Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

15.01.2008 р. позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що закрите акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк” та [PERSON] уклали кредитний договір № MRCOAK22840039 від 04 травня 2006 р. Відповідно до п. 1.2 зазначеного кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 7460, 00 грн. на термін до 03.05.2011 р., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за даним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладений договір застави рухомого майна від 04.05.2006 р. Відповідачка у встановлені кредитним договором строки обов'язків по сплаті заборгованості по кредитному договору не виконала, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Станом на 19.12.2007 р. заборгованість за кредитним договором становить 7840, 30 доларів США, а саме: основний борг - 6673, 16 доларів США, що еквівалентно 33699 грн., відсотки - 786, 27 доларів США, що еквівалентно 3970, 66 грн.; комісія - 186, 50 доларів США, що еквівалентно 939, 30 грн.; пеня - 194, 37 доларів США, що еквівалентно 981, 56 грн. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідачка уклали договір застави рухомого майна, а саме: в заставу наданий автомобіль Марки Т3 ВАЗ, модель: 210990, рік випуску: 2006, тип Т3: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 04.05.2006 р. відомості про забезпечувальне обтяження вказаного рухового майна внесені в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Відповідно до п. 15.7. договору застави, ст. 20 Закону України „Про заставу”, позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК країни, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюються за рішенням суду. Згідно п. 23 договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою-покупцем. Згідно зі ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” позивач 17.12.2007 р. зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Інших обмежувачів на предмет застави в реєстрі не зареєстровано. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Відповідно до п. 2.3.3. Кредитного договору Банк має право розірвати договір у судовому порядку. При цьому, в останній день дії договору відповідач зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію й відсотки за фактичний строк його користування. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MRCOAK22840039 від 04 травня 2006 р. - в розмірі 7840, 30 доларів США, (з яких 6673, 16 доларів США - заборгованість за кредитом, що еквівалентно 33699 грн.; 786, 27 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що еквівалентно 3970, 66 грн.; комісія - 186, 50 доларів США, що еквівалентно 939, 30 грн.; 194, 37 доларів США - пеня, що еквівалентно 981, 56 грн.) - звернути стягнення на предмет застави - автомобіль Марки Т3 ВАЗ, модель: 210990, рік випуску: 2006 р., тип Т3: легковий седан, № кузова/шасі Y[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПД: [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля Закритим акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк” з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. А також стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 395, 94 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та пояснив обставини справи таким чином, як вони викладені вище. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за допомогою оголошення у місцевому друкованому засобі газеті „Донбас”. Таким чином, суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 04 травня 2006 р. був укладений кредитний договір № MRCOAK22840039, де відповідно до п. 1.2 кредитного договору позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 7460, 00 грн. на термін до 03.05.2011 р., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 19.12.2007 р. заборгованість за кредитним договором становить 7840, 30 доларів США, а саме: основний борг - 6673, 16 доларів США, що еквівалентно 33699 грн., відсотки - 786, 27 доларів США, що еквівалентно 3970, 66 грн.; комісія - 186, 50 доларів США, що еквівалентно 939, 30 грн.; пеня - 194, 37 доларів США, що еквівалентно 981, 56 грн. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за даним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладений договір застави рухомого майна № MRCOAK22840039 від 04.05.2006 р. а саме: в заставу наданий автомобіль Марки Т3 ВАЗ, модель: 210990, рік випуску: 2006, тип Т3: легковий седан, № кузова/шасі Y[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 04.05.2006 р. відомості про забезпечувальне обтяження вказаного рухового майна. Таким чином, судом встановлено, що дійсно відповідачкою були порушені умови кредитного договору № MRCOAK22840039 від 04.05.2006 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 20 Закону України „Про заставу”, Заставодержатель набуває право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачці необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 395 грн. 94 коп. та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved