Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що відповідач та його мати з 1981 р. підтримували близькі стосунки, але шлюб між ними не був зареєстрований, та враховуючі ту обставину, що він народився [INFO], але в свідоцтві про його народження відомості про батька зазначені зі слів його матері, просить встановити, що [PERSON] є його батьком. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та пояснив, що він з дитинства пам'ятає, що його мати та відповідач проживали разом однією сім'єю, вели спільне господарство, і він весь час вважав, що його батьком є [PERSON], а відповідач завжди відносився до нього як до свого сина. Та обставина, що відповідач на даний час не визнає батьківство його дивує, оскільки відповідач ніколи не зазначав, що він не є рідним батьком. Також позивач зазначив, що з дитинства він звертався до відповідача як «батько», а той в свого чергу називав його «сином». Крім того, позивач пояснив, що до висновку, що [PERSON] є його батьком він дійшов з розповіді матері. Вважає недоцільним проведення генетичної експертизи по справі Представник позивача, яка є його матір'ю, позов підтримала і пояснила, що вона познайомилась з відповідачем в 1980 році, коли працювала разом з ним в лікарні при військовій частини, і з того часу вона почала зустрічатись з відповідачем до часу народження дитини, але до народження дитини вони разом не проживали, а почали проживати разом з вересня чи жовтня 1983 року. Як зазначила представник позивача, вона не реєструвала шлюб з відповідачем оскільки мала отримати квартиру як мати-одиночка, що і відбулось через два місяці після народження дитини. Також представник позивача зазначила, що разом з відповідачем вони проживали до 1992 року, але з того часу мешкають окремо. Представник позивача також пояснила, що на час народження дитини відповідач проживав з іншою жінкою. Представник позивача вважала недоцільним призначення по справі судової генетичної експертизи, і пояснила, що у разі призначення експертизи витрати повинен нести відповідач. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, відомості щодо причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнав причини неявки відповідача неповажними, і розглянув справу у його відсутності на підставі наявних доказів. В судовому засіданні, яке відбулось по справі 28.02.2008 р., відповідач позов не визнав і пояснив, що у нього є сумніви щодо батьківства, оскільки він почав зустрічатись з представником позивача лише за шість місяців до народження позивача, і тому не може бути батьком [PERSON] Також відповідач пояснив, що на час народження позивача він мешкав з іншою жінкою, тому вважає, що батьком є інша людина і просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач пояснював, що він не проживав разом з представником позивача та не вів з нею спільне господарство, а лише приходив до неї в гості, і іноді залишався на ніч. Представник третьої особа в судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв'язку з чим справа розглянута у відсутності представника третьої особи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона познайомилась с [PERSON] в 1985 році, і з того ж часу була знайома з матір'ю позивача, та підтримувала з ними дружні стосунки. Як пояснила свідок, вона вважала, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, та навіть не знала, що в них різні прізвища. Також свідок пояснила, що зі слів відповідача їй було відомо, що останній мав намір зареєструвати шлюб з [PERSON], і щоб дитина носила його прізвище. Допитана свідок [PERSON] пояснила, що вона познайомилась з відповідачем в грудні 1982 року коли в'їхала до нової квартири, де сусідами були [PERSON] та [PERSON], які проживали як одна сімя разом з маленькою дитиною. Про те, що шлюб між ними не зареєстрований не знала. Як пояснила свідок, [PERSON] та [PERSON] прожили в сусідній квартирі разом біля 10 років, після чого змінили місце проживання, переїхавши в іншу квартиру. Свідок [PERSON] пояснила, що знайома з відповідачем та [PERSON] біля 20 років, і з того ж часу знає позивача. Як пояснила свідок, вона знає відповідача як батька [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] Як зазначено в свідоцтві про народження позивача, виданим відділом РАГС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя [INFO], його батьком є [PERSON]. Судом також встановлено, що відповідач та [PERSON], яка є матір'ю позивача, почали проживати разом з осені 1983 року, що підтверджується особистими поясненнями представника позивача та відповідача. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо надання доказів, і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ст. 128 ч. 1 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 Сімейного кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначено за рішенням суду. Ст. 128 ч. 2 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 128 ч. 3 ЦПК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України Враховуючі, що позивач [PERSON] народився [INFO], а факт сумісного проживання відповідача [PERSON] та [PERSON], яка є матір'ю позивача, підтверджується з осені 1983 року, тобто після народження позивача, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду переконливих доказів, що засвідчують його походження від відповідача [PERSON], і тому приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Суд не приймає до уваги свідчення допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як докази на підтвердження того, що батьком позивача є [PERSON], оскільки як вбачається з пояснень допитаних свідків, всі вони познайомились з відповідачем та [PERSON] після народження дитини, і їх свідчення не містять відомостей, що підтверджують походження [PERSON] від відповідача. Суд також не приймає до уваги надані представником позивача письмові доказі, а саме - листи на їмя позивача від родичів відповідача та квитанцію про оплату відповідачем поштової кореспонденції за місцем проживання позивача, оскільки вказані документи лише підтверджують факт сумісного проживання [PERSON] і [PERSON] вже після народження позивача та факт добрих відносин між [PERSON] і родичами відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed