Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

14 листопада 2007 року позивач, в особі директора школи-інтернату № 1 для дітей сиріт Климович Л.А., діючий в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів на утримання неповнолітньої. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що неповнолітня [PERSON], 1992 року народження з вересня 1999 року перебуває в школі-інтернаті № 1 на повному державному забезпеченні. Юридичного батька дитина не має, відомості про нього внесені на підставі ст. 55 КпШС України. Мати неповнолітньої [PERSON] в березні 1996 року написала заяву про відмову від дочки. 04 березня 1996 року спеціалістом по охороні дитинства Орджонікідзевського району міста Маріуполя був складений акт покинутої дитини. На підставі рішення виконкому Орджонікідзевської райдаміністрації № 77 від 27 березня 1996 року неповнолітня [PERSON] була поміщена на повне державне забезпечення у дитячий будинок „Сонечко”, а в подальшому до школи-інтернату № 1 для дітей сиріт міста Маріуполя. З 1996 року адміністрація дитячого будинку, а з 1999 року і адміністрація школи-інтернату неодноразово намагалися вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав. Однак до цього часу це питання не вирішено, оскільки [PERSON] з 1999 по 2005 роки неодноразово змінювала місце проживання. На сьогодні відповідачка [PERSON] разом із своєю дочкою [PERSON], 1987 року народження мешкають у не благоустроєному будинку, який належить пастору [PERSON]. Будинок наданий для проживання сім'ї [PERSON] та інших братів та сестер по вірі. За період з 1999 по 2005 року відповідачка інколи відвідувала дочку [PERSON], цікавилася її життям та здоров'ям, але ніякої допомоги не надавала. З 2005 року [PERSON] припинила відвідувати дочку і цікавитися її життям. Адміністрація школи-інтернату № 1 вважає, що відповідачка самоусунулася від своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON], що дає підстави позбавити її батьківських прав відносно цієї дитини. Вирішення цього питання позитивно необхідно для захисту інтересів неповнолітньої [PERSON] і визначення соціального статусу, яка після закінчення школи-інтернату буде направлена до одного із спеціалізованих училищ для продовження навчання. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], 1992 року народження, стягнути аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку. В судовому засіданні представник позивача Матвієнко Т.А. підтримала заявлені вимоги і дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шарая Ю.О. підтримала позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] і стягнення аліментів на її утримання. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши надані докази, висновок прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] Володимирівна народилася [INFO], в графі батьки зазначено, батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому міста Маріуполя (актовий запис № 963 від 20 липня 1992 року). Згідно довідки Жовтневого відділу РАЦС відомості про батька [PERSON] до актового запису № 963 від 20 липня 1992 року внесені на підставі ст. 135 СК України (ст. 53 КЗпШС України). Статтею 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року встановлено, що держави-учасниці зобов'язані вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Дані положення знайшли своє втілення в п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, яким передбачено, що мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON], 1992 року народження. Так, 04 березня 1996 року спеціалістом по охороні дитинства Орджонікідзевської ради народних депутатів міста Маріуполя був складений акт про покинути дитину, згідно якого матір двох дітей [PERSON] відмовилася і покинула своїх дочок [PERSON], 1987 року народження та [PERSON] 1992 року народження. Відповідачкою [PERSON] на ім'я голови ради опіки та піклування 04 березня 1996 року була подана заява, в якій вона просила направити її дочку [PERSON], 1992 року народження, до державної виховної установи, оскільки не має матеріальних та побутових умов для її утримання та виховання. На підставі рішення виконкому Орджонікідзевської районної ради народних депутатів міста Маріуполя № 77 від 27 березня 1996 року неповнолітня [PERSON] була поміщена на повне державне забезпечення у дитячий будинок „Сонечко”, а з 01 вересня 1999 року переведена до школи-інтернату № 1 для дітей сиріт міста Маріуполя. Згідно довідки адресного бюро відповідачка [PERSON] з 13 січня 2005 року зареєстрована [ADDRESS]. Актом обстеження житлово-побутових умов від 21 лютого 2007 року встановлено, що [PERSON] разом із дочкою [PERSON] 1987 року народження проживають [ADDRESS]. Будинок розташований на території дачних дільниць на значній відстані від житлового фонду та шкіл. Будинок не благоустроєний, потребує ремонту, пічне опалення, вугіль відсутній. Будинок складається з трьох жилих кімнат загальною площею близько 40 кв.м. Санітарний стан будинку незадовільний. Зі слів відповідачки будинок [ADDRESS] придбаний пастором [PERSON] для проживання сім'ї [PERSON] та інших братів та сетер по вірі. В ньому крім [PERSON], її дочки [PERSON], також проживає брат [PERSON] та сестра [PERSON]. Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] від 19 лютого 2007 року, остання заперечувала проти позбавлення її батьківських прав посилаючись на те, що має роботу, постійне місце проживання, веде нормальний спосіб життя, з дочкою в неї добрі стосунки. Вона згодна забрати дочку, але невпевнена, що дочка погодиться залишити інтернат. При цьому, не заперечувала, що за час знаходження [PERSON] в інтернаті вона не надавала їй ніякої допомоги, не купувала одягу, взуття, не платила аліментів, тому що їй це не пояснювали. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] перебуває в школі-інтернаті № 1 з 1999 року, прибула з дитячого будинку „Сонечко”. В матеріалах її особової справи були документи про порушення питання щодо позбавлення матері батьківських прав, але остаточно питання вирішено не було. Адміністрація школи-інтернату також двічі порушувала питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Кожного разу відповідачка з'являлася і просила відтер мінувати вирішення цього питання, тому як готує документи, щоб забрати дитину, а потім зникала і змінювала місце проживання. Останні декілька років мати дівчину не відвідувала. Із розмов з [PERSON] також не вбачається, що вона спілкується з останньою. Об'єктивно покази даного свідка підтверджуються актами про невідвідування від 29 грудня 2006 року та 05 жовтня 2007 року, з яких вбачається, що [PERSON] не відвідувала [PERSON] з 2005 року, матеріальної допомоги не надавала, аліменти не сплачувала. Як вбачається з висновку Приморської районної адміністрації, Служба у справах неповнолітніх клопоче перед судом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON]. Прокурор, діючий на захист інтересів неповнолітньої [PERSON], підтримав заявлені вимоги, просив позбавити відповідачку батьківських прав і стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів обставини ухилення відповідачки від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню та утриманню неповнолітньої дочки. З метою захисту інтересів неповнолітньої, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], передавши її Службі у справах неповнолітніх Орджонікідзевської районної адміністрації для вирішення питання про встановлення опіки чи піклування або направлення до державної установи. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких певних обставин, враховуючи, що утримання неповнолітніх дітей є не право, а обов'язок батьків, і позбавлення батьківських прав не звільняє їх від виконання цього обов'язку, з відповідачки на користь особи, державної установи під піклуванням якої буде перебувати дитина, підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення повноліття. При зміні свого ставлення по відношенню до дочки, відповідачка [PERSON] не позбавлена можливості поновити свої батьківські права. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір (державне мито) у сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень. На підставі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 164, 180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved