Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, який уточнювали та доповнювали під час судового розгляду, та остаточно просять визнати за кожним із них право власності на майно в порядку спадкування після їх померлої дочки [PERSON], а саме на: 1/5 частину квартири [ADDRESS]; 1/5 частину квартири [ADDRESS]; 1/15 частину квартири [ADDRESS]; 1/5 частину будинку, розташованого на земельній ділянці [ADDRESS]; по 1/10 частині земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS]; 1/10 частину будинку [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], посилаючись на те, що вони являються спадкоємцями першої черги, але відповідач [PERSON], який являється чоловіком померлої, не надає державному нотаріусу необхідних документів для оформлення спадщини та оспорює їх право на частину спадщини. - 2 - Також позивачі просять визнати за ними право власності на 1/5 частину частки в статутному фонді ТОВ "Домокон", яка належала [PERSON], та на 1/5 частину в статутних фондах ТОВ "Трансбуд-компані", ТОВ "Альтіс-гласс", ТОВ "Альтіс-спецбуд", ТОВ "Альтіс", ТОВ "ДАК", які належать відповідачу [PERSON], на 1/5 частину від &frac12; частини майна това-риства "Трансбуд-компані", яка належить [PERSON], і на 1/5 части-ну від &frac12; частини дивідендів, що отримав [PERSON] у ТОВ "Трансбуд-компані", ТОВ "Альтіс" з [INFO]р., посилаючись на те, що формування вказаних часток та майна відбувалося із спільних сумісних грошей подружжя, тому вказані частки є спільним майном подружжя і частка, яка належала померлій [PERSON] підлягає спадкуванню. Крім того, позивачі просять визнати за ними право на спадщину у виг-ляді 1/5 частки іменних акцій ВАТ "Ва Банк" та по 1/10 частині коштів, які знаходяться на картковому рахунку [NUMBER] в ЗАТ "Промінвестбанк" та на рахунку гарантійного покриття [NUMBER] у цьому ж банку та були відкриті на ім'я [PERSON], оскільки іменні акції були придбані, а вказані рахунки були відкриті, коли [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. При цьому позивачі також просять стягнути з [PERSON] вар-тість спадщини, яку вони бажають успадкувати, у грошовому вигляді, врахо-вуючи їх експерту оцінку. Позивачі та їх представник у судовому засіданні позов та його підстави підтримали. Представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечують проти визнання за позива-чами права власності за кожним на 1/15 частину квартири [ADDRESS], на 1/10 частину земельної ділянки [ADDRESS], на 1/5 частину частки статутного фонду у ТОВ "Домокон", яка належала [PERSON], та на 1/10 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках у "Промінвестбанку". Відповідачем [PERSON] заявлені зустрічні позовні вимоги про визнання квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS], садового будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, посилаючись на те, що вказане майно було придбано під час шлюбу з [PERSON], зазнало значного поліпшення, тому &frac12; частина вказаного майна належить [PERSON], як подружжю, а спадкуванню підлягає &frac12; частина вказаного майна, що належала [PERSON], тому відповідач вважає, що позивачі мають право на 1/10 частину кожний вказаного майна. Представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні за-перечують проти спадкування позивачами частини земельної ділянки [ADDRESS], що розташована у с. В. Поштова, посилаючись на те, що вказана земельна ді-лянка на день смерті [PERSON] належала іншій фізичній особі і була подарована [PERSON] вже після смерті його дружини. - 3 - Також представники відповідача заперечують проти того, що спад-ковим майном є будинок [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], посилаючись на те, що вказаний будинок на момент смерті [PERSON] не був зареєстрований, як об'єкт права власності, а його будівництво розпо-чато вже після смерті [PERSON] Представники відповідача заперечують проти права позивачів на спад-кування часток у статутному фонді товариств та іменних акцій, які належать [PERSON], посилаючись на те, що майно господарських товариств є колективною власністю і дія Кодексу про шлюб та сім'ю не поширюється на вказані правовідносини і частки у статутному фонді та іменні акції не мо-жуть визнаватися спільним майном подружжя і не підлягають спадкуванню. Крім того, представники відповідача заперечують проти стягнення з відповідача вартості спадкового майна, посилаючись на те, що позивачами не надано доказів у підтвердження того, що відповідач має можливість випла-тити таку значну суму коштів, а крім того, позивачами не були заявлені по-зовні вимоги про поділ спадкового майна. При цьому відповідачем [PERSON] заявлені позовні вимоги про визнання у порядку спадкування за [PERSON] та малолітнім [PERSON] за кожним права власності на 1/10 частину квартири [ADDRESS]; 1/10 частину квартири [ADDRESS]; на 1/15 частину квартири [ADDRESS]; на 1/10 частину садового будинку [ADDRESS]., на 1/10 частину земельної ділянки, розміром 0,0870га, яка розта-шована в садовому товаристві "Лісне", у с. В. Поштова Києво-Святошин-ського району Київської обл. Представник відповідачів ТОВ "Трансбуд-компані", ТОВ "Альтіс-гласс", ТОВ "Альтіс-спецбуд", ТОВ "Альтіс", ТОВ "ДАК" заперечує проти позовних вимог з аналогічних підстав. Представник відповідачки [PERSON] та представник органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адмініс-трації, як представник інтересів малолітнього [PERSON], у судово-му засіданні підтримали позицію представників відповідача [PERSON] та його зустрічні позовні вимоги. Представник ТОВ "Домокон" у судове засідання неодноразово не з'я-влявся, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином за відомими суду адресами, за місцем реєстрації товариство не знаходиться, іншої адреси суду не надано, тому суд вважає, що вказаний відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, у судове засіданні не з'явився з неповажних причин, тому суду визнав за можливе провести розгляд справи у відсутність представника ТОВ "Домокон", проти чого не заперечували інші учасники судового розгляду. Представник Головного управління юстиції у м. Києві у судове засідан-ня не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належ-ним чином. Головне управління юстиції у м. Києві направили до суду заяву - 4 - про розгляд справи у відсутність їх представника, зазначивши, що при вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду. Представник садівничого товариства "Лісне" у судове засідання не з'я-вився, голова товариства про час та дату судового засідання повідомлявся на-лежним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення судового засідання до суду не направив, тому суду визнав за можливе про-вести розгляд справи у відсутність представника садівничого товариства "Лісне". Вислухавши сторони, свідків, вивчивши надані документи, судом вста-новлено, що [INFO]р. померла [PERSON] - дочка [PERSON] та [PERSON], дружина [PERSON] (шлюб зареєстровано 16 березня 1985р.) і мати [PERSON] і малолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (с.с.17, т.1), свідоцтвом про народження [PERSON] (с.с.16, т.1), свідоцтвом про шлюб, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (с.с.15, т.1), та свідоцтвом про народження [PERSON] і [PERSON] (с.с.142, 143, т.1). Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не складала, тому відповідно до вимог ст. 524 ЦК України (в редакції 1963р., який діяв на момент відкриття спадщини) має місце спадкоємство за законом. 27 жовтня 2003р. Шостою київською державною нотаріальною конто-рою була заведена спадкова справа щодо майна померлої [INFO]р. [PERSON], сторони по справі є спадкоємцями першої черги за зако-ном, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку (с.с.54-96, т.1). Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.) спадкоємці [PERSON] спадкують майно в рівних частках. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1995р. відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва, [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] (с.с.20, т.1). Згідно державного акту на право приватної власності на землю, вида-ного 3 лютого 2001р. на ім'я [PERSON] сільською радою с. В. Пош-тової Києво-Святошинського району Київської обл., земельна ділянка пло-щею 0,0870гектарів, яка розташована у с. В.Поштова у садівничому товарис-тві "Лісне", належить [PERSON] на праві приватної власності (с.с.72 т.4) З наданих суду статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Домокон" та установчого договору про продовження діяльності товариства встановлено, що [PERSON] була засновником даного товариства та їй належало 25% у статутному фонді товариства ( с.с.110-143, т.3). Відповідно до п. 11 Установчого договору про продовження діяльності ТОВ "Домокон", у зв'язку зі смертю Учасника правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правона-ступника від вступу до товариства, йому видається в грошовій або натураль-ній формі частка в майні, яка належала учаснику-спадкоємцю, вартість якої визначається на день смерті учасника. - 5 - Згідно листа Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку від 06 лютого 2008р. в Операційному управлінні на ім'я [PERSON] відкрито рахунки із залишком на [INFO]р., а саме: рахунок гарантійного покриття [NUMBER] із залишком 1500 доларів США, картковий рахунок [NUMBER] із залишком 1938,89 доларів США (с.с.115, т.4). Враховуючи, що відповідачами визнані позовні вимоги про право позивачів на спадкування зазначеного вище майна, спору між сторонами про частки спадкування цього майна не має, визнання вказаних позовних вимог не суперечить діючому законодавству, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку із визнанням їх відповідачами. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що земельна ділянка пло-щею 0,0870гектарів, яка розташована у с. В.Поштова у садівничому товарис-тві "Лісне", зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON], тому окремого рішення про визнання за ним права власності на 1/10 частину вказаної земельної ділянки у порядку спадкування не потребує. Згідно довідки київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 21 червня 2004р. станом на 18 лютого 2004р. квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (с.с.52, т.1). Відповідно до наданих суду документів квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування 1/3 частини квартири, укладеного 12 серпня 1997р. між [PERSON] та [PERSON] (с.с.128, т.1) та договору дарування 2/3 частини квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 7 жовтня 1997р. (с.с.22, т.1); квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 київською державної нотаріальною конторою 30 листопада 1994р. та догово-ру дарування, укладеного 5 січня 1995р. між [PERSON] та [PERSON] (с.с.10, т.1); садовий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування, укладе-ного 5 червня 1998р. між [PERSON] та [PERSON] (с.с.34, т.2). Згідно ст. 22 КпШС України, який діяв на момент виникнення право-відносин, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до ст. 25 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. У судовому засіданні позивачі підтвердили, що після придбання квар-тири [ADDRESS], в ній був проведений значний ремонт з частковим переплануванням, а саме: кухня була об'єднана з кімна- - 6 тою, були замінені паркет, двері, встановлені кондиціонери, у ванній кімнаті була встановлена ванна-джакузі. Також у судовому засіданні позивач [PERSON]підтвердив, що будинок [ADDRESS] після дарування його [PERSON] був добудований, в ньому були зроблені значні переобладнання, перепланування, значні ремон-тні роботи. Крім того, позивачі у судовому засіданні не заперечували, що за квар-тиру [ADDRESS] [PERSON] були випла-чені грошові кошти, але стверджують, що вказані кошти належали особисто [PERSON] Однак, згідно наданих суду копій розписок [PERSON] вба-чається, що протягом липня - вересня 1997р. ним були отримані грошові кошти еквівалентні 123 000доларів США саме від [PERSON] за придбання зазначеної вище квартири (с.с.116-118, т.2). Вказані докази не були спростовані позивачами під час судового розгляду та не були надані докази, які підтверджують їх посилання. У судовому засіданні позивач [PERSON]не заперечував, що квартира [ADDRESS] є спільним майном подружжя. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 липня 2005р. встановлено, що в квартирі [ADDRESS] мало місце переобладнання, а саме: демонтаж перегородок, монтаж перегородок, улаштування підлоги з паркету, керамічної плитки, ковроліну, зміна опоряд-жувальних покриттів стін та стелі. Крім того, у висновку даної експертизи зазначено, що будинок на земельній ділянці [ADDRESS] був реконструйований, а саме були влаштовані прибудови, переобладнання інженерних мереж, виконання будівельних робіт по опорядженню конструкцій та інше. (с.с.249-253, т.1) Факт здійснення ремонтних робіт та переобладнання у зазначених вище квартирах та будинку також були підтверджені у судовому засіданні пока-зами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та експерта [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні належним чином було доведено, що квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS] садовий будинок [ADDRESS] були придбані подружжям Глімбовських під час шлюбу, вказане неру-хоме майно збільшилось у своїй цінності, так як зазнало значного поліп-шення внаслідок трудових та грошових затрат подружжя, тому позовні вимо-ги про визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визна-ються рівними, тому за [PERSON] суд визнає право власності на &frac12; - 7 - частину зазначеного вище нерухомого майна, а спадкуванню підлягає &frac12; час-тина цього майна, яка належала [PERSON] Враховуючи норми ч.1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.), спад-коємці [PERSON] у рівних частках спадкують майно, яке належало спадкодавцю, тому за позивачами судом визнається право власності за кож-ним на 1/10 частину вказаного вище нерухомого спадкового майна. Відповідно до наданих суду документів, 10 серпня 1999р. на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] був придбаний незакінчений будівництвом садовий будинок, що знаходиться у садівничому товаристві "Лісне", с. В. Поштова, Києво-Святошинського району Київської обл. ділянка [ADDRESS] (с.с.44, т.2). Земельна ділянка, на якій розташований зазначений буди-нок, не була предметом договору купівлі-продажу. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, який виданий 3 лютого 2001р. сільською радою с. В. Поштова, земельна ділянка, площею 0,0666гектара, яка розташо-вана на території садівничого товариства "Лісне" с. В. Поштова, передана у приватну власність [PERSON] (с.с.43, т.2). З листа начальника Києво-Святошинського районного відділу земель-них ресурсів Київської обл. від 5 липня 2004р. вбачається, що земельна ділянка [ADDRESS] у садівничому товаристві "Лісне" по книзі № 2 зареєстрована за [PERSON], а по книзі № 3 - за [PERSON] ( с.с.130, т.1) Відповідно до наданого суду розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області встановлено, що рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,0666 гектарів у садовому товаристві "Лісне" у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської обл. прийнято 04 грудня 2003р., тобто після смерті [PERSON], при цьому не зазначено, що вказана земельна ділянка передана [PERSON] у зв'язку із відчуженням її [PERSON] (с.с.163-166, т.4) Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одер-жання її власником або користувачем документа, що посвідчує право влас-ності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його дер-жавної реєстрації. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не отримувала документ, який би посвідчував її право власності на спірну земельну ділянку, не було нею оформлено і договору купівлі-продажу або іншого правочину з [PERSON] стосовно цієї земельної ділянки, що не заперечували позивачі. Крім того, відповідно до договору дарування земельної ділянки, укла-деного 29 жовтня 2003р., [PERSON] подарував спірну земельну ділянку [PERSON], вказаний договір зареєстрований у Віто-Поштовій сіль-ській раді 26 липня 2006р. і не був оспорений у встановленому законом порядку ( с.с.73, т.4). Посилання позивача [PERSON] на те, що спірна земельна ді-лянка була придбана [PERSON] сумісно із придбанням будинку, який був розташований на цій земельній ділянці, про що свідчить розписка [PERSON] (с.с.45, т.2), не може бути підставою для визнання вказаної земе-льної ділянки власністю [PERSON], оскільки до смерті [PERSON] договір про відчуження земельної ділянки на користь [PERSON] укладений не був, не дивлячись на те, що своє право власності на неї [PERSON] оформив 3 лютого 2001р., і вказані обставини не оспорювалися самою [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні встанов-лено, що [PERSON] у встановленому законом порядку не набула право власності на земельну ділянку [ADDRESS] у садовому товаристві "Лісне" у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської обл., в даний час вона є власністю [PERSON], що не оспорено у встановленому законом порядку, тому вказана ділянка не може бути спадковим майном [PERSON] і не підлягає спадкуванню. Відповідно до наданих суду документів встановлено, що 5 січня 2001р. [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу були придбані зе-мельні ділянки [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] (с.с.76-78, т.1). На вказані земельні ділянки спадкоємцям державним нотаріусом шостої київської державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом (с.с.86,87, т.1). Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівсько-го району Київської обл. [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в смт. Козин (с.с.18, т.1). Згідно довідки Обухівського бюро технічної інвентаризації № 4396 від 14 липня 2004р. за [PERSON] право власності на будівлі в [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] не зареєстровано (с.с. 178, т.1). Відповідно до довідки Обухівського бюро технічної інвентаризації № 5869 від 10 вересня 2004р. на земельних ділянках [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] розташований об'єкт нерухомого майна незавершеного будівництва, готовність якого складає 68% (с.с.169, т.1). Вказані вище обставини підтверджені також висновком судової будіве-льно-технічної експертизи від 29 липня 2005р. (с.с.249-253, т.1) та експертом [PERSON] у судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачами [PERSON] та [PERSON] не надано суду доказів у підтвердження того, що будівництво вищевказаного будинку було розпоча-то та проведено при житті [PERSON] При цьому відповідачем [PERSON] суду надані документи, а саме Договір підряду від 20 жовтня 2003р., предметом якого є будівельно-монтажні роботи по будівництву жилого будинку [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], кошторисні розрахунки до даного договору, акти виконаних робіт за жовтень-грудень 2003р. та березень-травень 2004р., квитанції про оплату будівельних послуг за вказа-ним договором (с.с.225-236, 259-273, т.1). Вказані докази не були спростовані позивами у судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не довели у судовому засіданні свої твердження про те, що вказаний вище будинок був побудований при життя [PERSON], а відповідачем [PERSON] були надані достатні та належні докази у - 9 - підтвердження того, що будівництво спірного будинку було розпочато та проведено після смерті спадкодавця, а тому спадкуванню не підлягає. Відповідно до наданих суду статутів та установчих договорів [PERSON] є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс" - 66,66% статутного фонду товариства (с.с.144-159, т.2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-компані" - 75% статутного фонду (с.с.173-187, т.2) та підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "Альтіс-гласс" - 38,24% статутного фонду (с.с.201-224, т.2). Згідно статутів вказаних товариств та установчих договорів, товариство є власником майна, переданого йому учасником. Крім того, ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" вста-новлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, тому вклад до статутного фонду господарського товариства та майно това-риства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючим викладене, суд вважає, що відсутні законні підстави для визнання частки у статному фонді вказаних вище товариств та частини майна у ТОВ "Трансбуд-компані", які належать [PERSON], як спільного майна подружжя, тому вони не можуть бути спадковим майном [PERSON] Вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права на спадкування частини дивідендів, які отримав [PERSON], як учасник ТОВ "Альтіс" та ТОВ "Трансбуд-компані", задоволенню не підлягають, оскільки вони не є спадковим майном [PERSON] Зі статутів та установчих документів Товариства з обмеженою відпові-дальністю "Альтіс-спецбуд" (с.с.160-172, т.2), Товариства з обмеженою від-повідальністю "ДАК" (с.с.188-200, т.2) вбачається, що [PERSON] не є учасником вказаних товариств. Твердження позивачів про те, що учасником вказаних товариств є ТОВ "Трансбуд-компані", учасником якого є [PERSON], тому він є і учас-ником зазначених товариств, не ґрунтується на діючому законодавстві та ста-тутних і установчих документах товариств. Суд вважає, що викладені у висновку судово-бухгалтерської експер-тизи від 23 листопада 2007р. відомості про те, що [PERSON] нале-жать частки у статному фонді ТОВ "Альтіс-спецбуд" та ТОВ "ДАК", є по-милковими, оскільки не відповідають нормам діючого законодавства та статутам і установчим договорам вказаних товариств. Відповідно до п. 3.3. Статуту ТОВ "Трансбуд-компані" товариство мо-же бути учасником спільних підприємств, акціонерних та інших товариств. Пунктом 5.1 Статуту передбачено, що товариство є володарем, зокрема, одержаних доходів, а п. 5.2. встановлено, що джерелом формування майна товариства є, зокрема, доходи від інших видів господарської діяльності. Таким чином, отримані ТОВ "Трансбуд-компані", як учасником ТОВ "ДАК" та ТОВ "Альтіс-спецбуд", дивідендів, є власністю товариства, а не його учасників. Згідно Сертифікату іменних акцій від 2 серпня 2002р. [PERSON] є власником 6 041 акції, на загальну номінальну вартість 6 041грн. Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк. (с.с.38, т.2) Відповідно до ст. 4 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", який діяв на момент відкриття спадщини, акція - це цінний папір без установленого строку обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді акціонерного товариства, підтверджує членство в акціонерному товаристві та право на участь в управлінні ним, дає право його власникові на одержання частини прибутку у вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі майна при ліквідації акціонерного товариства. У судовому засіданні не було встановлено, яким саме чином були придбані вказані акції [PERSON], оскільки ніяких доказів сторонами надано не було. Враховуючи положення ст. 60 ЦПК України і той факт, що позовні вимоги про право на спадкування вказаних акцій були заявлені позивачами [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що саме вказані позивачі повинні були довести у суді той факт, що вказані акції були саме куплені за спільні кошти подружжя Глімбовських. Оскільки таких доказів суду надано не було, суд не має законних підстав для визнання даних акцій спільним майном подружжям, і вважає, що вони не можуть бути спадковим майном [PERSON] Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошової компенсації за належне їм спадкове майно, задоволенню не підлягають, оскільки позивачами не були заявлені позовні вимоги про поділ всього спадкового майна. При цьому позивачами заявлені вимоги про визнання за ними права власності на частки нерухомого майна, що суперечить вимогам про виплату їм грошової компен-сації. Крім того, [PERSON] не є єдиним спадкоємцем майна [PERSON], а позивачами належним чином не обґрунтовано, чому саме один із спадкоємців повинен нести витрати по сплаті грошової компенсації за спад-кове майно, та не надано доказів у підтвердження того, що він має таку можливість. Також у судовому засіданні було встановлено, що спадкоємцями [PERSON] були отримані свідоцтва про право на спадщину за зако-ном у державній нотаріальній конторі, тобто частина спадкового майна поді-лена між спадкоємцями, однак вона не була предметом даного судового роз-гляду, що позбавляє суд можливості вирішити питання про дійсну вартість всього спадкового майна [PERSON] для визначення суми грошової компенсації. Відповідачем [PERSON] були заявлені зустрічні позовні вимо-ги про визнання права на спадкове майно за [PERSON] та малоліт-нім [PERSON] Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO]р., тобто 28 січня 2006р. вона набула цивільної процесуальної дієздат-ності відповідно до ст. 29 ЦПК України. Таким чином, [PERSON] не має законних підстав для пред'яв- - 11 - лення позовних вимог в інтересах [PERSON] При цьому суд враховує, що [PERSON] була притягнена до учас-ті у справі у якості самостійного відповідача після набуття нею цивільної процесуальної дієздатності. У судовому засіданні приймав участь представ-ник [PERSON], який не заявляв позовних вимог від її імені про визнання за нею права на спадщину, яка була предметом судового розгляду, тому відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд не має законних підстав для вирішення даного питання. Крім того, [PERSON] не позбавлена можливості вирішити спір про її право на спадкове майно [PERSON] в окремому судовому провадженні. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO]р., тобто є малолітнім на момент розгляду справи судом. Згідно ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх дітей віком до чотирнадцяти років захищають у суді їхні батьки. Враховуючи вказані норми, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], заявлені в інтересах малолітнього [PERSON], з викладених вище підстав. Відповідно до вимог ст. 154 ЦПК України, суд вважає необхідним скасувати забезпечення позову, яке було застосовано судом при розгляді даної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial