Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач прокурор Якимівського р-ну, Запорізької області в інтересах громадянина [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ „Якимівський завод продтоварів” про стягнення заборгованості за наданий соняшник, мотивуючи тим, що згідно ст.121 Конституції України на прокуратуру покладений обов”язок представництва інтересів громадян у суді у випадках, визначених законом. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд приступає до розгляду цивільної справи за заявою прокурора та інших осіб, які вправі у випадках, передбачених Законом, звертатися до суду за захистом прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб або державних чи громадських інтересів. Відповідно до ст..36-1 ЗУ „ Про прокуратуру”, прокуратура здійснює функцію представництва у суді інтересів громадян, які не спроможні через фізичний чи матеріальний стан або з інших поважних причин захистити порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Перевіркою, проведеною прокуратурою району встановлено, що гр.. [PERSON] 19.10.2004 року на ТОВ «Якимівський завод продтоварів» для переробки було надано соняшник відповідно до накладної № 026878 за переробку якого ТОВ « Якимівський завод продтоварів» зобов'язано було надати [PERSON] 48 літрів олії та 48 кг. макухи, але до цього часу відповідач добровільно не виконав передбачені зобов'язання і заборгованість складає 513,60 грн. [PERSON] є інвалідом та мало забезпеченою людиною, вказані обставини не дають змоги йому самостійно звернутися в суд за захистом своїх прав. У зв'язку із вказаними обставинами необхідність захисту інтересів громадянина покладає на прокуратуру обов'язок представництва його інтересів в суді відповідно до ч.2 ст. 121 Конституції України. Таким чином позивач просить стягнути з ТОВ « Якимівський завод продтоварів» на користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 513,60 грн., судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача Усольцев М.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав заперечення на позов, в якому вказав, що даний позов не підлягає задоволенню за наступних підстав: в якості доказів виникнення заборгованості у підприємства перед позивачем наданий документ, який не містить в собі відомостей про відповідача, а також відсутні дані, які підтверджують факт отримання насіння соняшника на переробітку підприємством від позивача, відсутні інші необхідні реквізити, документи. Дійсність даного документу є підозрілою, що не дає можливості сприймати дану накладну в якості доказів виникнення заборгованості. За даним бухгалтерського обліку ТОВ « Якимівський завод продтоварів» позивач не входить в перелік кредиторів підприємства. Окрім того, ухвалою Господарського суду Запорізької області по справі № 19/101/07 від 19.04.2007 року у відношенні підприємства ТОВ «Якимівський завод продтоварів» проводяться захід по його санації. В рамках даної процедури передбачені заходи по встановленню конкурсних кредиторів. Всі конкурсні кредитори встановлені господарським судом та включені в існуючий реєстр для обліку їх вимог в рамках поновлення платоспроможності підприємства. Усі інші вимоги кредиторів, які не були подані у встановлені для цього законом строки, вважаються погашеними та не можуть бути задоволені. В свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сином [PERSON], та за проханням батька поїхав на завод для отримання олії, але йому було відмовлено. Де його батько взяв накладну він не знає, і коли той здавав соняшник йому теж не відомо. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних підстав. Закон вимагає від позивача надання суду доказів факту отримання насіння соняшника на переробітку підприємством від позивача, але позивачем таких доказів суду не надано. Зазначених обставин позивач не довів, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Окрім того, у відповідності до ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в позові відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed