Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-25 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права на земельну частку (пай) та зобов′язання Барвінківської райдержадміністрації видати на його ім′я розпорядження про виділення земельної частки (паю), посилаючись на наступне. У серпні місяці 1995 року правлінням к.с.п. «40-річчя Жовтня» позивача було прийнято до членів к.с.п.»40-річчя Жовтня» і він став працювати юрисконсультом у господарстві. При звільненні з к.с.п. у 1999 році, [PERSON]., заяви про вихід із членів к.с.п не подавав і рішення про виключення його з членів к.с.п. не приймалося. 23 січня 1996 року було видано Державний Акт на право колективної власності на землю і підприємство стало власником землі, яка підлягала розпаюванню між членами к.с.п.. В цьому зв′язку позивач, приймаючи до уваги те, що він як член к.с.п «40-річчя Жовтня», мав право на земельну частку (пай), просив визнати за ним право на вказану частку в землях к.с.п. «40-річчя Жовтня». У судовому засіданні позивач, уточнивши позовні вимоги, просив визнати за ним право на земельну частку (пай). Від позову в частині зобов′язання Барвінківської райдержадміністрації про видачу розпорядження та виділення йому земельної частки, відмовився. Представник Барвінківської райдержадміністрації проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно зі ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявністю для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що у серпні місяці 1995 року правлінням к.с.п. «40-річчя Жовтня» [PERSON]. було прийнято до членів к.с.п.»40-річчя Жовтня» і він став працювати юрисконсультом у господарстві. При звільненні з к.с.п. у 1999 році, позивач, заяви про вихід із членів к.с.п не подавав і рішення про виключення його з членів к.с.п. не приймалося. 23 січня 1996 року було видано Державний Акт на право колективної власності на землю і підприємство стало власником землі, яка підлягала розпаюванню між членами к.с.п.. Згідно з довідкою ліквідаційної комісії СВК «Нива», [PERSON]. у серпні місяці 1995 року було прийнято до членів к.с.п. «40-річчя Жовтня». Заяви про вихід з членів к.с.п. не подавав і рішення про його виключення не приймалося. Згідно з п. 2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 8 сернпя 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонерів, які раніше працювали в ньому та залишаються членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позивач будучи членом к.с.п. ім. «40-річчя Жовтня», мав право на земельну частку (пай), а тому, на думку суду, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved