overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 10 січня 1987 року у Ясенській сільській раді Рожнатівського районного відділу реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис №3, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного проживання мають сина [PERSON][INFO]року народження. Шлюбні відносини припинили близько 15 років. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні сімейних питань не приходили до спільної згоди, на підставі чого виникали часті сварки, непорозуміння. З багатьох спроб на примирення, жодна себе не виправдала. Проживають окремо. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10 січня 1987 року у Ясенській сільській раді Рожнатівського районного відділу реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис №3. Від спільного проживання мають сина [PERSON][INFO]року народження. Шлюбні відносини припинили близько 15 років. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні сімейних питань не приходили до спільної згоди, на підставі чого виникали часті сварки, непорозуміння. З багатьох спроб на примирення, жодна себе не виправдала. Проживають окремо. Просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причини неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, сторони втратили повагу один до одного, миритися категорично не бажають, проживають окремо, а тому подальше збереження сім'ї та примирення не можливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те , що 26 січня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу спільних дітей немає . В даний час їх шлюб фактично розпався по тій причині, що між ними різко погіршились сімейні стосунки. На протязі останніх двох років їх подружнього життя вони постійно перебувають в конфліктах та сварках. Позивачка подала суду заяву, що позовні вимоги підтримує, просить задовільнити. Відповідач проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 26.01.1999 року відділом РАГСу Гусятинської райдержадміністрації Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №02. В даному випадку має місце припинення спільного життя подружжя. Сторони миритись не бажають. Подальше спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Отже, з”ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, та інші обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, що розташоване [ADDRESS] до Короп'ївської сільської ради звернувся [PERSON], мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається &frac14; частини житлового будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS]. В шестимісячний термін він вступив в управління спадковим майном, так як постійно проживає у даному домоволодінні, але не може отримати свідоцтво про право власності, так як за померлим батьком не було зареєстровано право власності на &frac14; частину житлового будинку. Тому просить, так як він являється єдиним спадкоємцем, визнати за ним право власності на &frac14; частину домоволодіння розміщеного [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримав. Просить суд задовольнити його позов. Представник відповідача Короп'ївської сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про визнання позову і клопотання розглядати справу за їх відсутністю. В бюро технічної інвентаризації житловий будинок, вартість якого з надвірними будівлями, складає 44 067 грн., на право власності на &frac14; частину не зареєстрований. Інші &frac34; частини зареєстровані на позивача [PERSON], його дружину [PERSON] та його мати [PERSON]. Станом на 01.07.1990 до складу даного колгоспного двору входили [PERSON], його дружину [PERSON], його мати [PERSON] та батько [PERSON], а тому тільки вони вчотирьох мають право на дане домоволодіння в рівних частках - кожен по &frac14; частині. [PERSON] від своєї частки спадкового майна відмовилася на користь сина [PERSON], про що свідчить відповідна заява. Вислухавши пояснення позивача, та дослідивши усі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги, прийняв спадщину і фактично вступив в управління спадковим майном, так як постійно проживає в домоволодінні, яке входить до складу спадкового майна, має право на набуття у власність &frac14; частини житлового будинку, що розташований [ADDRESS]. Суд відповідно до ст.130 ЦПК України з'ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов, і вважає за необхідне його задовольнити відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання позову відповідачем суд,за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у зв'язку з втратою державних актів на землю, в обґрунтування своїх вимоги зазначив, що 26.03.2003 року він уклав з [PERSON]. та [PERSON]. договори купівлі-продажу земельних ділянок, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Але у в подальшому ним було втрачено документи, які свідчать, що ці земельні ділянки є його власністю, тому він змушений звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки. Позивач в попередньому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю підтвердивши обставини, викладені в позові та просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Щербанівської сільської ради, третьої особи - відділ земельних ресурсів у Полтавському районі не з'явились, попередньо надавши заяву в якій просять розглядати справу за відсутності їх представника, при вирішення справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що згідно договорів купівлі-продажу земельної ділянки 26.06.2003 року [PERSON]. придбав у [PERSON]. земельну ділянку площею 0,15 га, та у [PERSON]. земельні ділянку площею 0,15 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS] (а.с.12,14). При виготовленні технічної документації для отримання Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки було проведено заміри розмірів земельних ділянок придбаних позивачем які склали наступну площу - 0,1529 га та 0,1535 га (а.с. 4-5). Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачу видані Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки площею 0,1529 га та 0,1535 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, що розташовані по [ADDRESS], які в подальшому ним були втрачені. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що [INFO] в м.Жмеринка померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються в Жмеринському відділенні Ощадбанку № 2910 на особистих рахунках № [NUMBER] та [NUMBER]. Спадщину після смерті матері фактично прийняв він - позивач, оскільки після її смерті в нього на руках залишились ощадні книжки. Після смерті матері він - позивач звернувся в Жмеринську міську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, але йому там пояснили, що йому не потрібно подавати в нотаріальну контору письмову заяву про прийняття спадщини, оскільки в нього на руках знаходяться ощадні книжки на ім'я матері, що є доказом того, що він вступив у фактичне володіння майном. Однак, коли в січні 2008 року він звернувся в Жмеринську міську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, то йому сказали, що його не вірно проконсультували -при наданні консультації діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року, сказали, що відповідно до чинного законодавства він повинен був подати в нотаріальну контору письмову заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті матері. В нотаріальній конторі також порекомендували звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері. Вважає, що основною причиною неподання ним письмової заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини є його необізнаність в чинному законодавстві, а також те, що його неправильно проконсультували. Без продовження строку в судовому порядку для подачі письмової заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини він не має можливості оформити своїх спадкових прав після смерті матері. Крім нього інших спадкоємців не має. Позивач просить суд винести рішення про визначення йому додаткового строку для подачі письмової заяви про прийняття спадщини до Жмеринської міської державної нотаріальної контори після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] продовживши цей строк до 30.03.2008 року. В попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача - Жмеринської міської ради - Пасічник І.М. позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Відповідно ст.130 ч.4 ЦПК України - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового ЦПК України рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.174 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В попередньому судовому засіданні встановлено, що основною причиною пропущення позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини була його необізнаність в чинному законодавстві, а також те, що його неправильно проконсультували.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2006 року, який зареєстрували в Кацмазівській сільській раді Жмеринського району, за актовим записом № 3. Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила їх шлюб з відповідачем розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні взаємовідносини, а також те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Спільне проживання та ведення господарства припинили в грудні 2007 року. Позивачка в попередньому судовому засіданні підтримала заявлені вимоги і пояснила, що збереження сім'ї стало неможливим, спільне проживання та ведення господарства припинили в грудні 2007 року, просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Пояснив, що спільне проживання та ведення господарства припинили в грудні 2007 року. Не заперечує проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст. 174 Цього кодексу. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.1 ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони спільне проживання та ведення господарства припинили в грудні 2007 року. Збереження сім'ї стало неможливим. Сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірванні шлюбу. Спір про майно вирішено в добровільному порядку. Судові витрати стягнути з позивачки, яка проти цього не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007 року, який зареєстрували в Жмеринському міськвідділі РАЦС, за актовим записом № 23. Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила їх шлюб з відповідачем розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні взаємовідносини, а також через релігійні несумісності. Спільне проживання та ведення господарства припинили в жовтні 2007 року. Позивачка в попередньому судовому засіданні підтримала заявлені вимоги і пояснила, що збереження сім'ї стало неможливим, спільне проживання та ведення господарства припинили в жовтні 2007 року, просила розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Пояснив, що спільне проживання та ведення господарства припинили в жовтні 2007 року. Не заперечує проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Згідно ст. 130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст. 174 Цього кодексу. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно ч.1 ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони спільне проживання та ведення господарства припинили в жовтні 2007 року. Збереження сім'ї стало неможливим. Сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірванні шлюбу. Спір про майно вирішено в добровільному порядку. Судові витрати стягнути з відповідача, який проти цього не заперечує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 04 липня 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Кіровському райвідділі РАГС м. Кіровограда за а./з. № 359. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]народження. Позов мотивує тим, що він та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини не склалися внаслідок різних поглядів на права та обов'язки подружжя при вирішенні сімейних питань, що в подальшому призвело до втрати почуттів між ними. Вказав, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини в сторін не має. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки шлюбні відносини між ним і відповідачем припиненні, вважає, що підстав для збереження сім'ї не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 04.07.1998 року між сторонами укладений шлюб у Кіровському райвідділі РАГС м. Кіровограда за а./з. № 359. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини не склалися через різні погляди на права та обов'язки подружжя, намірів зберегти сім'ю у сторін не має, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

19.04.2006 року прокурор Єланецького району звернувся в суд в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього [PERSON] [INFO], та на протязі останніх 12 років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З 1994 року неповнолітній [PERSON] перебуває у Широколанівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат. Відповідачка життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, за період перебування сина в школі-інтернаті не разу не відвідала його, а тому просив позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, суду пояснила, що вона згодна з позбавленням її батьківських прав, так як на даний час вона не може забезпечити сину відповідного виховання та навчання. Вислухавши прокурора, відповідачку, представників служби в справах дітей та кримінальної міліції в справах дітей, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов належить повному задоволенню, до такого висновку суд приходить виходячи із слідуючого. Згідно ст. 12 Закону України “Про охорону дитинства” батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO]. З 1994 року неповнолітній [PERSON] знаходиться в Широколанівській школі інтернат. Відповідачка сина не відвідує, матеріальної допомоги на його утримання не надає, вихованням не займається. Також встановлено, що [PERSON] по місцю проживання характеризується посередньо, на даний час ніде не працює, підсобного господарства не має, у неї на утриманні знаходиться 1 малолітня дитина. Судом також встановлено, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON], а тому даний позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON]., яка померла [INFO], посилаючись на пропуск строку з поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON]., яка являлась дружиною позивача померла [INFO] Згідно довідки Березовичівської сільської ради після її смерті залишилось спадкове майно, у фактичне володіння яким вступив позивач по справі. Відповідно до ст.1272 ЦК України в разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд визначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадищини. Поскільки зазначений строк позивач пропустив з поважних причин, суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час син проживає в позивачкою та знаходиться на її утриманні, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача до повноліття дитини. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилась із особистих причин, за повідомленням позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку визнав повністю. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 21.08.1999 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Син знаходиться на утриманні матері, позивачці у справі, що свідчить з довідки за місцем проживання. Відповідач у справі є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час відповідач працює у ВАТ "Красноперекопський райагрохім" трактористом. За останні 6 місяців заробітна плата склала 5825-75 грн. Аліментних і інших зобов'язань що до утримання інших осіб у відповідача немає. Оцінюючи докази, надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу в утриманні неповнолітньої дитини і кошти на його утримання повинні бути стягнуті судом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані брати участь в утриманні неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи форму стягнення аліментів, суд виходить з заявлених вимог позивачки та доцільності стягнення грошового утримання у частковому розмірі, оскільки відповідач має постійний, регулярний прибуток у вигляді заробітної плати. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивачки, суд враховує обставини, що мають істотне значення, матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача аліментних та інших зобов'язань та визнання відповідачем позову. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача повинні бути стягнуті грошові кошти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.01.2008 р. на користь матері неповнолітньої дитини , позивачці у справі. Судові витрати у справі повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved