overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON], їм на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Вона не може отримати свідоцтво про право на спадок, оскільки в правовстановлюючому документі не вказані частки у праві спільної сумісної власності на, вказану, квартиру. Просить суд встановити їх частки та визнати за нею право власності на спадок. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про підтримання та визнання позову та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON]. До складу спадщини входе частка квартири [ADDRESS]. Частки в правовстановлюючому документі на квартиру не вказані. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про власність" підставою набуття права приватної власності є одержання майна внаслідок успадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про скасування реєстрації. В своїй заяві вказала, що являється власником будинку за[ADDRESS] м. Ічня Чернігівської області і проживає на даний час за місцем реєстрації. В цьому ж будинку зареєстрована [PERSON]., яка доводиться їй колишньою невісткою і протягом двох останніх років не проживає в цьому будинку, не несе витрат по утриманню зазначеного домоволодіння та по сплаті за комунальні послуги. Ця обставина також перешкоджає їй ( позивачці) оформити субсидію, оскільки в документах, які підтверджують право на субсидію, а саме в довідці про склад сім”ї, завжди вказують [PERSON]. та вимагають відомості про її доходи, які враховуються при надані субсидії. Тому просить скасувати реєстрацію [PERSON] в судовому порядку. В попередньому судовому засіданні позивачка_______________________________ В попередньому судовому засіданні відповідачка_______________ Вислухавши _________, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються ЦК України та ЖК України. Як встановлено в судовому засіданні, власником будинку за [ADDRESS] являється позивачка по справі - [PERSON] і згідно копії паспорту та копії домової книжки зареєстрована за цією ж адресою (а.с. 6-7). Із оглянутої в судовому засіданні копії домової книги ( а.с.7) вбачається, що відповідачка - [PERSON] 14 грудня 2004 року зареєстрована за адресою м. Ічня [ADDRESS] ( а.с. 7). Відповідно до ст. 71 та 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім”ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців і визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачка [PERSON] протягом двох останніх років не проживає за місцем своєї реєстрації в м. Ічня по[ADDRESS], взагалі не користується будинком, не несе ніяких витрат по його утриманню. Реєстрація відповідачки [PERSON] у домоволодіння позивачки створює перешкоди останній у оформленні субсидії по оплаті за житлово - комунальні послуги. Отже, враховуючи, що відповідачка більше двох років не проживає за місцем своєї реєстрації, не бажає добровільно виписатися з будинку позивачки, то її реєстрацію слід скасувати в судовому порядку. Одночасно з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 66 гривень в рахунок повернення понесених судових витрат, із яких: 8 гривень 50 копійок за сплату державного мита, 7 гривень 50 копійок за сплату витрат за інформаційно - технічне забезпечення та 50 гривень за надання правової допомоги ( а.с.2, 3, 8)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Влас Т.О. звернулась до суду з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що відповідачам було надано послуги з газопостачання, але у зв'язку із несвоєчасною сплатою в повному обсязі нарахованих платежів, станом на 01.10.2007 року утворилась заборгованість на загальну суму 258 грн. 77 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. У судовому засіданні представник позивача Рижук Т.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS]не сплачують в повному обсязі нараховані платежі за постачання природного газу, тому представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомили та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши інші докази, що є у матеріалах справі, суд вважає, що позов Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS]. Згідно із Договору №114300896 про надання послуг з газопостачання від 01.11.2004 року, укладеного між ВАТ «Запоріжгаз» та [PERSON]., випливає, що останньому ВАТ «Запоріжгаз» зобов'язувалось надати послуги з постачання природного газу, а споживач зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ не пізніше 10-го числа кожного місяця. Згідно із наданих ВАТ «Запоріжгаз» розрахунків, станом на 01.10.2007 року, за мешканцями квартири[ADDRESS], рахується заборгованість по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 258 грн. 77 коп.. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі ст.ст.64, 67 та 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач та повнолітні члени його сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за оплату комунальних послуг, в тому числі за послуги з газопостачання, в становленні законодавством строки. На підставі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Волошина Є.В. звернулась до суду з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі [ADDRESS]. Зазначена квартира є комунальною власністю та знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО №5». Мешканці квартир зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У зв'язку із несвоєчасною сплатою зазначених платежів, станом на 01.10.2007 року, за відповідачами утворилась заборгованість по комунальним послугам та по квартирній платі на загальну суму 12806 грн. 27 коп.. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку зазначену заборгованість на користь КП «ВРЕЖО №5». У судовому засіданні представник позивача Волошина Є.В. позовні вимоги зменшила, та пояснила, що станом за період з 01.01.2006 року по 01.10.2007 року, за відповідачами рахується заборгованість по комунальним послугам в розмірі 2543 грн. 97 коп. та по квартирній платі в розмірі 337 грн. 41 коп., а всього на суму 2881 грн. 38 коп., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та пояснила, що відповідачі не сплачували зазначені платежі в повному обсязі у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Відповідачі [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]., у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та дослідивши інші докази, що є у матеріалах справі, суд вважає, що позов КП «ВРЕЖО №5» підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідок ЖЕД №3, відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пояснень представника позивача Волошиної Є.В. та відповідача [PERSON]., а також щомісячних розрахунків наданих позивачем, випливає, що за період з 01.01.2006 року по 01.10.2007 року, за відповідачами рахується заборгованість по комунальним послугам в розмірі 2543 грн. 97 коп. та по квартирній платі в розмірі 337 грн. 41 коп., а всього на суму 2881 грн. 38 коп.. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно п.п. 7 і 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 (в редакції від 25.01.2006 року), встановлено обов'язок своєчасно вносити оплату за комунальні та інші послуги. На підставі ст.ст.64, 66, 67 та 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач та повнолітні члени його сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за оплату комунальних послуг та квартирної плати в становленні законодавством строки. На підставі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом і просить позбавити [PERSON]. батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]- його дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона полягала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 29 липня 1999 року, від сумісного життя вони мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач з моменту народження дитини ні коли її не бачив, аліменти не сплачує, не піклується про здоров'я сина, його фізичний, духовний розвиток, навчання, тобто повністю ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Дитина цілком знаходяться на забезпеченні матері. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Представник зацікавленої особи позов підтримав , просив винести рішення в інтересах дитини. Відповідач не явився, надав до суду заяву, згідно до якої позов визнає цілком, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст.. 169 ЦПК України справа розглянута у відсутності відповідача по доказах, що є в справі , шляхом винесення заочного рішення. Вислухав позивачку, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка полягала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1997 року до 29 липня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29 липня 1999 року, актовий запис № 114. Від сумісного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO]. Батько неповнолітнього - відповідач по справі , ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків - матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її виховання, здоров'я, фізичний, духовний розвиток, навчання. З слів позивачки [PERSON] взагалі ніколи не бачив своєї дитини. Згідно до висновку служби у справах дітей Сімферопольської міської ради від 17.12.2007 року №1124/2007, остання вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає інтересам останнього. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що [PERSON] повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, байдужий до неї, її інтересів і потреб. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку за змістом дитини. На підставі викладеного ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Сторони одружилися 29 грудня 1990 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 05 вересня 2007 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 15 жовтня 2007 року подружжю надавався строк для примирення два місяці. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що за призначений судом строк не помирилися, його негативна поведінка в сім'ї не змінилася, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що за призначений судом строк з позивачкою не помирився і спроб для цього не робив. Визнає доводи позивачки про підстави для розірвання шлюбу, але розривати шлюб не бажає, вважає, що його поведінка в сім'ї є нормальною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і такими, що суперечать інтересам позивачки, тому суд позов задовольняє та розриває шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за використану електроенергію в сумі 321,98 грн., посилаючись на те, що надає відповідачу послуги з електропостачання проте останній оплату за використану електроенергію проводить не регулярно, допустивши заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває в договірних відносинах з позивачем, позивачем надавалась електроенергія до квартири [PERSON]яка її вартість сплачує не в повному обсязі, в результаті чого у абонента утворилась заборгованість за використану електроенергію в сумі 321,98 грн. Відповідно до п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оскільки відповідачем заборгованість за використану електроенергію добровільно не сплачена, тому у суду є підстави для стягнення її в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору та на користь позивача - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 20 травня 1994 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. З січня 2006 року однією сім'єю не проживаємо. Відповідач не надає матеріальну допомогу після неодноразових звернень. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Суд вислухав сторони перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20 травня 1994 року в Гірській міській раді Луганської області ( а.с.2). Мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою ( а.с.3, 12). Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджують у частині від доходу її мати, батька (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України ( ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері , батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача на те, що він надає матеріальну допомогу в повному обсязі на утримання дітей, судом не можуть бути визнанні обставинами, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, через їх неповність і які не звільняють від обов'язку утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України , якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Згідно з положенням ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову тобто з 18.01.2008 року. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за використану електроенергію в сумі 734,34 грн., посилаючись на те, що надає відповідачу послуги з електропостачання проте останній оплату за використану електроенергію проводить не регулярно, допустивши заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває в договірних відносинах з позивачем, позивачем надавалась електроенергія до квартири [PERSON] яка її вартість сплачує не в повному обсязі, в результаті чого у абонента утворилась заборгованість за використану електроенергію в сумі 734,34 грн. Відповідно до п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оскільки відповідачем заборгованість за використану електроенергію добровільно не сплачена, тому у суду є підстави для стягнення її в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору та на користь позивача - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за використану електроенергію в сумі 315,29 грн., посилаючись на те, що надає відповідачу послуги з електропостачання проте останній оплату за використану електроенергію проводить не регулярно, допустивши заборгованість на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває в договірних відносинах з позивачем, позивачем надавалась електроенергія до квартири [PERSON] який її вартість сплачує не в повному обсязі, в результаті чого у абонента утворилась заборгованість за використану електроенергію в сумі 315,29 грн. Відповідно до п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оскільки відповідачем заборгованість за використану електроенергію добровільно не сплачена, тому у суду є підстави для стягнення її в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору та на користь позивача - витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі п. 19, 20 Постанови КМУ від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення»,

Outcome: approved