Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом , в якому просить розділити між нею та відповідачем спільне майно подружжя , а саме житловий будинок. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги частково змінила, а саме просила визнати спірний будинок спільною власністю подружжя та розділити його між нею та відповідачем. Суду пояснила, що вона одружилася з відповідачем 17 лютого 1996 року. В [INFO] у них народився син [PERSON], який є інвалідом і прожили вони однією сім”єю до 2005 року. На час укладення шлюбу відповідач мав недобудований будинок, за який він повинен був сплатити 4000 у.о. першій дружині. Вони спільно виплачували першій дружині вартість її частки будинку і спільно добудовували спірний будинок. Добудовувати будинок їм також допомагали їх батьки. Для сплати коштів першій дружині відповідач за місцем роботи взяв зсуду, на погашення якої у нього кошти вираховували з заробітної плати, а саме за його заявою утримувалася вся його заробітна плата на погашення зсуди. Для виплати коштів першій дружині допомагали і їх батьки. Також вони позичили 1000 у.о. у брата відповідача - [PERSON] і також віддали першій дружині. Борг брату відповідача віддавали спільно. Оскільки вони спільно виплачували першій дружині відповідача вартість її частки в будинку, спільно його добудовували , та враховуючи те, що у неї на утриманні дитина-інвалід і відповідач на утримання сина аліменти сплачує не регулярно, іншого житла у неї не має, вона з сином проживає у своїх батьків, тому позивач просить визнати спірний будинок спільним майном подружжя та розділити його , виділивши їй в натурі &frac12; частину будинку, а саме квартиру №2. Представник позивача підтримав вимоги позивача, також просить визнати спірний будинок спільною власністю подружжя та розділити його між сторонами , виділивши позивачеві в натурі квартиту №2 та стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив, з заявою про перенесення слухання справи суду не надав. Зі згоди позивача та його представника суд вважає за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.. 224 ЦПК України. Відповідач, допрошений на попередніх судових засіданнях, позовні вимоги не визнав, згоден щоб за позивачем визнали право власності на меншу частку, так як на час укладення шлюбу будинок був фактично збудований. Вони спільно добудовували сарай, виконували внутрішні роботи в будинку, проводили опалення, але в основному всі будівельні матеріали були придбані ним до укладення шлюбу. Також відповідач суду пояснив, що спірний будинок він почав будувати з першою дружиною і при розлученні сплатив їй 4000 у.о. - вартість її частки у будинку. При цьому він сплачував все своїми коштами, позичав гроші у брата, допомагали у сплаті коштів першій дружині і його батьки. Позивач не приймала участі в виплаті коштів першій дружині. Ссуду по місцю роботи вони використали для добудови будинку. Частково батьки позивача допомагали добудувати будинок. Сама позивач не працювала, була з дитиною вдома. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так свідок [PERSON] суду пояснила, що в квітні 1996 року вона була у [PERSON] у гостях, бачила, що будинок стояв, але ще не зовсім добудований. При ній відповідач розповідав, що вони віддали гроші за будинок першій його дружині. Свідок хрестила сина сторін і тоді вони святкували у батьків позивача, а в жовтні 1998 року, коли їх сину виповнився 1 рік, то вони святкували вже в спірному будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що хату будував відповідач. Коли позивач прийшла , то хата вже була збудована. Необхідно було ще все побілити, пофарбувати, настелити підлогу, провести опалення, збудувати димар під газ, на сараї не було стелі. Батьки відповідача допомагали в будівництві, а чи допомагали батьки позивача свідок не знає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що спірний будинок в 1996 році був майже готовий, не було в ньому опалення і сарай не був готовий. Необхідно було провести внутрішні роботи - побілити, поклеїти шпалери, опалення провести, підлогу зробити. Частина будівельних матеріалів у відповідача була, а частину вони вже купували, коли жили спільно. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в 1996 році він заходив у спірний будинок, бачив, що там не побілено, вікна були одинарні, чи була підлога, він не пам»ятає, були вхідні двері, чи були двері в середині будинку він не пам»ятає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мазала сарай і перехід у хаті , накладала діл. Це було влітку 1996 року і сторони тоді жили разом . Свідок була присутня, коли позивач міняла гроші на долари, десь на початку весни 1996 року, і зі слів позивача тоді дізналася, що вони ці гроші віддають першій дружині відповідача за її частку в будинку. Звідки у позивача були ці гроші свідок не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сторони одружилися в 1996 році і спочатку жили по [ADDRESS]. Коли вона була в них у гостях, то чула від них, що необхідно сплатити кошти першій дружині відповідача за будинок. Спочатку вони віддали 3000 у.о., коли вже спільно жили, а потім пізніше ще 1000 у.о.. На сплату коштів першій дружині відповідача були використані гроші, які були подаровані на весіллі, а також вони вели господарство і торгували на ринку. Також свідок суду пояснила, що сторони спільно проводили газове опалення в будинку, толоку на сараї, виконували внутрішні роботи в будинку: побілка стін, стелилася підлога, все фарбувалося. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідач в 1996 році брав ссуду на підприємстві. Зі слів відповідача знає, що йому необхідно було віддати гроші за будинок. На зборах працівників підприємства було вирішено дати відповідачу ссуду, з тою умовою, що він всю зарплату буде віддавати на погашення ссуди. Відповідач погасив ссуду за 2 роки. Про це є бухгалтерські документи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідач був одружений на його сестрі [PERSON] і вони спільно почали будувати будинок. Але в 1995 році вони розійшлися. Відповідач сплатив його сестрі вартість її частки будинку, але коли це було він не знає. Також свідок пояснив, що в будинку залишилося провести внутрішні роботи, було заготовлено будматеріали для опалення, виготовленні столярні вироби. Сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1996 року, що підтверджено копією Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). З копії свідоцтва про народження видно ,що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З копії посвідчення видно, що позивач, як мати отримує державну допомогу на дитину-інваліда (а.с.6). Як видно з показів сторін з 2005 року сторони припинили шлюбні стосунки. Згідно рішення Олександрівської селищної ради №169 від 24 червня 1999 року за відповідачем було зареєстровано спірний будинок (а.с.8). Згідно копії Свідоцтва про власника від 13 липня 1999 року №51, відповідач є власником спірного будинку (а.с.9). З копії Паспорта на забудову видно, що будівництво спірного будинку повинно було розпочатися в липні 1992 року, а закінчитися в липні 1997 року. Згідно копії Акту від 21 червня 1999 року будівництво спірного будинку було завершено в червні 1999 року (а.с.14). З рішення Олександрівської селищної ради від 29 травня 1992 року №62 видно, що відповідачу було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] під забудову (а.с.52). З виписок з Книг обліку рахунків по оплаті праці Олександрівського ВАТ «Райагрохім» видно, що заробітна плата відповідач з 1 січня 1990 року по серпень 1998 року зараховувалася на погашення зсуди (а.с.140-142). З копії картки стану здоров»я і розвитку дитини (а.с.144), копії консультативного листа (а.с.146), копії відривного талону консультативного листа диспансерного вдділення (а.с.147), довідок поліклінічного відділення Олександрівської ЦРЛ (а.с.148-149) видно, що син сторін хворіє на психічне захворювання, страждає на вроджену ваду серця, потребує постійного лікування та нагляду. З копій квитанцій до прибуткового ордеру видно, що в серпні 1999 року відповідач оплачував Олександрівському газовому господарству 410 грн. за монтаж опалення, 12 грн. за чистку та видачу акту на димовентиляцію та 42 грн.за проектну документацію (а.с.158). Згідно копії довідки Олександрівської ЦРЛ (а.с.182) та оригіналу, представленому в судове засідання, син сторін з-за хвороби потребує індивідуального та відокремленого приміщення для проведення індивідуальних занять. Покази свідків [PERSON] та [PERSON], суд до уваги не може взяти, так як вважає їх зацікавленими особами,оскільки вони є відповідно матір»ю позивача та батьком відповідача. Отже в судовому засіданні було достовірно встановлено, що спірний будинок почав будуватися до укладення сторонами шлюбу, а завершено його будівництво та введено в експлуатацію і зареєстровано право власності під час спільного проживання сторін. Також було встановлено, що позивач також приймала участь у добудуванні спірного будинку. Крім того суд вважає, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач також брала участь в виплаті коштів першій дружині відповідача за її частку в домоволодінні, що підтверджено як показами свідків так і матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 60 СК України «Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).» Оскільки позивач приймала участь в будівництві спірного домоволодіння, в виплаті першій дружині відповідача вартості її частки будинку, тому суд вважає, що вона набула право спільної сумісної власності на спірне домоволодіння. Згідно ст. 69 СК України :” Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу». Дане положення також закріплено в ст. 368 ЦК України. Таким чином суд вважає, що позивач вправі вимагати розділу спірного майна . Згідно ст. 70 СК України :”У разі поділу майна, що належить їм на праві сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленністю або шлюбним договором. ” На рівність часток у спільній сумісній власності також вказує ст. 370 ЦК України. Поскільки між сторонами не було домовленності та не було укладено шлюбного договору , тому їх частки в майні є рівними. Також, згідно вимог ст. 71 СК України та ст.370,ст. 364 ЦК України , позивач вправі вимагати розділу майна в натурі. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1606, 1607/21 спірне домоволодіння можливо розділити в натурі на 2 квартири з деяким перевлаштуванням (а.с.39-46). Олександрівська райдержадміністрація не заперечує розділу будинку в натурі (а.с.54). Оскільки на утриманні позивача є їх спільний син [PERSON] , який, згідно копії довідки Олександрівської ЦРЛ (а.с.182) та оригіналу, представленому в судове засідання, з-за хвороби потребує індивідуального та відокремленого приміщення для проведення індивідуальних занять, в зв'язку з необхідністю сплачувати грошову компенсацію та необхідністю в перевлаштуванню квартир, а також враховуючи те, що відповідач належним чином не сплачує аліменти на утримання сина (а.с.183), що тягне за собою погіршення матеріального стану позивача, тому суд вважає за необхідним виділити позивачу, за її бажанням, квартиру №2. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому , в силу вимог ст. 88 ЦПК України , з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, а саме оплачений нею судовий збір в сумі 51 грн.00 коп.(а.с.21). На користь держави з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 158 грн. 48 коп. та 30 грн. за інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді

Outcome: approved