Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача вказавши, що, колишній чоловік після розірвання шлюбу не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, не утримував кооперативну квартиру, не сплачував комунальні послуги за квартиру, не вносив ні яких внесків до будівельного кооперативу «Сокіл» та тривалий час не проживає у квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON]. виїхав на постійне проживання на інший адрес і у зазначеній квартирі не проживає більше 6 місяців. Таким чином [PERSON]. втратив право на користування приміщенням по [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖБК «Сокіл». Просила суд визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням по [ADDRESS]та стягнути з відповідача матеріальні збитки. В судовому засіданні позивачка, представник позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини справи. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, пояснивши, що рішенням суду за ним визнано право власності на &frac12; частину спірної квартири, тому вважає, що позивачка безпідставно хоче позбавити його права користування квартирою. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]вбачається, що власником квартири є [PERSON]. З довідки ЖБК «Сокіл» слідує, що [PERSON]. в квартирі [ADDRESS]не проживає з грудня 2006 року. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07.05.2007 року за [PERSON]визнано право власності на &frac12; частину спільного майна подружжя - квартиру[ADDRESS], яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.07.2007 року. Позивачкою надано суду квитанції про сплату нею комунальних послуг. З пояснень свідків [PERSON].,[PERSON]. слідує, що відповідач [PERSON]. не проживає в спірній квартирі понад 2 роки, проживає з іншою жінкою, [PERSON]. сама оплачує комунальні послуги. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.. З матеріалів справи слідує, що відповідач є власником &frac12; частини спірної квартири, вказане право власності визнане за ним на підставі рішення суду, яке набрало чинності, не проживання відповідача в спірній квартирі не впливає на зміст права власності : володіння, користування, розпорядження, тому суд вважає, що співвласник квартири [PERSON]. не може бути позбавлений права користування частиною квартири з цих підстав, до того ж судом не встановлено відмови власника від своєї частини квартири, припинення права власності на квартиру. Посилання позивачки та її представника на ст. 72, 148 ЖК України є безпідставними, оскільки вказані норми поширюються на правовідносини, предметом яких є житлові приміщення житлово-будівельних кооперативів та держави, а не житло, що перебуває в приватній власності громадян. З цих підстав позов не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 328, 346 ЦК України,

Outcome: dismissed