо він може користуватися придбаними транспортними засобами і розпоряджатися ними. Порушується його право власності на придбане майно. Представник ТзОВ „Надбужжя „ в суд не зявився , але товариство направило в суд листа в якому просить справу розглянути без його представника . Товариство позов визнає. Представник головного управління юстиції у Львівській області в суд не з'явився двічі , хоча управління було повідомлено про день розгляду справи про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно з виписки з рішення загальних зборів ТзОВ „Надбужжя „ від 22.07.2001 року то ці збори вирішили затвердити перелік транспортних засобів , які підлягають паюванню. Це автомобілі ГАЗ-САЗ - 3507 1992 року випуску , ГАЗ-САЗ-3502 , 1986 року випуску і ЗІЛ-ММЗ-554 1982 року випуску. З рішення зборів засновників ТзОВ „Надбужжя „ від 2.07.2007 року видно , що збори вирішили продати [PERSON] вказані автомобілі , які були виділені в пайовий фонд. Копіями накладних № 24 , 26, 22 від 9.07.2007 року підтверджено , що вказані автомобілі були виписані на реалізацію [PERSON], а копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 8, 10 і 12 від 9.07.2007 року підтверджено , що позивач оплатив вартість придбаних автомобілів в загальній сумі 8600 грн. Отже між сторонами відбувся договір купівлі-продажу транспортних засобів і [PERSON] придбавши їх став їх власником. Накладенні арешту на ці транспортні засоби для погашення боргу ТзОВ „Надбужжя „ держаною виконавчою службою головного управління юстиції у Львівській області є протиправним , бо ці транспортні засоби були включені в пайовий фонд товариства , а отже вони не є майном товариства , а належать пайовикам , тобто особам , які працюючи в товаристві , заробили це майно своєю працею. Тому в цій частині арешт саме на ці транспортні засоби слід скасувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі &frac14; частини заробітку щомісяця, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив,заперечень на позов не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.04.1996 року. Від сумісного життя сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої, батьком записаний [PERSON] - відповідач у справі. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 1998року по 2003рік. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] народження. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, залишив сім"ю та не цікавиться сином. Вона на даний час знаходиться у важкому матеріальному становищі. Тому просила стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач у судове засідання не з"явився, однак згідно протоколу допиту від 18.12.2007р. не заперечував про слухання справи у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках з 1998р. по 2003р. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому з відповідача на підставі ст. 183 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2002 року. Від шлюбу дітей не мають. У зв'язку з тим, що останнім часом їх взаємовідносини з дружиною погіршилися, вони вже тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них різні погляди на життя і різні інтереси, дружина має невживчивий характер, через що в сім'ї виникають часті сварки, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. В суді позивач позов підтримав, пославшись на обставини викладені вище, пояснив, що він неодноразово залишав дружину, але повертався в надії зберегти сім'ю, однак дружина своєї поведінки не змінює, дітей у них немає і їх ніщо не пов'язує, такий шлюб не приносить бажаного сімейного щастя, тому вважає, що примирення між ними неможливе, просить розірвати їх шлюб. Відповідачка позов визнала і суду пояснила, що дійсно вони з чоловіком часто сварились, він залишав її, потім повертався, але бажаного результату немає, вони не можуть разом жити, вона його залишила і вони в даний час проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер, примирення не можливе, тому також просить шлюб розірвати. В зв'язку з визнанням позову відповідачкою, суд вважає за можливе ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. На думку суду позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони на протязі двох останніх років разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, вони спільного домашнього господарства не ведуть, на примирення не згідні і обоє згідні на розлучення, що підтверджується їх поясненнями. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу необхідно стягнути лише з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1988 року. Від шлюбу мають двох дітей, з яких одна дитина на даний час є неповнолітньою. В зв'язку з тим, що дружина тривалий час перебуває на роботі за кордоном, на цьому ґрунті у них виникало непорозуміння, яке переросло у взаємне відчуження, у 2006 році він залишив сім'ю, в даний час підтримує подружні стосунки з іншою жінкою, яка вагітна і з якою має намір створити сім'ю, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. В суді позивач позов підтримав, пославшись на обставини викладені вище, пояснив, що вони з дружиною тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, у них різні бюджети, неповнолітній син проживає у батьків дружини, вона надає дітям матеріальну допомогу, а у них з дружиною немає ніяких стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає, що примирення між ними неможливе, просить розірвати їх шлюб. Відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилася, хоча належним чином і в установлений строк була повідомлена про слухання справи. Від неї надійшла до суду заява, з якої вбачається, що в зв'язку з перебуванням на роботі за кордоном, вона не може бути присутня в судовому засіданні, тому просить справу розглянути без її участі, позов визнає, на розлучення згідна. Оскільки відповідачка визнає позов, то суд вважає за можливе справу слухати у попередньому судовому засіданні без участі відповідачки, проти чого позивач не заперечує. На думку суду позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони більше шести років разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, вони спільного домашнього господарства не ведуть, з 2006 року позивач підтримує стосунки з іншою жінкою, яка на даний час вагітна, на примирення не згідні і обоє згідні на розлучення, що підтверджується поясненнями позивача і заявою відповідачки. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити на вихованні матері, проти чого позивач не заперечує, а державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути лише з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1998 року. Від шлюбу мають двох дітей, з яких одна дитина на даний час є неповнолітньою. В зв'язку з тим, що у них з чоловіком виникали проблеми у спілкуванні, він часто вживає спиртні напої, на ґрунті чого виникають постійні сімейні сварки і скандали, чоловік влаштовує дебоші, обзивав її нецензурною лайкою, що призвело до відчуження між ними і з січня 2007 року вони не підтримують сімейних відносин, в даний час проживають окремо, позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить їх шлюб розірвати. В суді позивачка позов підтримала, пославшись на обставини викладені вище, пояснила, що чоловік не бажає змінити свою поведінку і ставлення до неї, підтримує стосунки з іншою жінкою, тому вважає, шо примирення між ними неможливе, просить розірвати їх шлюб. Відповідач позов визнав і суду пояснив, що дійсно вони з дружиною часто сварились, вона його залишила і вони в даний час проживають окремо, він вимушений був шукати іншу жінка, які б готувала йому їсти, прала, вважає, що їх примирення неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд визнав за можливе ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. На думку суду позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з січня 2007 року разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, у них різні бюджети, вони спільного домашнього господарства не ведуть, на примирення не згідні і обоє згідні на розлучення, що підтверджується поясненнями сторін. Суд, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийшов до переконання, що дана сім'я існує формально, примирення подружжя неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них і інтересам їх неповнолітньої дитини. Тому суд вважає за необхідне і доцільне розірвати шлюб між ними. На думку суду, неповнолітню дитину необхідно залишити на вихованні матері, проти чого сторони не заперечують, а державне мито при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути лише з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим спільно не проживають, останній матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить стягнути аліменти на їх утримання в розмірі по 200.00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, зменшивши розмір аліментів з 200.00 грн. на 150.00 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 150.00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Заслухавши пояснення сторін, оцінюючи докази, дослідженні в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає задоволенню. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів. Враховуючи, що платник аліментів на даний час не має постійного доходу, суд в силу ст.184 СК України рахує за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - в розмірі по 150.00 грн. щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Сторони знаходяться в шлюбі з 22.08.2003 року, який зареєстрований Токмацьким міськвідділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №125. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] народження. Шлюб зареєстровано вперше. Шлюбні відносини сторони припинили з 11.06.2006 р., з часу переїзду відповідача на нове місце проживання. Спільне життя у сторін не склалося в зв'язку з відсутністю між ними взаєморозуміння. Спір про поділ спільного майна між сторонами відсутній. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, яка буде проживати з позивачкою. Подальше проживання та збереження шлюбу не можливі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила що сім'я розпалася остаточно, примирення не можливо, шлюбні відносини між ними припинені з 11.06.2006 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, сім'я сторін розпалася остаточно і в подальшому не збережеться і примирення не можливо, шлюбні відносини між сторонами припинено з 11.06.2006 року, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON]. з 01.03.2007 р. по 03.05.2007 р. працювала у ДП “Запоріжшовк” на посаді головного бухгалтера. Наказом №7 від 03.05.2007 р. вона була згідно п.1 ст.36 КЗпП України звільнена за згодою сторін. При розрахунку позивачці не виплачена сума заборгованості по заробітній платі, яка станом на 01.06.2007 р. становить 8343,31 грн., яку вона просила стягнути з відповідача. Також позивачка просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні з 03.05.2007 р. по 26.12.2007 р. в розмірі 13365,00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, в своїй заяві позов підтримала, просила суд справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, в розмірі стягнення суми заборгованості по заробітній платі, яка підтверджується довідкою бухгалтерії відповідача. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON]. з 01.03.2007 р. по 03.05.2007 р. працювала у ДП “Запоріжшовк” на посаді головного бухгалтера. Наказом №7 від 03.05.2007 р. вона була згідно п.1 ст.36 КЗпП України звільнена за згодою сторін. При розрахунку позивачці не виплачена сума заборгованості по заробітній платі, яка станом на 01.06.2007 р. становить 8343,31 грн. В цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні з 03.05.2007 р. по 26.12.2007 р. який становить з розрахунку 81,00 грн. - середньоденна зарплата х 165 днів, що становить 13365,00 грн., то в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою, для вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк, коли він дізнав, або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивач про порушення дізнався в день звільнення 03.05.2007 р., але до суду з заявою він звернувся 14.12.2007 р., тобто більше ніж через шість місяців. Зміни які були внесені в ст.233 КЗпП України, де вказано, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком - стосується лише заробітної плати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків у розмірі 38586 грн. 82 коп. Свої вимоги мотивує тим що Фонд в особі відділення ВД ФСНВ у Ямпільському районі у відповідності до ст. 21, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виплачено [PERSON] 38586 грн. 82 коп. Травму на виробництві умисно завдав потерпілому [PERSON] Третя особа - представник ДП «Свеське лісове господарство» проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. Перевірив та оцінив докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 29.11.2006 р. [PERSON] знаходячись на робочому місці отримав травму від умисних дій [PERSON] Данна обставина підтверджується вироком Ямпільського райсуду від 28.09.2007 р. де [PERSON] притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 350 ч.3 КК України, актами про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (л. с. 10-13). Згідно довідки МСЕК від 15.03.2007 р. та матеріалів перевірки (л. с. 4-9) фонд ВД ФСНВ у Ямпільському районі виплатив [PERSON] одноразову допомогу 31500 грн. та щомісячні страхові виплати з березня 2007 р. по вересень 2007 р. всього 7086 грн. 82 коп., а разом 38586 грн. 82 коп. Згідно ст. 1191 ЦК України особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги нещасний випадок на виробництві та виплати страхових суми, знаходяться у прямому причиному зв'язку з противоправними діями [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved