Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить суд визнати недійсними акт конкретного користування від 15 жовтня 1993 року , складеного техніком інвертаризатором Ялтинського бюро технічної інвентаризації на допоміжні підсобним приміщенням домоволодіння [ADDRESS], в частині сараю під літ.»Е», визнати недійсним акт конкретного користування від 01 квітня 2004 року , надвірних прибудов за вищевказаною адресою, в частині спірного сараю, визнати частково недійсним технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], належну на праві власності [PERSON] В., в частині в допоміжного сараю під літ.»Е», визнати за позивачкою право користування на допоміжне приміщення - сараєм під літ.»Е», який розташований за адресою :[ADDRESS] і зобов'язати комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м.Ялта (далі КП БТІ м.Ялта) внести зміни в технічний паспорт в частині спірного сараю під літер «Е». Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивачка і є власником із 2001 року квартири №4 у будинку [ADDRESS]. До її квартири відноситься підсобне приміщення сарай під літ.»Е», яким вона користується понад 30 років. Однак, сарай, який знаходився в її постійному користуванні, на підставі акту КП БТІ м. Ялта, віднесений до квартири відповідача [PERSON]. Відповідач і колишні власники квартири[ADDRESS]вищевказаного будинку не користувалися спірним сараєм. Зустрічний позов не визнає, із вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] заперечує проти основного позову, так як він придбав квартиру [ADDRESS] 15 березня 2005 року. Згідно із технічним паспортом йому належить на праві власності і підсобні приміщення сарай під літ. «Е». Після укладення позивачем угоди купівлі- продажу, позивачка самочинно зайняла спірний сарай і утримує в ньому птахів, посилаючись на ті обставини, що сарай раніше був в її користуванні. Однак, позивачка не була власником сараю і самочинно їм користується. У зв'язку із чим позивач, вточнивши позивні вимоги, просить усунути йому перешкоди у користуванні належним йому майном, шляхом покладення на відповідачку обов' язку звільнити спірний сарай. Представник Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.Ялта» підтримує вимоги [PERSON], так із спірний сарай, згідно із актом конкретного користування належить на праві власності позивачу, який придбав квартиру [ADDRESS] у [PERSON], яка теж була власником спірного сараю. Представник Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація №2» у судове засідання не з'явився. Про день і час слухання справи повідомлений належним чином. Надали до суду прохання розглянути справу в їх відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день і час слухання справи повідомлений належним чином. Причин неявки у судове засідання не надано. Дослідивши докази, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали інвентарної справи КП БТІ м.Ялта, суд вважає, що позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню, а позов [PERSON] слід задовольнити із наступних підстав. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушаються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні приміщення (кладові, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 26,1 кв. метри і житловою площею 18,6 кв. метри в загальному користуванні 5-4 коридор, 5-6 коридор на при будинковій території розташовані кухня під літ.»В» площею 6,4 кв., на підставі свідоцтва про право власності на житло №583-У, наданого 10 квітня 2001 року і технічного паспорту до нього(арк.спр.22,15,16). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] придбав у [PERSON] і є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 57,7 кв. метри, в тому числі житловою площею 10,8 кв. метри, на при будинковій території сарай під літ.»Е», вбиральня під літ.»Ж», на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого держаним нотаріусом Першої Ялтинської державної нотаріальної контори 15 березня 2005 року і технічного паспорту на квартиру (арк. спр. 61-63,78-80). Згідно копії акту конкретного користування від 15 жовтня 1993 року (оригінал був досліджений судом) спірний сарай під літ.»Е» із 1993 року відноситься до квартири [ADDRESS](арк..спр.68). і був приватизований 21 січня 1998 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності і технічного паспорту на квартиру (арк.. спр.70, 76). Згідно із наданими документами інвентарної справи 18 січня 2001 року [PERSON] і члені його родини продали належну їм квартиру і спірне підсобне приміщення [PERSON] (арк..спр.71). Таким чином, судом встановлено, що спірний сарай із 1993 року відноситься до квартири [ADDRESS] був приватизований у січні 1998 року колишніми власниками квартири і перейшов у власність [PERSON] правомірно на підставі договору купівлі-продажу і технічного паспорту. Доводи [PERSON], що спірним сараєм вона користується продовж тридцяти років і пояснення свідків [PERSON] і [PERSON], які підтвердили ті обставини, що їм відомо, що позивачка користується спірним сараєм суд не може прийняти до уваги, так як ці обставини вже були предметом перевірки. Спеціалістами КП «РЕО №2» по заявам позивачки у 2001 році, неодноразово проводилися перевірки із цього предмету, складалися додаткові акти, після придбання спірного сараю [PERSON] , в яких до виправлення вказано, що спірний сарай числиться за квартирою №2(арк..спр.12). Більш, того 01.04.2004 року після перевірок посадовими особами Комунального підприємства «Ремонтна експлуатаційна організація №2» складено, акт , згідно із яким вказано, що спірна споруда під літ «Е» відноситься до квартири [ADDRESS] вищевказаного будинку(арк.спр.14). Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що у 2001 році її мати [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру[ADDRESS] і сарай під літ.»Е». Після придбання квартири позивачка [PERSON] постійно вимагала віддати їй спірний сарай, заносила туди свої речі. У зв'язку із чим у них постійно були конфлікти. У 2005 році вони продали квартиру і сарай відповідачу [PERSON] . При продажі квартири вони передали відповідачу ключі від спірного сараю, яким вони на той час користувалися. Доводи позивачки, що у наслідок помилки спеціаліста Комунального підприємства «Ремонтно експлуатаційна організація №2» до відповідача надійшло право власності на сарай під літ.»Е», якій належить позивачці суд не може прийняти до уваги, так як судом встановлено, що спірне приміщення із 1993 року було закріплено за квартирою [ADDRESS] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду ті обставини, що робили ремонт в квартирі відповідача [PERSON] на початку 2005 року і складали в спірний сарай будівельні матеріали, після ремонту квартири відповідача. При таких обставинах, правових підстав для задоволення позову [PERSON] і внесення змін в акти конкретного користування і в технічний паспорт на квартиру відповідача [PERSON], визнання за позивачкою право користуванні спірним підсобним приміщенням не має. Разом із тим, судом встановлено, що позивачка стала власником квартири у 2001 році і з цього часу вона не могла не знати про порушення її права з боку інших осіб. Однак, в термін передбачений законом за захистом своїх порушених прав вона до суду із позивною заявою не зверталася., хоча у березні 2005 року її скарга на дії посадових осіб КП БТІ м.Ялта і КП. «РЕО №2» і [PERSON], як слідує із пояснень позивачки і свідка[PERSON], була залишена без розгляду. При таких обставинах, судом встановлено, що позивачкою пропущено загальний термін позивної давності і підстав для його поновлення не має. На підставі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю у чому би воно не полягало. Судом встановлено, згідно із пояснень сторін, що на час розгляду справи [PERSON] користується спірним сараєм утримуючи в ньому птахів. При таких обставинах позивні вимоги [PERSON] слід задовольнити, відповідачку слід зобов'язати не чинити перешкоди позивачу в користуванні спірним сараєм, шляхом звільнення належного на праві власності позивачу [PERSON] сараю під літ. «Е» житлового будинку [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved