Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про визначення ідеальної частки в квартирі. Вказана позовна заява мотивована тим, що 26.10.1986 року позивач одружилася з відповідачем. В 2003 році вони за спільною згодою приватизували квартиру [ADDRESS] та отримали свідоцтво про право спільної сумісної власності на вказану квартиру. Згідно рішення суду від 24.03.1999 року шлюб між ними було розірвано. На даний час відповідач виганяє позивача з квартири, мотивуючи тим, що їй не належить будь-яка частка у квартирі, тому змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Просить визначити за нею ідеальну частку в розмірі 1/2 в квартирі [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]. позовну заяву підтримала повністю із підстав, викладених у ній, та просить позов задовольнити, на стягненні судових витрат не наполягає.. У попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовну заяву підтримала повністю із підстав, викладених у ній, пояснила, що оскільки квартира належить позивачу та відповідачу на підставі права спільної сумісної власності, то їхні частки є рівними, а тому позивачу належить 1/2 ідеальна частка у спірній квартирі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення, суду пояснив, що дійсно на праві спільної сумісної власності із позивачкою володіє квартирою за [ADDRESS] Представник відповідача [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Вимогами ч. 4 ст. 130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, вказане встановлено і ч. 2 ст. 372 ЦК України вбачається, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.04.2003 року № 6018, виданого відділом по обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі права спільної сумісної власності є відповідач[PERSON] та позивач [PERSON] Отже, позивач та відповідач на законних підставах володіють на праві спільної сумісної власності квартирою[ADDRESS], і виходячи із вимог вищевказаних статей цивільного кодексу їхні частки в даній квартирі є рівними, тобто - по 1/2 ідеальній частці належить кожному. Співвласник майна має право визначити ідеальну частку в квартирі, якщо вона не визначена іншим способом, чого в даному випадку немає, а тому позов [PERSON]. підлягає до повного задоволення. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved