Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно. Посилалася на те, що є непрацездатною за віком та станом здоров'я, має другу групу інвалідності, потребує постійного стороннього догляду. Проживає в квартирі[ADDRESS], дана квартира належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1993 року. 03 травня 2007 року у зв'язку з тим, що вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, потребувала сторонньої допомоги та догляду, нею було укладено з відповідачем [PERSON] договір довічного утримання (догляду). Відповідно до умов договору, відповідач прийняла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача (харчування, одяг, необхідний догляд, забезпечення ліками) та надавати щомісячно матеріальне забезпечення в розмірі 500 гривень. Позивач, згідно договору довічного утримання, передала у власність [PERSON], належну їй на праві власності, квартиру[ADDRESS]. Однак, після укладення договору довічного утримання відповідач повернулась до свого місця проживання:[ADDRESS] Протягом усього часу ніякої допомоги по догляду та утриманню не надавала, умови договору довічного утримання не виконувала. У вересні 2007 року [PERSON] повідомила листом позивачку про те, що сама перебуває в скрутному матеріальному становищі, допомагати [PERSON] не має можливості, а тому не заперечує проти розірвання договору довічного утримання (догляду). Враховуючи численні істотні порушення умов договору довічного утримання від 03 травня 2007 року, позивач вважає, що договір слід розірвати та визнати її власником квартири[ADDRESS]. Представник позивача позов підтримала. Пояснила, що відповідач умови договору довічного утримання не виконує, матеріально не забезпечує та не допомагає [PERSON], просила позов задовольнити та розірвати договір довічного утримання, визнати [PERSON] власником квартири[ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з травня 2007 року відповідача за адресою[ADDRESS] не бачила. Зі слів позивачки їй відомо, що відповідач не надавала їй матеріальну допомогу, умови договору довічного утримання не виконувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, їй відомо, що [PERSON] відмовилась надавати [PERSON] матеріальну допомогу, одразу після укладення договору довічного утримання відповідач поїхала, більше вона її не бачила. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 травня 2007 року між [PERSON] та[PERSON] було укладено договір довічного утримання. Відповідно до умов договору, [PERSON] передала [PERSON] у власність квартиру[ADDRESS], взамін чого остання зобов'язалась надавати [PERSON] матеріальне забезпечення з утримання, яке повинно надаватись щомісячно та було оцінене сторонами в розмірі 500 гривень з умовою збереження її права безоплатного довічного проживання [PERSON] у відчужуваній квартирі (а. с. 4). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків. Як вбачається з пояснень представника позивача по справі, відповідач умови договору довічного утримання не виконувала, матеріально її не забезпечувала. Зазначені обставини також були підтверджені показами свідків [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні. Згідно п. 12 договору довічного утримання, у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією з сторін договір може бути розірвано у судовому порядку. Відповідно до ст. 756 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передано і має право вимагати його повернення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем були порушені істотні умови договору довічного утримання. На підставі наведеного,

Outcome: approved