Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

15 березня 2007 року позивач звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи - КП «ДМБТІ», Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/3 частку домоволодіння у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона (у дівоцтві - [PERSON]) з 1962 року постійно мешкає за адресою: [ADDRESS]. На підставі свідоцтв про право на спадщину позивачеві належить 2/3 часток вказаного домоволодіння, решта домоволодіння належить її сестрі,[PERSON]. У жовтні 1991 року померла сестра позивача, зв'язок з якою позивач втратила ще у 1978 році. Лише наприкінці 2006 року позивач дізналася про смерть сестри, отримавши повідомлення з Верхівцевського психоневрологічного будинку-інтернату. Після смерті останньої відкрилася спадщина на її майно. Спадкоємцем першої черги є дочка померлої, [PERSON], проте зв'язок з нею також був втрачений багато років тому. До нотаріальної контори дочка померлої також не зверталася, у зв'язку з чим позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, проте їй було відмовлено через порушення шестимісячного строку та відсутністю документів на підтвердження родинних стосунків з померлою. Зазначені обставини явилися причиною звернення до суду із цим позовом (а.с.а.с. 4 - 7, 36, 39 - 42). 26 червня 2007 року позивач уточнила свої вимоги, звернувши їх до Виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради (а.с.а.с. 56 - 59). 10 вересня 2007 року позивач знову уточнила свої вимоги, зазначивши, що у складі спадкового майна є самовільно побудовані об'єкти. Позивач зазначила в якості третіх осіб Інспекцію ДАБК Дніпропетровської міської ради, ГоловАПУ Дніпропетровської міської ради та додала вимогу про визнання права власності на самочинне майно (а.с.а.с. 96 - 100). 26 жовтня 2007 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи дочку померлої, [PERSON] (а.с. 118). Позивач, її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі. Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник ГоловАПУ Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. 16.01.2008 р. на адресу суду надійшло клопотання третьої особи, відповідно до якого остання просила суд розглянути справу за відсутності її представника. [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» (№ 92 (880) від 15.11.2007 р.) (а.с. 127). Представник КП «ДМБТІ» у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. 20.07.2007 р. на адресу суду надійшло клопотання третьої особи, відповідно до якого остання просила суд розглянути справу за відсутності її представника (а.с. 77). Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився, повідомлявся належним чином. 06.07.2006 р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, відповідно до яких остання просила суд розглянути справу за відсутності її представника (а.с. 66). Представник Інспекції ДАБК Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [INFO] р. народилася мати позивача, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.08.1948 р. бюро ЗАГС Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 824) (а.с. 17). 01 червня 1947 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (мати позивача) та [PERSON](батько позивача), що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 13.09.1949 р. бюро ЗАГС м. Ворошиловськ (актовий запис № 340) (а.с. 14). [INFO] року у подружжя народилася дочка, [PERSON](сестра позивача), про що свідчить копія довідки відділу РАЦС Алчевського міського управління юстиції Луганської області № 6029 від 23.12.2006 р. (актовий запис № 808) (а.с. 16). [INFO] року у подружжя народилася друга дочка, [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.04.1953 р. бюро ЗАГС м. Ворошиловськ Ворошиловградської області (актовий запис № 449) (а.с. 17). 15 листопада 1969 року мати позивача,[PERSON], уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 15.11.1969 р. бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області (актовий запис № 230) (а.с. 23). 11 січня 1975 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.01.1975 р. бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області (актовий запис № 5). [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16.06.1978 р. відділом ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 318) (а.с. 15). 17 квітня 1979 року позивачеві Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], за яким власниками домоволодіння [ADDRESS] у рівних частках стали: чоловік (батько позивача) [PERSON] (1/3 частка), позивач (1/3 частка) та дочка померлої (сестра позивача), [PERSON] (1/3 частка) (а.с. 11). [INFO] року помер вітчим позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії[NUMBER], виданого 06.12.1990 р. відділом ЗАГС Самарського району м. Дніпропетровська (актовий запис № 974) (а.с. 15). У 1991 році позивачеві Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті вітчима позивача, [PERSON], за яким вона стала власником ще 1/3 частки спірного домоволодіння (а.с.а.с. 10, 24). [INFO] року сестра позивача (на той час - [PERSON]) померла у Верхівцевському психоневрологічному будинку-інтернаті, про що свідчить копія листа Верхівцевського психоневрологічного будинку-інтернату № 63 від 20.12.2006 р. (а.с. 13). Після того, як позивач дізналася про смерть сестри, вона звернулася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину на 1/3 частку спірного домоволодіння, яке належало померлій, проте їй було відмовлено через те, що було порушено шестимісячний строк та були відсутні документи на підтвердження родинних стосунків з померлою, що підтверджується письмовими поясненнями Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с.а.с. 51, 66). Той факт, що позивач і померла є рідними сестрами підтверджується всією сукупністю існуючих у справі письмових доказів, а саме: -\~\~\~\~ копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.1979 р., в якому одним зі спадкоємців зазначена дочка померлої (тобто сестра позивача) [PERSON]; -\~\~\~\~ копіями свідоцтва про шлюб батьків позивача, свідоцтва про народження матері позивача, свідоцтва про одруження з [PERSON], в яких зазначено дати та місця народження матері та батька позивача (і її сестри); -\~\~\~\~ копією довідки відділу РАЦС Алчевського міського управління юстиції Луганської області № 6029 від 23.12.2006 р., за якою батьками [PERSON] зазначені батьки позивача; -\~\~\~\~ копією Ф-1 на [PERSON], в якій зафіксовані її дата та місце народження, факт та час зміни прізвища тощо. З 1962 року позивач постійно мешкає у спірному домоволодінні, про що свідчать копія довідки від 12.01.2007 р. Квартального комітету № 16 Самарського району м. Дніпропетровськ, копія домової книги (а.с.а.с. 12, 25 - 35). Під час експлуатації домоволодіння позивач самовільно, без відповідних дозволів та узгоджень, побудувала літню кухню «Б.б.б1.б2», сарай «В», лазню «Ж», прибудову «а-1», прибудову «а1-1», що підтверджується копіями технічних паспортів (а.с.а.с. 19 - 22, 89 - 94, 111 - 116). Згідно з технічним висновком, виконаним ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут», стан будівельних конструкцій спірних (самочинних) об'єктів є нормальним, вони придатні для подальшої експлуатації та відповідають чинним будівельним нормам і правилам (а.с.а.с. 104 - 110). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР, Цивільним кодексом України, Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 р. № 273. В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529, ст. 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, суд доходить висновку про те, що після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець її майна, який прийняв спадщину - позивач. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач на час смерті сестри постійно мешкала у спірному домоволодінні, отже, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР, прийняла спадщину. У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове майно також підлягає задоволенню, оскільки вона прийняла це майно після смерті спадкодавця та є спадкоємцем другої черги (за відсутності спадкодавців першої черги). В силу с ч. 1 ст. 376 ЦК України жилий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт. Згідно з п. 5.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу є самовільним будівництвом. В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва літньої кухні «Б.б.б1.б2», сарая «В», лазні «Ж», прибудови «а-1», прибудови «а1-1» не було отримано відповідних дозволів на проведення будівельних робіт, отже, результат таких робіт є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України. У відповідності з ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самовільно побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці, яка не була йому відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже побудоване нерухоме майно. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач є власником спірного домоволодіння, земельна ділянка під спірним майном виділялася у встановленому законом порядку, виконане самовільне будівництво зроблено із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов і в цій частці.

Outcome: approved