Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON] 22.01.2008 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Свої вимоги мотивує тим, що з 14.06.1997 року до 17.08.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період шлюбу вона захворіла та стала інвалідом 1 групи, зараз потребує постійного догляду та лікування. Відповідач припинив підтримувати шлюбні відносини, покинув сім”ю, матеріальної допомоги на її утримання не надає, він є спроможним надати їй матеріальну допомогу, однак не бажає цього робити. ЇЇ матеріальне становище є тяжким, тому що вона виховує неповнолітнього сина 1997 року народження, на утримання якого відповідач коштів у достатньому розмірі не надає. У зв'язку з викладеним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 250 гривень щомісячно. У судовому засідання позивач свої вимоги підтримала, пояснила суду, що вона є непрацездатною, однак примушена працювати, тому що їй постійно і щоденно потрібні кошті на лікування, для цього за її проханням медичною комісією їй дозволено працювати у окремо створених умовах Відповідач позов не визнав, оскільки він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці, тому що отримує невелику заробітну плату, є студентом коледжу електрифікації, за надання освітньої послуги платить гроші, також щомісяця сплачує на користь позивачки аліменти на утримання сина. Відповідно до вимог ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатнім, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Стаття 76 СК України встановлює, що розірвання шлюбу не припиняє право особи на утримання, яке виникло в неї за час шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1997 року по 17.08.2007 року, що підтверджується штампами про реєстрацію та розірвання шлюбу у паспорті відповідача та свідоцтвом [NUMBER] про розірвання шлюбу 17.08.2007 року, що видане позивачеві 26.10.2007 року відділом РАГС Первомайського РУЮ АР Крим. Медичною довідкою лікаря Землянської І.М. підтверджено, що позивач з 19.04.2007 року знаходиться на „Д” обліку у Первомайської ЦРЛ та, згідно довідки № 010316 від 21.06.2007 року є інвалідом 1 групи з вказівкою, що може виконувати обов'язки економіста у спеціально створених умовах. Позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Первомайському районі АР Крим, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 524,46 грн., що підтверджується довідкою № 621/0805 від 18.01.2008 року УПФУ у Первомайському районі АРК. На утриманні позивачки знаходиться малолітній син [INFO] народження, відповідач щомісячно сплачує на його утримання аліменти, дані обставини підтверджуються довідкою № 240 від 18.01.2008 року Первомайської селищної ради та довідкою № 273 від 01.04.2008 року Первомайського РЕМ, де працює відповідач. Останній є студентом коледжу електрифікації Дніпропетровського державного аграрного університету , згідно договору сплачує за навчання щорічно 800 гривень. У зв'язку з хворобою позивачці необхідно щоденно нести витрати на медикаменти у сумі 43,15 грн., згідно з калькуляцією, на проведення діалізу. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов”язана довести ті обставини, на яки вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою надано суду достатньо доказів, котрі підтверджують, що вона потребує матеріальної допомоги, однак, оскільки [PERSON] у теперішній час працює, отримує заробітку плату, що підтверджено довідкою № 09-15/24 від 14.01.2008 року Первомайського управління з”єднаного каналу, суд вважає, що з врахуванням матеріального становища відповідача, котрій може надавати їй матеріальну допомогу у розмірі меншому, ніж заявлено позивачкою, її вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 100 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, ч.3 ст. 79 СК України передбачає, якщо один з подружжя одержує аліменти у зв”язку з інвалідністю, оплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документу про продовження строку інвалідності, стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, суд вважає, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 7,50 грн. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial