Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

12 квітня 2007р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та відшкодування збитків, вказавши, що після розподілу майна, яке раніше належало МКП ВКФ «Будівельник», позивачу на праві власності належить &frac12; частина адміністративної будівлі, а саме другий поверх будівлі (на плані А-2), виробнича будівля ( Г-1, В-1), убиральня (З-1), фундамент (Ж-1), 39/100 частини гаражу (Е-1), гараж (Д-1), 79/100 частини вимощення (1), ворота (№3). Все це майно входить до складу майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS].Відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2004р. є власником 61/100 частини гаражу (Е-1).Також власником &frac12; частини адміністративної будівлі (А-2) є [PERSON] Без позивача згоди відповідач влітку 2005 року зруйнував належну позивачу на праві власності убиральню, чим завдав позивачу матеріальної шкоди (збитків), яка полягає в знищенні її майна ( від убиральні залишився один фундамент). Цією убиральнею до знищення користувалися всі суб'єкти, які здійснюють господарську діяльність на території майнового комплексу [ADDRESS]. Позивач бажає відновити належну їй убиральню та відповідач повинен відшкодувати завдані збитки, виплативши позивачу вартість витрат, які позивач мусить зробити для відновлення убиральні. Згідно кошторису вартість відновлення убиральні становить 8850 грн. Відповідач влітку 2005 року самочинно, без відповідного дозволу, отриманого у встановленому порядку, без погодження зі позивачем та іншими суб'єктами, які здійснюють господарську діяльність на території майнового комплексу [ADDRESS], без відведення йому земельної ділянки у встановленому порядку для цієї мети, без обов'язкової державної реєстрації права забудови земельної ділянки, побудував на території майнового комплексу [ADDRESS], огорожу, поділивши територію майнового комплексу на дві частини. Після цього ні позивач, ні інші суб'єкти, які здійснюють господарську діяльність на території майнового комплексу, не мають доступу на загороджену огорожею частину території, де зокрема розташовані належні позивачу об'єкти. При цьому відповідач зруйнував частину належного позивачу на праві власності вимощення. Дії відповідача по встановленню огорожі є самочинним будівництвом. Після встановлення огорожі відповідачем, позивач не має доступу до місця, де розташована належна позивачу убиральня (З-1), яку позивач бажає відновити та користуватися нею, до належного позивачу фундаменту (Ж-1), до якого позивач має безперечне право доступу і на якому позивач згодом планує здійснити певне будівництво, до значної частини належного позивачу вимощення (1), яким позивач також бажає користуватися. Цим порушується право власності позивача на зазначені об'єкти. Відповідач без отримання належних дозволів, погоджень і відведення йому земельної ділянки у встановленому порядку розпочав будівництво якогось об'єкта на території майнового комплексу [ADDRESS], а саме на місці зруйнованої убиральні, що вбачається з дій відповідача, який завіз на територію комплексу значний обсяг будівельних матеріалів та його робітники розпочали підготовчі роботи (розмітку, планування, початкові земельні роботи).Ці дії відповідача також порушують право власності позивача на належні їй об'єкти. Крім того, відповідач всупереч законодавству, яке забезпечує належну безпеку, побудувавши зазначену огорожу, закрив вільний доступ пожежним машинам к пожежному резервуару для забору води у випадку виникнення пожежі. Пожежний резервуар, який був спеціально побудований для обслуговування всього майнового комплексу, зараз знаходиться за відгородженою огорожею частиною майнового комплексу і доступ до нього має один відповідач, що є порушенням вимог ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». Позивач просить стягнути з відповідача на її користь завданні зруйнуванням убиральні збитки в сумі 8850 грн., зобов'язати відповідача знести самочинно побудовану огорожу, яка знаходиться на території майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS], і розділяє його на дві частини, зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у відновленні належної позивачу убиральні, а в подальшому у користуванні убиральнею, не чинити позивачу перешкод у користуванні належним їй фундаментом та вимощенням, заборонити відповідачу здійснювати будь-які будівельні роботи на території майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS], без отримання належних дозволів, погоджень і відведення йому земельної ділянки у встановленому порядку, стягнути з відповідача на її користь сплачену суму судового збору 97 грн. та сплачену суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача заочно, т.я. надані докази по справі дозволяють розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. У судовому засіданні встановлено, що після розподілу майна, яке раніше належало МКП ВКФ « Будівельник», позивачу [PERSON] на праві власності належить &frac12; частина адміністративної будівлі, а саме другий поверх будівлі ( на плані А-2), виробнича будівля ( Г-1, В-1), убиральня (З-1), фундамент (Ж-1), 39/100 частини гаражу (Е-1), гараж (Д-1), 79/100 частини вимощення (1), ворота (№3). Все це майно входить до складу майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS].Відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2004р. є власником 61/100 частини гаражу (Е-1).Також власником &frac12; частини адміністративної будівлі (А-2) є [PERSON] (а.с.5-13,15-19). Відповідно до акту від 04.04.2007р. відповідач влітку 2005 року зруйнував належну позивачу убиральню, якою користувалися всі працівники, відповідач влітку 2005 року самочинно, без відповідного дозволу, отриманого у встановленому порядку побудував на території майнового комплексу [ADDRESS], огорожу, поділивши територію майнового комплексу на дві частини, при цьому відповідач зруйнував частину належного позивачу вимощення, після встановлення забору закрито доступ до убиральні, яка належить позивачу та здійснена перешкода для під'їзду пожарних машин для забору води з пожарного резервуара (а.с.20-21). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до п.3,4,8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків тощо. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями ,діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно кошторису вартість відновлення убиральні за адресою: [ADDRESS], становить 8850 грн. (а.с.23-32). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними діями по знесенню належної позивачу убиральні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач влітку 2005 року самочинно, без відповідного дозволу, отриманого у встановленому порядку, без погодження зі позивачем та іншими суб'єктами, які здійснюють господарську діяльність на території майнового комплексу [ADDRESS], без відведення йому земельної ділянки у встановленому порядку для цієї мети, без обов'язкової державної реєстрації права забудови земельної ділянки, побудував на території майнового комплексу [ADDRESS], огорожу, поділивши територію майнового комплексу на дві частини, в наслідок чого позивач не має доступу на загороджену огорожею частину території, де зокрема розташовані належні позивачу об'єкти. Крім того, відповідач, побудувавши зазначену огорожу, закрив вільний доступ пожежним машинам к пожежному резервуару для забору води у випадку виникнення пожежі, який був спеціально побудований для обслуговування всього майнового комплексу, та який зараз знаходиться за відгородженою огорожею частиною майнового комплексу, що є порушенням вимог ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». Суд вважає, що відповідно до ст.376 ЦК України дії відповідача по встановленню огорожі є самочинним будівництвом та цими діями відповідача порушується право власності позивача .

Outcome: approved