overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO]. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з в зареєстрованому шлюбі з листопада 2006 року. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в зв”язку з чим просить стягнути з нього щомісячно аліменти в розмірі &frac14; з усіх видів заробітку, але не меньше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку- щомісячно. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтрмала пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав і пояснив, що згідний платити аліменти. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю сторін, а при відсутності такої домовленості, за рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З акта обстеження матеріально побутових умов [PERSON]. вбачається, що він ніде не працює, проживає у будинку батьків. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що сторони перебувають у зарестрованому шлюбі з листопада 2006 року. Від спільного шлюбу у них 08 лютого 2007 р. народилася донька [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що донька [PERSON] на теперішній час знаходиться на утриманні у матері. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки яка ніде не прцює, проживає в незадовільних матеріально побутових умовах, також матеріальне становище відповідача який ніде не працює, проживає разом з батьками. За вказаних вищенаведених обставин, суд вважає можливим задовільнити позов, стягувати з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку, але не меньше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

11 лютого 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON] земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину[PERSON]в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид»[PERSON]та бухгалтера [PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

11 лютого 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON]. земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON]в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину[PERSON]в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид»[PERSON]та бухгалтера[PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

12 лютого 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON] земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину [PERSON]в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид» [PERSON]та бухгалтера [PERSON]., видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

12 лютого 2008 року до суду звернувся прокурор в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ АФ «Краєвид» про відшкодування збитків за період безоплатного користування землею в сумі 272,15 грн. та звільнення земельної ділянки, зазначивши, що в 2007 році ТОВ АФ «Краєвид» без укладення договору оренди використовувало належну [PERSON]. земельну ділянку, не виплатило орендної плати, чим завдало позивачу шкоди. [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому повістки. Відповідач не направив до суду заяву про відкладення розгляду справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами про права і взаємовідносини сторін, так як позивач погодився на такий розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, дослідивши добуті докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку передбачених законодавством України і договором оренди землі. Відповідно до п. Ґ ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Стаття 156 ЗК України передбачає тимчасове зайняття сільськогосподарських угідь як одну з підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2007 року було визнано вину [PERSON] в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 531 К України про АП, накладено на нього, як директора ТОВ АФ «Краєвид», стягнення у виді штрафу. Постанова від 06 серпня 2007 р. підтверджує факт самовільного зайняття та використання в 2007 році підприємством ТОВ АФ «Краєвид» земельної ділянки позивача. З письмових пояснень директора ТОВ АФ «Краєвид» [PERSON] та бухгалтера [PERSON], видно, що письмовий договір оренди землі з позивачем не укладався. Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що через відсутність договору між позивачем та ТОВ АФ «Краєвид», останній не має підстав для здійснення оплати за користування землею. Відповідно до довідки ТОВ АФ «Краєвид» орендна плата за користування земельною ділянкою в 2007 р. складає 272,15 грн. Суд визнає достатнім та достовірним доказом розрахунок заборгованості по орендній платі, оскільки він проведений відповідно до чинного законодавства, відповідає фактичним обставинам даної справи. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по орендній платі, яка зазначена в розрахунку. З відповідача підлягає стягненню державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача 14799грн.86коп., який згідно з кредитним договором №804/6/5/2007 від 7.06.2007 року отримав кредит в сумі 11000 грн. з 7.06.2007 року по 7.06.2010 року зі сплатою 3,2% в місяць за що повинен був сплачувати по 528,43 грн. в місяць, але станом на 1.01.2008 року кредитні зобов'язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість 14799,86грн. яка складається із: заборгованості за кредитом -11000 грн., заборгованість зі сплати відсотків - 2557,87 грн., пені за порушення строків платежу - 142 грн., штрафу за порушення кредитного договору 1100 грн., що відповідно до умов договору дає підстави вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитами, відсотками, пені та штрафу. Відповідач на виклики до суду не з'явився , про день суду був повідомлений оголошенням в обласній газеті «Надніпрянська правда» про день суду на 20 березня 2008 року та розяснено, що в випадку неявки в суд справа буде розглянута на підставі наявних доказів у справі, тому він є належним чином повідомлений. Згідно кредитного договору від 7.06.2007 року банк «Надра» надав відповідачу у тимчасове користування 11000 грн. на споживчі цілі зі ставкою 3,2% в місяць, а в разі порушення умов договору банк має право відповідно до п.3.2.3 вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань. Позов підлягає задоволенню, поскільки відповідач з часу отримання кредиту 7.06.2007 року і до 1.01.2008 року не приступив до виконання зобов'язань, що дає підстави позивачу відповідно до п.1.3.1 нараховувати відсотки за користування кредитом, пеню та штраф і відповідно до п.3.2.3 вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитом, відсотками, штрафу та пені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

14 лютого 2008 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з грудня 2002 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем теперішнього часу розладилися. Позивач з відповідачем проживають разом, проте не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає та вважає, що шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати (а.с. 3). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2002 р., про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 21.12.2002 р. відділом РАГС Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 1088) (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON],[INFO] року народження, який проживає разом зі сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.05.2006 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 291) (а.с. 5). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю із січня 2007 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, але проживають разом. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка у березні 2008 року подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись в заяві та судовому засіданні, що 14.11.1986 року вона зареєструвала вперше шлюб з [PERSON]. Подружні стосунки між [PERSON]. та [PERSON] припинились, причиною припинення стосунків явилось не порозуміння в сім'ї. Разом подружжя на даний час не мешкають. Просить суд позов задовольнити. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу слухати у його відсутності, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що за таких обставин позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України сторони попереджені про наслідки визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державне мито стягнути з [PERSON] на користь держави, від сплати держмита [PERSON] - звільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Виконкому Ізюмської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовану господарську будівлю сарай розміром 3,75Ч7,97 м., розташований за адресою:[ADDRESS], вказуючи на те, що їм на праві власності належить житловий будинок[ADDRESS] Мати позивачів, [PERSON], самочинно, без рішення міськвиконкому та без оформлення технічної документації збудувала вищевказану добудову, господарську будівлю - сарай, розміром 3,75Ч7,97 м., вартість якого, згідно довідки Ізюмської БТІ від 18.02.2008 р., становить 12698 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON]. яка також діє за дорученням від [PERSON]., підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Ізюмської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: - будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS], належить [PERSON]та [PERSON]на праві власності. - [PERSON]., в 1999 році, була збудована господарська будівля - сарай, розміром 3,75Ч7,97 м., розташований за адресою[ADDRESS] - вищевказана споруда збудована самочинно. - згідно висновку комунального підприємства «Проектне бюро м. Ізюм», самочинне будівництво виконане без порушень ДБН і для визнання права власності на нього письмова згода сусідів не потрібна. При таких обставинах, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивував тим, після смерті батька [PERSON], [INFO] відкрилась спадщина на дане домоволодіння. Як спадкоємець за заповітом бажає оформити спадщину, але не може це зробити, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на дане домоволодіння. На попереднє судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області на попереднє судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає за необхідне ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги і це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8) та копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до довідки виданої Ічнянським РБТІ від 18 лютого 2008 року дане домоволодіння належить [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності №592 від 28.04.1962 року (а.с.10).Позивач, як спадкоємець по заповіту (а.с. 12), фактично прийняв спадщину після смерті батька, так як своєчасно подав в Державну нотаріальну контору заяву (а.с. 13), але юридично не може оформити своїх спадкових прав, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на дане спадкове майно, в порядку спадкування.

Outcome: approved