Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-24 00:00:00

Позивачк просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Від шлюбу з відповідачем вона народила дочку[PERSON], [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, вихованням доньки не займається, дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач працює, регулярно отримує заробітну плату, на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків немає. Крім її заробітку, інших засобів для утримання дочки немає. Виходячи з розміру заробітку відповідача, та враховуючи, що на його утриманні інших осіб немає, вважає за необхідне стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що з позивачкою розлучився в 2006 році. Кожен місяць платив по 400 - 420 грн. на утримання дитини, додатково купляв одяг, оплачував підготовчі курси, буде оплачувати навчання. Позов визнає частково, поскільки не впевнений, що позивачка витрачає кошти на дитину. Згоден платити 1/ 4 частину заробітку (доходу). Суд вислухавши пояснення сторін, оглянувши надані сторонами документи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що позивачка і відповідач мають неповнолітню дочку[PERSON], [INFO] що стверджується свідоцтвами про її народження, де батьками записані позивачка і відповідач. Спір виник з сімейних правовідносин. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України „Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття”. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України: ” За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.” Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України :” Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу”. Судом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, сторонами не укладено у добровільному порядку договір про сплату аліментів, платник аліментів працездатний, інших дітей у нього не має, працює, регулярно отримує доходи. Відповідач надавав кошти на утримання дочки, але недостатньо і не регулярно. Згідно довідки дитячої поліклініки від 24.01. 2008 року [PERSON] спостерігається у лікаря в зв'язку з хворобами. Але позивач не надала суду докази того, що дитина потребує витрат на лікування . Виходячи з викладеного суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття в іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю , так, як позивач не надала суду доказів на підтвердження вимог в розмірі 1/3 частини заробітку. На підставі викладеного і

Outcome: approved