Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

ТОВ СП „Нібулон” звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON]. -29000 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON]. працючи водієм у філії „Врадіївська” ТОВ СП „Нібулон”, яка є структурним підрозділом ТОВ СП „Нібулон”, 28.07.2006 року, під час виконання своїх трудових обов”язків, керуючи закріпленим за ним автомобілем ВАЗ 2121 державний номер [NUMBER], належним ТОВ СП „Нібулон”, поблизу с. Подібно Маньківського району Черкаської області на 187 кілометрі+ 510 м. автомобільної дороги сполученням „Київ-Одеса”, в результаті порушення ПДР України, з його вини допущене ДТП з автомобілем MERCEDES-BENZ 814 D державний номер [NUMBER], в результаті чого вказаному автомобілю завдано технічні пошкодження. Згідно постанови Врадіївського районного суду Миколаївської області від 16.07.2007 року [PERSON]. визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України . в рахунок відшкодування завданої відповідачем шкоди ТОВ СП „Нібулон” перерахував [PERSON] 29 000 грн. В судовому засіданні представник позивача Тимінський Д.Л. діючий на підставі доручення , підтримав позовні вимоги позивача і просить стягнути з відповідача відшкодовану ТОВ СП „Нібулон” [PERSON] матеріальну та моральну шкоду в сумі 29 000 грн., судовий збір в сумі 290 грн., витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON]. повністю визнав заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти його задоволення. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, встановив слідуюче. Згідно наказу ТОВ СП „Нібулон” по філії „Врадіївська” №41 від 30.07.2001 року, [PERSON]. прийнято водієм філії ТОВ СП „Нібулон”- „Врадіївська” де по цей час і працює. Згідно постанови Врадіївського районного суду від 16 липня 2007 року, відповідач [PERSON].. визнаний винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України, яке мало місце 28.07.2006 року і виразилося в тому, що останній керуючи автомобілем марки „ ВАЗ 2121” державний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі сполученням „Одеса-Київ”, внаслідок порушення п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху в Україні, допустив зіткнення з належним громадянину [PERSON] автомобілем марки MERCEDES-BENZ 814 D державний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобіль останнього отримав технічні пошкодження характерні для ДТП (копія адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON].. по ст. 124 КпАП України). Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 06.12.2007 року, затверджено мирову угоду за позовом [PERSON] до ТОВ СП „Нібулон” про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, згідно якої відповідач забов”язвся сплатити [PERSON] суму понесених збитків в розмірі 29 000 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача, а провадження по справі -закрито. 20 грудня 2007 року, ТОВ СП „Нібулон” перераховано [PERSON] 29 000 грн. в рахунок відшкодування шкоди завданої йому внаслідок ДТП .(копія платіжного доручення №30426 від 20.12.2007 року). Як особа, яка завдала цю шкоду , відповідач відмовляється в добровільному порядку повернути вказану суму. Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами виникли спір та відносини щодо відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, які регулюються ст.ст. 1187, 1191 ч.1 ЦК України . Згідно ст. 1172 Ц К України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків. Судом достовірно встановлено, що відповідач, знаходиться з ТОВ СП „Нібулон” в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею(відповідачем) у зв'язку з виконанням трудових обов”язків. Факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди [PERSON] шляхом пошкодження належного йому автомобіля марки MERCEDES-BENZ 814 D державний номер [NUMBER] , в результаті скоєного ним ДТП, що мало місце 28.07.2007 року і не оспорюється відповідачем. Позивач добровільно відшкодував [PERSON] суму понесених ним збитків в розмірі 29000 грн. У відповідності з ч.1 ст.1191 ЦК України, позивач як особа, яка відшкодувала шкоду заподіяну іншою особою, якою являється відповідач, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у межах фактичних витрат та вимагати, відшкодування від особи, яка завдала цей збиток. Розглядаючи вимоги позивача про стягненню з відповідача понесені ним витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 290 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., суд вважає, що вони підлягають повному задоволеню, постільки ці витрати підтверджуються наданими позивачем відповідними документами наявними в справі.

Outcome: approved