overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 09 серпня 1997 року вона вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Реєстрація шлюбу була проведена у Тарасівською сільською радою Хорольського району Полтавської області за актовим записом № 2. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені три роки тому через те, що вони перестали розуміти один одного. Відповідач проживає у Закарпатській області. Спільно сторони не проживають з 2005 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивачка [PERSON]не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позов підтримала і просила розірвати шлюб з відповідачем, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю та підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Сторони проживають окремо і відновлювати подружні стосунки не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу слід покласти на відповідача. Майновий спір між сторонами відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, вказавши, що 25 лютого 1995 року вона вступила до зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Реєстрація шлюбу була проведена у відділі реєстрації актів громадянського стану Хорольського району Полтавської області за актовим записом № 14. Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON],[INFO]року народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені повністю і сім'я стала носити чисто формальний характер. Сторони втратили почуття любові і поваги, перестали розуміти один одного, через що виникають сварки та непорозуміння. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і просила розірвати шлюб з відповідачем, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на неї. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю та підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу слід покласти на позивачку. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 88 ЦПК України зважаючи, на те, що позивачка звільнена від сплати державного мита, суд стягує його з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, вказавши, що він є сином [PERSON], яка заповідала жилий будинок та все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все, що буде належати мені на день смерті і на що по закону буде мати право, позивачу. Після смерті [INFO] року спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: жилий будинок [ADDRESS] право власності на земельну частку (пай) площею 2,67 га. вартістю 33830,46 грн., яка розташована на території Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та право власності на майновий пай члена КСП «Нива» в розмірі 1840 грн. (0,054%). Позивач, маючи намір на прийняття спадщини, повинен був відповідно до чинного законодавства подати заяву нотаріусу про прийняття ним спадщини на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Проте, він, через незнання Закону, зазначеної заяви не подав, а тому на даний час позбавлений можливості забезпечити свої спадкові права. Вказаний факт на думку позивача є поважним. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та прохав позов задовольнити. Представник відповідача Ковалівської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, але до суду подали письмову заяву, в якій прохають справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги позивача визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, врахувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю та підставі слідуючого. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, оцінивши підстави, які перешкодили позивачу вчасно подати заяву про прийняття спадщини, вважає, що вони є поважними. При цьому суд, виходив з того, що на даний час серед населення країни, особливо, яке проживає в сільській місцевості, дійсно існує проблема юридичної грамотності, яку не можна не брати до уваги. Вказані особи дізнаються про свої цивільні права та обов'язки лише в конкретних випадках, коли виникає необхідність користування ними. Докази, які існують в суспільстві та могли б спростувати доводи позивачки на даний час відсутні. Таким чином, [PERSON] пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача судом не встановлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], актовий запис про смерть № 153. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS], земельна частка (пай) та грошові вклади, що знаходяться в Гощанському відділенні «Ощадного банку України». На випадок своєї смерті мати залишила заповіт на її ім'я та на ім'я брата [PERSON]., який відмовився від своєї частки на користь сестри. Позивачка пропустила шестимісячний термін звернення із заявою, так як не знала, що при наявності заповіту і при фактичному вступі в управління та володіння спадковим майном потрібно звертатися у нотаріальну контору, а тому вважає, що строк пропустила з поважної причини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Криничківської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву про визнання позову та слухання справи у їхню відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, враховуючи, що відповідач визнав позов і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини із-за поважних причин. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] встановлення факту неприйняття спадщини, визнання права на спадщину та визнання права власності, посилаючись на те, що [INFO]року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,71 га, яка розташована на території Новобериславської сільської ради. Зазначену спадщину позивач прийняв шляхом подання заяви в Бериславську державну нотаріальну контору у встановлений законом строк. Відповідач по справі на момент смерті спадкодавця був зареєстрований за однією з ним адресою: [ADDRESS], але до смерті спадкодавця, на момент смерті та після смерті спадкодавця фактично проживав у м. Нова Каховка. Заяву про прийняття спадщини він не подав. Просить суд визнати за ним право на спадщину та визнати право власності на земельну ділянку, яка залишилися після смерті батька. Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив що не претендує на спадщину, що залишилася після смерті батька. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого відповідно до ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви в Бериславську державну нотаріальну контору у встановлений законом строк. Відповідач [PERSON] був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем, але фактично проживав за іншою адресою. Відповідно до п.2 ст. 12 Закону України "Про власність" - громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON]являється сином [PERSON] (а.с. 7), згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 4,71 га, яка розташована на території Новобериславської сільської ради, право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХС № 040172 від 19.07.2004 року (а.с. 8). Позивач після смерті батька фактично прийняв спадщину, тому зазначене дає підстави вважати [PERSON] власником спадкового майна, а саме земельної ділянки розміром 4,71 га, яка розташована на території Новобериславської сільської ради. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03 лютого 2001 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження, який проживає з позивачем і після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сумісне життя з відповідачем не склалося, з причини нерозуміння один одного. Шлюбні відносини між ними припинилися і не підтримуються. На теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю. В зв'язку з чим, вважає, що подальше подружнє життя й збереження сім'ї між ними не можливе. Спора про розподіл спільного майна не має. Шлюб у позивача перший. Судові витрати просить покласти на неї. Позивач у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, видатки, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на неї. Спора про розподіл спільного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, спору про розподіл спільного майна не має, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2001 року Верхньосамарською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, 07 червня 2007 року, актовий запис № 04, який проживає з матір'ю та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу (а.с. 11). Сторони разом не проживають, втратили повагу один до одного, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження, встановити разом з матір'ю [PERSON]. Спору про розподіл спільного майна не мають. Даний шлюб у позивача перший. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС сплату державного мита покласти на позивача, а відповідача - звільнити. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

22.10.2007 року Чугуївським міським судом Харківської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Чугуївської міської Ради Харківської області про визнання права власності на самовільно збудовані споруди. З заяви [PERSON] вбачається, що при реєстрації права власності в Чугуївському МБТІ відмовляють у реєстрації споруд. Так як судом не вирішено питання про забов*язання Чугуївське МБТІ зареєструвати самовільні будівлі. Набуття права власності [PERSON] на самовільну споруду відбулося з дотриманням вимог ДБН 360-92, що знайшло своє підтвердження у рішення суду від 22.10.2007 р. При таких обставинах, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та ухвалити додаткове рішення про зобов'язання Чугуївського МБТІ зареєструвати вищезазначені споруди, оскільки це не суперечить закону та маються підстави, так як, вказані обставини були предметом розгляду в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

28 лютого 2008 року ВАТ „Миколаївгаз” звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилався на те, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз”, як споживач природного газу, яка є власником будинку [ADDRESS] і користується газовою плитою та котлем для опалювання будинку. Відповідач в порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99р. № 2246 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання” щомісячно не розраховується за спожитий газ. 11.04.2007 року між ВАТ „Миколаївгаз” та відповідачем укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з газопостачання, яка на той момент складала 1093,48 грн, з розстрочкою виплати помісячно на 60 місяців, тобто по 11.04.2012 року, з помісячною виплатою по 18,22 грн. Однак станом на 01.02.2008 р. відповідач свої зобов'язання по договору не виконала, з 182,20 грн оплату не проводила. Просив розірвати договір реструктуризації та стягнути суму боргу, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі і зобов'язалася розрахуватися у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з виписки особистого рахунку № 1322 вбачається, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз”, і має в користуванні газові прилади, а саме, газову плиту та котел для опалювання будинку. На 31.12.2006 року відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за спожитий газ борг становить у розмірі 1093,48 грн. 11.04.2007 р. між сторонами укладено договір реструктуризації боргової суми строком на 60 місяців з помісячною сплатою 18,22 грн. На 01.02.2008 р. відповідач не сплатила жодного платежу за місяць до договору реструктуризації. Таким чином, сума боргу складає 1093,48 грн. За правилами ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що, ураховуючи значну суму боргу за договором реструктуризації відповідач суттєво порушує і не виконує дані нею обов'язки по сплаті боргу, а тому є підстави для розірвання договору реструктуризації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

28 лютого 2008 року ВАТ „Миколаївгаз” звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилався на те, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз”, як споживач природного газу, яка є власником будинку [ADDRESS] і користується газовою плитою та котлем для опалювання будинку. Відповідач в порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99р. № 2246 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання” щомісячно не розраховується за спожитий газ. 05.11.2004 року між ВАТ „Миколаївгаз” та відповідачем укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з газопостачання, яка на той момент складала 2435,02 грн, з розстрочкою виплати помісячно на 60 місяців, тобто по 05.11.2009 року, з помісячною виплатою по 40,58 грн. Однак станом на 01.02.2008 р. відповідач свої зобов'язання по договору не виконала, з 1542,08 грн не здійснила жодного платежу. Крім того, існує заборгованість з несплачених поточних платежів у сумі 4649,09 грн, а всього 7084,11 грн. Просив стягнути суму боргу, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що не могла своєчасно сплачувати платежі за спожитий газ у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз” і має в користуванні газові прилади, а саме, газову плиту та котел для опалювання будинку. На 01.07.2003 року відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за спожитий газ борг становив у розмірі 2435,02 грн. 05.11.2004 р. між сторонами укладено договір реструктуризації боргової суми строком на 60 місяців з помісячною сплатою 40,58 грн. На 01.02.2008 р. відповідач не провела жодного платежу відповідно до графіка по договору реструктуризації. Крім цього, утворилася заборгованість з несплачених поточних платежів за спожитий газ у сумі 4649,09 грн. Таким чином, загальна сума боргу складає 7084,11 грн. За правилами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що ураховуючи значну суму боргу за договором реструктуризації відповідач суттєво порушує і не виконує дані нею обов'язки по сплаті боргу, а тому є підстави для розірвання договору реструктуризації і стягненню всієї боргової суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

05 лютого 2008 року ВАТ „Миколаївгаз” звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Посилався на те, що [PERSON] є абонентом ВАТ „Миколаївгаз”, як споживач природного газу, яка є власником будинку [ADDRESS] і користується газовою плитою та котлем для опалювання будинку. Відповідач в порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99р. № 2246 „Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання” щомісячно не розраховується за спожитий газ. У період часу з 01.01.2001 р. по 01.01.2008 р. відповідач заборгувала за спожитий газ 768,84 грн. Просили стягнути борг у зазначеній сумі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засіданні тричі, 26.02., 12.03. і 27.03.2008 р. без поважних причин не з'явилась. Представник позивача погодився на постановлення заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, зі змісту листа розрахунку та з акту звірки взаєморозрахунків з абонентом [PERSON] видно, що вона має заборгованість перед позивачем у розмірі 768,84 грн. Таким чином, з відповідача, в безспірному порядку належить стягнути 768,84 грн боргової суми та витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Outcome: approved