overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачі просять визнати за ним право власності за набувальною давністю на [ADDRESS], посилаючись на те, що згідно рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області від 31.01.1989 року за № 6 позивачам було надано житлову [ADDRESS] Починаючи з березня 1989 року позивачі почали проживати у даній квартирі тобто більше 10 років, роблять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги. На даний час займана квартира перебуває на балансі ЗАТ „Сквирський цегельний завод „Промінь”. Позивачі в попередньому судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на наведені вище обставини. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю та просив ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради Київської області від 31.01.1989 року за № 6 позивачам було надано житлову [ADDRESS] Починаючи з березня 1989 року позивачі проживають у даній квартирі тобто ь більше 10 років, роблять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги. На даний час займана квартира перебуває на балансі ЗАТ „Сквирський цегельний завод „Промінь”. У відповідності до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісяця до зміни його матеріального становища. Вимоги мотивує тим, що він є батьком відповідача, проживає сам, є пенсіонером, інвалідом 2-ої групи, часто хворіє. Йому важко одному себе забезпечувати оскільки пенсія невелика, її вистачає тільки на сплату комунальних послуг та покупку продуктів. Відповідач не надає йому матеріальної допомоги в добровільному порядку, незважаючи на минулі обіцянки. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Причин неявки суду не надав. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу (далі СК) України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч. 1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідача -[PERSON], 1962 року народження. Проживають сторони в різних містах. Позивач є пенсіонером та інвалідом 2-ої групи, отримує пенсію в розмірі 500 гривень. Відповідно до рішення Ялтинського міського суду АРК від 02 червня 2006 року (а. с.28), з другого сина позивача -[PERSON] на користь позивача стягнуто по 200 гривень щомісяця в якості аліментів на утримання позивача. Відповідач не надає добровільно допомоги на утримання свого непрацездатного батька тому з нього на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень. При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, що позивач отримає пенсію з інвалідності у сумі 500 гривень, той факт, що на його користь вже стягненні аліменти з другого повнолітнього сина - [PERSON]. Суд вважає, що визначена сума аліментів в розмірі 200 гривен в сукупності з іншими доходами буде достатньою для утримання позивача. Крім того, при визначені розміру стягуваних аліментів суд також приймає до уваги, що у відповідача на утриманні знаходиться неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]народження, яка також потребує утримання за рахунок коштів відповідача. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51 гривень, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом у розмірі 7,50 копійок, що відповідає вимогам цивільного процесуального Кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

В лютому 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Куйбишевської селищної Ради Куйбишевського району Запорізької областіІ.,третя особа Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області в якому просить визначити йому додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] тітки [PERSON]. Позивач вказував, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , [INFO] помер його батько [PERSON] який доводився рідним братом його померлої тітки [PERSON]. Після смерті тітки залишилося спадкове майно, яке він бажає прийняти як спадкоємець за правом представлення.. Родинні відносини з померлою тіткою [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача,копіями свідоцтва про народження його померлого батька [PERSON] та померлої тітки [PERSON]. В установлений законом строк позивач не звернувся до Куйбишевської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, так як юридично не обізнаний, не знав про наявність спадкового майна у вигляді грошових вкладів в ощадбанку на ім'я померлої тітки [PERSON]. Представник відповідача Михайленко Д.М.. позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Представник зацікавленої особи Куйбишевської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився,прохає розглянути справу без присутності представника державної нотаріальної контори. Виходячи з наведеного ,суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України ,згідно якої у разі визнання відповідачем позову ,суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено,що спадкодавець [PERSON] померла [INFO], її брат [PERSON] помер [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про смерть. Померлий [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23 січня 1970 року на підставі актового запису про народження № 2 від 6 лютого 1963 року зареєстрованим Куйбишевським районним відділом запису актів громадянського стану Запорізької області. Таким чином, позивач має право на спадщину після померлої тітки [PERSON] за правом представлення. Інших спадкоємців не має. В установлений законом термін для прийняття спадщини позивач не звернувся із заявою в Куйбишевську державну нотаріальну контору Запорізької області про прийняття спадщини з поважних причин,так як не мав відомостей про наявність спадкового майна у вигляді грошового вкладу в ощадному банку,юридично не обізнаний, ощадну книжку знайшов у 2007 році коли упорядковував документи померлої тітки [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону,не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду посилається на те, що [PERSON] 15 червня 2005 року уклав з Чемеровецькою районною державною адміністрацією договів оренди землі, за межами с. Жабенці Чемеровецького району строком на 49 років зі сплатою річної орендної плати в сумі 5336,50 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов»язання по сплаті орендної плати не виконує. За заборгованість складає 5336,50 грн. за 2007 рік. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по оренді землі. Представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що не заперечує щодо визначеного позивачем розміру заборгованості, однак, вказує, що основною причиною виникнення заборгованості є неотримання належного прибутку він використання землі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 17 Закону України « Про плату за землю» земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності громадянами сплачуються рівними частками до 15 серпня та 15 листопада. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 15 червня 2005 року уклав з Чемеровецькою районною державною адміністрацією договір оренди земля, за межами с. Жабенці Чемеровецького району строком на 49 років зі сплатою річної орендної плати в сумі 5336,50 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов»язання по сплаті орендної плати не виконує. заборгованість за 2007 рік складає 5336,50 грн., що дає підстави стягнути вказану суму в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Чемеровецька РДА, звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що 15 червня 2005 року між нею та [PERSON] укладено договір оренди землі, яка розташована за межами с. Жабенці Чемеровецького району, площею 50 га. терміном на 49 років з щорічною орендною платою 5336,50 грн.. З моменту укладання договору і по даний час відповідач жодного разу не сплачував орендної плати. Рішенням Чемеровецького районного суду від 23 липня 2007 року стягнуто з [PERSON] 16449,88 грн. заборгованості за оренду землі. Крім того, заборгованість за 2007 рік складає 5336,50 грн. Враховуючи, що [PERSON] не виконуються умови договору оренди його слід достроково розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що дійсно [PERSON] 15 червня 2005 року було укладено договір оренди земля поблизу с. Жабенці, площею 50 га.. Однак, вказана земля не використовувалась і прибуток від використання землі не отримувався, що в свою чергу спричинило виникнення заборгованості по орендній платі за землю. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. «Д» ст.. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. В судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2005 року між Чемеровецькою РДА та [PERSON] укладено договір оренди землі, площею 50 га.. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов»язувався щорічно сплачувати орендну плату за використання землі в розмірі 5336,50 грн.. Однак, взяті на себе зобов»язання відповідач не виконує і на даний час загальний розмір заборгованості по оренді складає 21786,38 грн., що свідчить про систематичність несплати і як наслідок є підставою для розірвання договору оренди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що 19.05.1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Животівській сільській раді Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 03. Від спільного проживання мають дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в подальшому будуть проживати з матір”ю. Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, що призводило до частих сварок. Подальше збереження шлюбу [PERSON]. вважає неможливим, тому просить суд шлюб між ним та [PERSON]. розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про укладення шлюбу серіії[NUMBER], згідно із яким 19.05.1991 року Животівська сільська рада Оратівського району Вінницької області зареєструвала шлюб між [PERSON]та [PERSON], актовий запис № 03, після одруження прізвище дружини змінено на [INFO]; свідоцтво про народження серії [NUMBER], згідно із яким [PERSON] народилась [INFO] в с. Животівка Оратівського району Вінницької області, батьками якої є [PERSON], [PERSON]; свідоцтво про народження серії [NUMBER], згідно із яким [PERSON] народилась [INFO] в с. Животівка Оратівського району Вінницької області, батьками якої є [PERSON], [PERSON] вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з слідуючого. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживав заходи щодо примирення подружжя, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися, сім'я фактично розпалась, строк, наданий для примирення подружжя бажаного результату на дав, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач подав позов до суду до [PERSON]. про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту від 13 грудня 2006 року позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 4300 грн. Відповідно до умов кредиту [PERSON]. повинен був не пізніше 30 - го числа кожного наступного місяця сплачувати частину кредиту та плату за користування кредитом за попередній місяць, чого відповідач не виконав жодного разу. 07 грудня 2007 року виникла заборгованість в розмірі 29507,15 грн.. Згідно п.6.1 договору кредиту при порушенні строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом більш, як 30 календарних днів, позичальник сплачує спілці пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення, а п.6.2. вказує на те, що при розірванні договору з підстав, вказаних в п.5.3.1. позичальник сплачує штраф у розмірі 50% від загальної суми неповернутого кредиту на час розірвання договору. Позивач надсилав повідомлення з проханням погасити заборгованість, однак відповідач заборгованість на цей час не погасив. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобов'язання , тому виник даний позов. В судовому засіданні представник позивача Мадюдя В.В. відмовився частково від вимог позову, в частині штрафу за порушення строків сплати кредиту та процентів за дострокове розірвання договору в сумі 2150 грн., в решті вимог просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача, крім інших вимог позову також 100 грн. судових витрат за поміщення оголошення про судовий виклик відповідача в газеті “Вінниччина” . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомленим про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, відповідно до ст.74 п.9 ЦПК України. Суд , дослідивши матеріали справи, зокрема: договір кредиту №182 - 06 кПщ від 13 грудня 2006 року, де є позичальником чотирьох тисяч п'ятсот гривень відповідач [PERSON]. та який відповідно до нього несе відповідальність за порушення умов кредиту; копія видаткового касового ордеру на ім'я відповідача; розрахунок КС ”Альянс Україна”, згідно якого розмір заборгованості [PERSON]. склала 29507,15 грн.; вимога позивача від 23.03 2007 року про заборгованість відповідача отримана та підписана останнім; дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню , в частині суми неповернутого тіла кредиту у розмірі 4300,00 грн., процентів за користування кредитом в розмірі - 9039,15 грн., частково пені в сумі - 2500,00 грн. а також судових витрат які складаються з судового збору - 1% від задоволеної суми позову, в розмірі - 158.39 грн., 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та 100 грн. за поміщення позивачем оголошення про виклик відповідача в судове засідання в пресі), в іншій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю, зокрема : вини відповідача в непогашенні боргу та наявності майна боржника. .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач подав позов до суду до [PERSON]. про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту від 19 грудня 2006 року позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 4500 грн. Відповідно до умов кредиту [PERSON]. повинен був не пізніше 30 - го числа кожного наступного місяця сплачувати частину кредиту та плату за користування кредитом за попередній місяць, чого відповідач не виконав жодного разу. 07 грудня 2007 року виникла заборгованість в розмірі 30204,58 грн.. Згідно п.6.1 договору кредиту при порушенні строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом більш, як 30 календарних днів, позичальник сплачує спілці пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення, а п.6.2. вказує на те, що при розірванні договору з підстав, вказаних в п.5.3.1. позичальник сплачує штраф у розмірі 50% від загальної суми неповернутого кредиту на час розірвання договору. Позивач надсилав повідомлення з проханням погасити заборгованість, однак відповідач заборгованість на цей час не погасив. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобов'язання , тому виник даний позов. В судовому засіданні представник позивача Мадюдя В.В. відмовився частково від вимог позову, в частині штрафу за порушення строків сплати кредиту та процентів за дострокове розірвання договору в сумі 2250 грн., в решті вимог просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача, крім інших вимог позову також 100 грн. судових витрат за поміщення оголошення про судовий виклик відповідача в газеті “Вінниччина” . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомленим про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, відповідно до ст.74 п.9 ЦПК України. Суд , дослідивши матеріали справи, зокрема: договір кредиту №192 - 06 кПщ від 19 грудня 2006 року, де є позичальником чотирьох тисяч п'ятсот гривень відповідач [PERSON]. та який відповідно до нього несе відповідальність за порушення умов кредиту; копія видаткового касового ордеру на ім'я відповідача; розрахунок КС ”Альянс Україна”, згідно якого розмір заборгованості [PERSON]. склала 30204,58 грн.; вимога позивача від 05.02 2007 року про заборгованість відповідача отримана та підписана останнім; дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню , в частині суми неповернутого тіла кредиту у розмірі 4500,00 грн., процентів за користування кредитом в розмірі - 9459,58 грн., частково пені в сумі - 2500,00 грн. а також судових витрат які складаються з судового збору - 1% від задоволеної суми позову, в розмірі - 164.60 грн., 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та 100 грн. за поміщення позивачем оголошення про виклик відповідача в судове засідання в пресі), в іншій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю, зокрема : вини відповідача в непогашенні боргу та наявності майна боржника. .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що майже одразу після одруження він поїхав у справах до м. Києва і по сьогоднішній день їй невідомо де він знаходиться. З часу його від'їзду від нього немає ніяких повідомлень, він ніяким чином не приймає участі у спільному житті подружжя, не піклується про матеріальне становище сім'ї. Вважає, що за таких обставин подальше збереження сім'ї не можливе, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через редакцію газети «Народне Слово», причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України (2005 р.) - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини не явки, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення питання. Судом з'ясовано думку позивачки щодо такого розгляду справи, заперечень від неї не надійшло. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 152, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Причиною розпаду сім'ї стало те, що майже одразу після одруження він поїхав у справах до м. Києва і по сьогоднішній день їй невідомо де він знаходиться. З часу його від'їзду від нього немає ніяких повідомлень, він ніяким чином не приймає участі у спільному житті подружжя, не піклується про матеріальне становище сім'ї. За даних обставин шлюб підлягає розірванню, так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2005 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилаючись на те, що між ним та відповідачкою постійно виникають сварки при вирішенні побутових проблем, вони мають різні погляди на сімейне життя, миритися і відновлювати подружні стосунки не бажають, звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка позов визнала повністю та проти розірвання шлюбу не заперечує. Позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, позивач та відповідачка 3 вересня 2005 року уклали шлюб. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з січня 2008 року. Миритися і відновлювати подружні стосунки сторони не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на позивача за його заявою. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved