Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог вона пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу являється те, що сумісне життя з відповідачем не склалося за несумісністю характерів та різних поглядів на життя. Між ними втрачено почуття кохання та взаємоповаги, шлюб існує формально, шлюбні відносини між ними давно припинилися, тому просила шлюб розірвати. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Відповідач має нерегулярний заробіток, тому просила суд стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 250 гривень, щомісячно, до повноліття дитини, а також судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу та стягнення аліментів згоден. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], 31.08.2002 року зареєстрований шлюб відділом РАГС Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, а/з89, між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження [NUMBER], а/з92/. Суд знаходить встановленим, що сім'я розпалася, відновити її не можливо, тому на підставі ст. 112 СК України шлюб необхідно розірвати. Крім цього, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Відповідач має нерегулярний заробіток, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, якщо платник аліментів має нерегулярний заробіток, суд за заявою позивача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені судові витрати: 120 гривень за правову допомогу, 8,50 гривень судовий збір, 7,50 гривень витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також на користь держави 51 гривню судового збору. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved