Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в якому зазначив, що з відповідачкою по справі він знаходився у шлюбі з 1990 року. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя шлюб розірвано та 26.09.2000 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Відділом РАЦС Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради зроблено актовий запис № 472. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу постійно мешкає з позивачем. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач працює вахтовим методом у Росії та має заробітну плату у розмірі 1500 гривен, та повністю забезпечує доньку одягом, харчуванням. За особисті кошти сплачує її навчання на підготовчих курсах до інституту, наймає репетиторів. Забезпечує інші її потреби і тому позивачу необхідна матеріальна допомога. У [PERSON] інших аліментних забов`язань немає. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та суду пояснила, що заявлена позивачем [PERSON]. розмір аліментів 400 гривен обґрунтований та підлягає задоволенню. Шлюб між сторонами розірваний у 2000 році, до 2005 року неповнолітня донька проживала разом з матір`ю, позивач матеріально допомагав на утримання дочки. З 2005 року донька [PERSON] проживає разом з позивачем, так як дитина стала погано вчитися, та навчальний заклад де вчилася дочка збирав документи на позбавлення відповідачки батьківських прав. Так позивач забезпечує неповнолітню доньку [PERSON]., 1991 року народження, одягом, продуктами харчування, сплатив кошти за підготовчі курси та заняття з репетитором у розмірі 600 гривень. Об`єм потреб дитини великий, дитина живе та потребує постійної матеріальної допомоги. Так позивач надає дитині кошти на проїзд, на поповнення рахунку мобільного телефону, на лікування коли дитина хворіє, сплачує за дитину комунальні послуги на інше. Посилання відповідачки що вона надавала допомогу доньці так як могла безпідставні, так як уся матеріальна допомога з боку відповідачці почалася після звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Та квитанції надані відповідачкою про придбання ювелірних прикрас, комп'ютеру, сумки, ліків, це все сплачено після звернення [PERSON] до суду з позовом, та це не є предметами першої необхідності. Крім цього, комп`ютер, який купила відповідачка знаходиться вдома у відповідачки, дитина не проживає у матері та взагалі не зареєстрована за її адресою, і не зрозуміло кому відповідачка придбала комп`ютер. Також відповідно до інформації директору Запорізького технічного ліцею відомо, що [PERSON] мати учениці ліцею неповнолітньої [PERSON], жодного разу не відвідувала навчальний заклад і не виявляла турботи з приводу навчання відвідування ліцею донькою, адміністрація має згоду спілкуватися тільки з батьком та бабусею учениці. Дитиною з жовтня 2006 року інтересується батько, бабця та дід. Також відповідачка на диспансерному обліку не перебуває, відношення з дитиною поновлені та налагоджені в зв`язку з пред`явленням позову до суду. Посилання [PERSON] що вона скоро буде жити з дитиною та донька цього сама бажає теж безпідставні так як до цього часу вона так і не проживає і не зареєстрована за місцем проживання матері. Відповідачка [PERSON], представник відповідача [PERSON] з позовом не згодні повністю та суду пояснили, що 26.09.2000 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу і до 17.11.2005 року дочка повністю знаходилася на утриманні матері - відповідачки по справі. Про місцезнаходження [PERSON] відомості відсутні у цей період. Відомо було що позивач проживає на території Росії. З 17.11.2005 року донька [PERSON] перебувала на забезпеченні та вихованні бабці та діда, так як відповідачка працювала та не мала можливості здійснювати догляд та слідкувати за успішністю дочки у школі, та гне могла відвідувати шкільний заклад. Так один тиждень відповідачка працювала, один тиждень відпочивала. Була домовленість з бабусею та дідусем, що дочка буде з ними проживати. За період перебування доньки на вихованні бабусі та діда відповідачка постійно забезпечувала дитину одягом, книгами та іншими потребами з урахуванням розвитку її здібностей. З 30.07.2007 року відповідачка не працює, тимчасово непрацездатна, є інвалідом 3 групи, прибутків не отримує. Також відповідачка забезпечує дочку одягом, книгами, сплачує витрати по медичному обстеженню та лікуванню. З березня 2007 року відповідачка бачить доньку кожен день, вона після занять заходить до неї додому, вона її годує та отримує від неї догляд. Відповідачка надавала матеріальну допомогу доньки скільки могла. Вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача[PERSON]., представника відповідача [PERSON]., свідків [PERSON]., [PERSON]., суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою позивача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено у судовому засіданні шлюб між позивачем [PERSON]. та відповідачем [PERSON] розірвано 26.09.2000 року, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу. Відділом РАЦС Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради зроблено актовий запис №472. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу з 2005 року постійно мешкає з позивачем. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач повністю забезпечує доньку одягом, харчуванням., сплачує кошти за її навчання на підготовчих курсах до інституту, наймає репетиторів, сплачує витрати по лікуванню дитини, її оздоровленню в літній період, сплачує комунальні платежі за дитину, забезпечує інші потреби та інше. У [PERSON] інших аліментних забов`язань немає. З 2005 року донька [PERSON] проживає разом з батьком позивачем по справі, так як дитина стала погано вчитися, пропускати уроки в школі, навчальний заклад де вчилася дочка навіть збирав документи на позбавлення відповідачки батьківських прав. Позивач [PERSON], бабуся та дід почали займатися вихованням дитини та 9 клас дитина закінчувала у Росії де на той час працював батько та донька [PERSON] мала добрі оцінки успішності. Відповідачка [PERSON] мати учениці ліцею неповнолітньої [PERSON]., жодного разу не відвідувала навчальний заклад і не виявляла турботи з приводу навчання відвідування ліцею донькою, адміністрація має згоду спілкуватися тільки з батьком та бабусею учениці. Успіхами дитини інтересується батько, бабця та дід. Так свідки [PERSON], [PERSON]., суду пояснили, що після розірвання шлюбу онука проживала з невісткою, але їх син [PERSON] надавав кошти по 100 гривень щомісячно на утримання онуки. З 2005 року онука [PERSON] проживає у них вдома. Так як онука погано вчилася, син [PERSON] забрав її у Росію та вона там почала добре вчитися, відвідувала музичну школу, і у 2006 році вона з батьком повернулася у Запоріжжя. Син повністю забезпечує онуку, купляє її одяг, надає кошти на харчування, сплату комунальних послуг, так як онука зареєстрована за їх адресою, сплачує витрати по навчанню онуки на підготовчих курсах, зайняття з репетитором, кошти на проїзд, на поповнення рахунку мобільного телефону. Відповідачка ніколи не давала грошей дитині. Їм відомо, що онука заходить до матері, та на вихідні дні також залишається у матері, але це все почалося коли син подав заяву до суду про стягнення аліментів. З урахуванням досліджених судом доказів наданих відповідачкою [PERSON] суд вважає, що матеріальна допомога надана відповідачем [PERSON] здійснювалася лише після подачі в суд позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів, інших доказів надання матеріальної допомоги відповідачкою суду не надано. Квитанції надані відповідачкою про придбання ювелірних прикрас, комп'ютеру, сумки, ліків, в якості матеріальної допомоги неповнолітніх доньці не є предметами першої необхідності. Крім того комп`ютер, придбаний відповідачем, знаходиться у неї вдома, дитина не проживає у матері та взагалі не зареєстрована за її адресою. Ствердження відповідача що в скорому майбутньому вона буде проживати з донькою, за її адресою та буде її повністю утримувати , це лише її наміри. Однак враховуючи що відповідачка [PERSON] з 30.07.2007 року та до цього часу непрацездатна в зв`язку з хворобою, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково у розмірі 150 гривень.

Outcome: partial