Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] грудня 2007 року звернулась в суд з позовною заявою до відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Позивач в позовній заяві зазначила, що вона, як колишній вчитель Городнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 ( зараз пенсіонер ) має педагогічний стаж роботи 29 років. За період з 01.07.1992 року по 31.08.2000 року їй своєчасно не нараховувалась гарантована доплата за стаж роботи і допомога на оздоровлення. Несвоєчасне нарахування виплат є порушенням закону, звуженням змісту так обсягу існуючих громадських прав і свобод. Згідно ст. 34 Закону України „Про оплату праці” на виплачену суму заборгованості має бути нарахована і виплачена компенсація втрати частини заробітної плати у зв”язку з затримкою термінів її виплати. Згідно ст. 43 Конституції України та відповідно до п. 5 „Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати”, затвердженого Постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року, виплата працівникам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати на виплачену заборгованість. Ухвалою судді від 27 грудня 2007 року відкрито провадження у зазначеній справі. В попередньому судовому засіданні позивач уточнила заявлені позовні вимоги та просила суд стягнути на її користь з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації компенсацію втрати частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.1998 року по 31.08.2000 року в сумі 846, 82 грн., про що надала суду письмову заяву про уточнення позовних вимог від 10.01.2008 року. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення по суті заявлених позивачем позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також справу слухати за відсутності працівника відділ освіти Городнянської райдержадміністрації. В письмових поясненнях відповідач зазначив, що в зв”язку з нефінансування з бюджету виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”, відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000 років відділом освіти не проводилось нарахування педагогічним працівникам надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Так як ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської заборгованості. Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” врегульовано правовідносини з цього питання. Цим законом встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. Згідно листа-роз'яснень Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 ця заборгованість визнана разовою виплатою державного бюджету протягом 5 років. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація позивачу і не нараховувалась ( а.с. 10 ). Представник третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові пояснення на позовну заяву за № 14-13/5/58 від 08.01.2008 року, які оголошено у судовому засіданні. Згідно письмових пояснень третьої особи встановлено, що ГУ ДКУ у Чернігівській області вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає в повному обсязі. Приведені в поясненні заперечення на позов аналогічні запереченням представника відповідача по справі (а.с. 15). Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Городнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 за вих. № 144 від 23.10.2007 року встановлено, що [PERSON]дійсно працювала в Городнянській школі № 1 в період з 15.08.1971 року по 22.08.2000 року ( а.с. 2 ). З дослідженої в судовому засіданні довідки Державної виконавчої служби у Городнянському районі за вих. № 01-29/1/9721 від 11.12.2007 року встановлено, що позивач [PERSON]на виконання рішення Городнянського районного суду, ухваленого у 2003 році, отримала грошові кошти, як заборгованість по зарплаті за 1997-2000 роки (надбавка за вислугу років, допомога на оздоровлення ) у червні та жовтні 2006 року ( а.с. 3 ). Дослідженням у судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 2-1150/2003 р. та рішення Городнянського районного суду Чернігівської області, ухваленого на користь [PERSON]., встановлено, що за рішенням суду від 05.12.2003 року у справі за № 2-1150 на її користь з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації стягнуто заборгованість по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.2000 року в сумі 1970, 75 грн.. Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В статті 57 Закону України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не виплачувалась надбавка за вислугу років за період 1997 - 2000 років, яка є частиною його заробітної плати, чим було порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю. З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України „Про оплату праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати”, Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 „Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”. З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області встановлено, що компенсація [PERSON] втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з 01.01.1998 року по 31.08.2000 року становить 846, 82 грн. ( а.с. 5 ). Суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист - роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 в частині того, що виплата по ст. 57 Закону України „Про освіту” є разовою виплатою державного бюджету, оскільки воно суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, яка передбачає, що кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області нарахована позивачу компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з 01.01.1998 року по 31.08.2000 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved