Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-14 00:00:00

Ківерцівське міське виробниче управління житлово-комунального господарства звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за обслуговування та комунальні послуги. Як доказ заявлених вимог вказує, що відповідачі у справі є власниками квартири [ADDRESS], і згідно Закону України " Про приватизацію (будинку) державного житлового фонду" повинен сплачувати за обслуговування плату в розмірі квартплати та комунальні послуги згідно діючих розцінок. Однак всупереч п. 2.2.3 Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладеного між Ківерцівським міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства та [PERSON] 23.12.2003 року, відповідачі мають заборгованість за обслуговування та комунальні послуги, яка станом на 01.11.2007року становить 539грн. 50коп. Просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] вказану суму боргу та 30 грн. судових витрат. В судовому засіданні представник позивача Крупник Б.М. заявлені вимоги підтримав в повному об'ємі, дав пояснення щодо обставин, викладених в позові та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Посилаючись на неналежне та не в повному об'ємі виконання позивачем договору , просять позов залишити без задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено судом згідно свідоцтва про право власності від 23.12.2003року відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Згідно ч.2ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами та всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. 23.12.2003року між сторонами у справі: Ківерцівським міським виробничим управлінням житлово-комунального господарства та [PERSON], як співвласником квартири, укладено безстроковий договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, що відповідає вимогам ч.1ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яким передбачено, що відносини в сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, і який на час розгляду справи нечинним не визнаний. Згідно п.1ч.1ст.20 цього Закону споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Крім того власник квартири відповідно ч.2 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, зміни до яких затверджені постановою КМ України від 24.01.2006року за № 572, зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Порядок проведення оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, передбачений п.2.2.3 Договору і не суперечить Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та рішенню Ківерцівської міської ради від 31.07.2007 року, яким встановлено тарифи на послуги Ківерцівського міського ВУЖКГ по утриманню будинків і споруд та при будинкової території. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З наданих суду доказів вбачається, що позивачем проводилось технічне обслуговування, поточний ремонт будинку по [ADDRESS] та надавались інші послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно припису Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області за №13 від 21.06.2007 року відповідачу було проведено перерахунок оплати за надані послуги і на 19грн.32коп. зменшено розмір боргу. З особового рахунку [PERSON] №1555, вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 539грн.50коп., що підлягає стягненню в користь позивача. Відповідачем не надано жодних доказів, щодо неякісного виконання позивачем договірних обов'язків. Згідно ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, які у даній справі становлять 30грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору судовий збір в сумі 51грн. підлягає стягненню в доход держави з відповідача.

Outcome: approved