Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

У травні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому зазначив, що з 28 січня 1995 року по листопад 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. 13 грудня 2000 року [PERSON] разом з відповідачкою подарували суну будинок [ADDRESS]. Документи на зазначений будинок знаходилися у відповідачки. Так, на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2006 року [PERSON] була зобов&cent;язана повернути йому домову книгу будинку [ADDRESS], договір дарування будинку та земельної ділянки від 13 грудня 2000 року. Після вступу рішення суду в законну силу державним виконавцем Кущенко Ю.В. 25 жовтня 2006 року було відкрито виконавче провадження, та [PERSON] була зов&cent;язана в строк до 22 січня 2007 року та до 05 лютого 2007 року надати до ДВС у Дніпропетровському районі документи, але не з`явилась та не повідомила про причини неявки до ДВС, тому державним виконавцем [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за не виконання законних вимог державного виконавця. А згодом постановою від 16 лютого 2007 року виконавче провадження по цій справі було закрито в зв'язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника - [PERSON] та 02 березня 2007 року виконавчий лист був повернутий до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. У зв'язку з цим рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2006 року не було виконано з вини відповідачки та вона по сьогоднішній день утримує в себе вище перелічені документи. Вважає, що відповідачка не бажає виконувати рішення суду, повернути вищезазначені документи та утримує їх у себе, що не дає йому змогу оформити субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки його щомісячний дохід складається з пенсії, розмір якої становить 450 гривень, також для цього йому необхідні оригінали домової книги, оригінал договору дарування будинку та земельної ділянки, документи на всіх зареєстрованих членів сім`ї з довідкою про їхні доходи та інше. Крім цього, позивач зазначив, що відповідачка після прийняття судом рішення по теперішній час утримує у себе вищеназвані документи, що утворює для нього додаткові складнощі та він вимушений здобувати додаткові засоби для організації свого життя оскільки не має можливості в повному обсязі сплачувати комунальні послуги, він та його син не мають можливості без вищеназваних документів зареєструвати або зняти з реєстрації кого-небудь, постійно вимушені доводити право власності на домоволодіння та земельну ділянку по [ADDRESS], не можуть використовувати на власний розсуд належне їм майно та документи. Через незаконні дії відповідачки його син не має змоги де-небудь поїхати по території або за межі території України, оскільки на це необхідна згода обох батьків, а також у зв'язку з відсутністю документів він із сином вимушені постійно підтверджувати право власності на домоволодіння. У зв'язку з вищевикладеним вважає, що йому та його синові заподіяно моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 15000 гривень, які просили стягнути відповідачки суд стягнути з відповідачки на їх користь. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти позову, посилаючись на те, що правових підстав для його задоволення немає, оскільки документів, на які вказує позивач у них не має, у них лише є копії цих документів. Вона пропонувала позивачу нову домову книгу на будинок [ADDRESS], але позивач відмовився її отримувати, крім цього відповідачка зазначила, що зазначені позивачем оригінали документів були втрачені після розгляду цивільних справ за позовами [PERSON] до неї, і де вони зараз знаходяться вона не знає, а тому просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Встановлено, що з відповідачкою позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з січня 1995 року від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 1994 року народження. Відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник майна розпоряжається, володіє користується майном на власний розсуд.Вважаю дії відповідачки неправомірними, оскільки у відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній адо юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина відповідачки, яка виразилась у бездіяльності та неповазі до мене та мого сина, правовому нігілізми, нехтуванні законом та небажанні виконувати рішення суду знайшла своє відображення постановах державного виконавця, які свідчать про неявку відповідачки до державного виконавця, про неповернення документів та згодом і невиконання рішення суду. Копії постанов державного виконавця про накладення штрафу на відповідачку та про закриття провадження у справі я надаю суду. У відповідності до ст. 271 ЦК України змістом особистого немайнового права є можливість особи вільно, на власнй розсуд визначати свою поведінку і сфері свого приватного життя. У відповідності до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової або моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. В інтересах неповнолітніх осіб, які за віком або станом станом здоров`я не взмозі самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки. Незаконними діями відовідачки постійно порушуються мої особисті немайнові права та права мого сина, а саме: згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Не поверненням документів документів та невиконанням рішення суду відповідачка постійно порушує мої права та права мого сина на повагу до честі та гідності, право на особисте життя та його таємницю, право на інформацію, право на особситі папери, право на свободу пересування та вільний вибір роду занять. Зазначені мною обставини підтверджуються доданими до заяви документами. На підставі викладеного й у відповідності із ст.16, 271, 272, 280, 292, 301, 302, 303, 310, 387, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed