Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

18 січня 2008 року Воловецьким районним центром зайнятості подано до суду позовну заяву до [PERSON]про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 3624 грн. 12 коп., - Позовна заява мотивована тим, що 22 червня 2007 року [PERSON] подав до Воловецького районного центру зайнятості заяву про надання йому статусу безробітного, в якій вказав, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. На підставі поданої заяви [PERSON] було надано статус безробітного та направлено на навчання за спеціальністю - підприємець - початківець, яке він проходив з 29 серпня по 11 вересня 2007 року в Закарпатському державному університеті. 04 жовтня 2007 року на підставі поданої [PERSON] заяви про надання одноразової допомоги для організації підприємницької діяльності, йому були виплачені 2830грн.60 коп., крім цього також надавалась допомога в період професійного навчання в розмірі 536 грн.33 коп. та затрати понесені на навчання - 257 грн. 13 коп. В судовому засіданні представник позивача Гурзан Ю.В. підтримав викладені в позовній заяві вимоги в повному обсязі та пояснив, що після того, як відповідач був зареєстрований безробітнім і йому була виплачена допомога по безробіттю з»ясувалось, що [PERSON] ще з 15.10.1997 року зареєстрований Свалявською міжрайонною податковою інспекцією як суб'єкт підприємницької діяльності. Ці відомості [PERSON] центру зайнятості не надав, що суперечить вимогам діючого законодавства при наданні статусу безробітного та отримання всіх належних виплат Відповідач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві не визнав, заперечуючи їх тим, що починаючи з 1998 року по 14 травня 2007 року постійно працював на різних посадах Воловецької РЕМ, яка являється структурним підрозділом ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго». Після закінчення Львівського технікуму радіоелектроніки він не зміг відразу ж працевлаштуватися і вирішив зареєструватися підприємцем по торгівельному виду діяльності, - це було ще в 1997 році. Окрім лише реєстрації він ніякого відношення до підприємницької діяльності не мав і не має по даний час. Підприємницькою діяльністю не займався і це підтверджується даними державної податкової інспекції, так як він жодного разу ніяких звітів та декларацій не подавав. Про те, що він зареєстрований як підприємець він і гадки не мав, пройшло десять років. За цей час він постійно працював у Воловецькій РЕМ - державній акціонерній енергопостачальній компанії «Закарпаттяобленерго», яка пізніше була перейменована у ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго». Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON]- державний реєстратор Воловецької РДА підтвердила, що [PERSON] 15 жовтня 1997 року був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, однак він не внесений до єдиного державного реєстру. Даними про те, чи займався позивач підприємницькою діяльністю вона не володіє. Свідки [PERSON] та [PERSON] - посадові особи Воловецького відділення Свалявської МДПІ в судовому засіданні також підтвердили, що [PERSON] 15 жовтня 1997 року зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа. Окрім реєстрації жодних відомостей про те, чи займався [PERSON] підприємницькою діяльністю в державній податковій інспекції не має. [PERSON] ніяких звітів та декларацій, передбачених законом не подавав, - це являється підтвердженням того, що він фактично підприємницькою діяльністю не займався, але чому його не було знято з обліку пояснити не можуть по тій причині, що це повинні були зробити їх попередники, які на даний час в податковій інспекції вже не працюють. Згідно діючого законодавства вони зобов'язані були зняти [PERSON] з обліку враховуючи, що він не подає передбачені законом декларації і вияснити у нього причину відсутності звітів та зняти з обліку як підприємця або вирішити це питання через суд. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши надані письмові докази по справі, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити в задоволенні позовних вимог із наступних підстав. В судовому засіданні відповідач довів, що після закінчення навчального закладу в пошуках роботи ще в 1997 році зареєструвався як підприємець - фізична особа, маючи намір зайнятися торгівельною діяльністю - як на той час практикувалося серед населення. Підприємницькою діяльністю йому не довелося займатися, так як працевлаштувався у Воловецьку РЕМ (районну електромережу), де працював на постійній основі до звільнення у травні місяці 2007 року. Згідно ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. Зайнятість населення, що проживає на території України забезпечується державою шляхом проведення активної соціально - економічної політики, спрямованої на задоволення його потреб у добровільному виборі виду діяльності, спрямування створення нових робочих місць і розвитку підприємництва. В ст. 2 цього ж Закону зазначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступати до підходящої роботи. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію. Відповідач [PERSON] у встановленому Законом порядку визнаний безробітнім і йому було запропоновано пройти курс навчання по перепідготовці. Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Ст. 27 цього Закону - передбачає матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації. Наказом № 307 від 20.11.2000 року Міністерством праці та соціальної політики України затверджено «Порядок надання допомоги по безробіттю», у тому числі одноразової її виплати для організації безробітнім підприємницької діяльності. В розділі 7 зазначеного Порядку викладені також умови та порядок одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітнім підприємницької діяльності, які були повністю дотримані при проведенні виплат відповідачу [PERSON] В п. 5.5 розділу 5 також передбачено припинення виплат допомоги по безробіттю вразі працевлаштування безробітного, заняття підприємницькою або іншою діяльністю пов'язаною з одержанням доходу від цієї діяльності. В судовому засіданні відповідач повністю довів, що підприємницькою діяльністю не займався, це було також підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON], які теж підтвердили, що жодних звітів або декларацій від відповідача до податкової інспекції не надходило. Позивач щодо цього ніяких доказів суду не надав. Згідно ст. 9 п. 9.8 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено анулювання реєстрації осіб як платників податку, яка може здійснюватися з ініціативи самого платника податку, так і з ініціативи відповідного податкового органу. У даному випадку з відповідачем [PERSON] не було зроблено. В ст. 8 Закону України «Про підприємництво» зазначено, що скасування державної реєстрації здійснюється за заявою власника або уповноважених ним органів чи за особистою заявою підприємця - громадянина, а також на підставі рішення суду в разі неподання протягом року до органів державної податкової інспекції податкових декларацій, документів фінансової звітності згідно із законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 1997 по 2007 рік включно жодних передбачених документів відповідачем до органів державної податкової інспекції не було надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed