Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

В листопаді 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] разом зі своїм сином 23.09.2007 року звернулись до нього з проханням допомогти підвісити пристрій „мотиль”, що належить на праві власності позивачу, до трактору Т-25, який належить [PERSON]. Позивач погодився і допоміг поставити „мотиль” та підключити його до валу відбору потужності трактора. На момент виконання вказаної роботи трактор стояв без працюючого двигуна і в кабіні трактора нікого не було. Після того, коли позивач разом з відповідачем [PERSON] стояли позаду трактора, його син вскочив в кабіну трактора і запустив двигун, в зв”язку з чим і запрацював „мотиль”. В результаті удару робочої поверхні пристрою позивачу було заподіяно тілесні ушкодження, після чого він потрапив до лікарні. По даному факту проводилась перевірка і була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. В результаті лікування позивачем були витрачені значні кошти на придбання ліків, пального для автомобіля. Загальна сума цих витрат склала - 1574 грн.. Також, посилається на те, що крім матеріальної шкоди, йому була заподіяна і моральна шкода, яку він оцінив в розмірі 5000 грн.. Вважає, що саме [PERSON] своєю недбалістю сприяв неправомірному заволодінню іншою особою - його сином транспортним засобом, який не переконався в безпеці і запустив двигун трактора, в результаті чого позивачу були нанесені тілесні ушкодження. Просив суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів 1574 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди. В грудні 2007 року [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою до [PERSON]., в якій просив відшкодувати моральну шкоду в сумі 6574 грн.. Зазначив, що після того, як син запустив і двигун і запрацював пристрій „мотиль”, він і відповідач стояли позаду трактора, і не тільки [PERSON] була спричинені ушкодження, але і позивачу, адже „мотиль” вдарив його ланцюгами по ногах, після чого він також знаходився на лікуванні. Вимоги відшкодувати матеріальну шкоду в зв”язку з лікуванням він не висував, а лише заявив вимоги про відшкодування моральної шкоди, обгрунтувавши це тим, що він зазнав фізичного болю та страждань у зв”язку з ушкодженням здоров”я, до отримання тілесних ушкоджень він мав інвалідність 2 групи, а після травм стан його здоров”я значно погіршився. Рішенням Ріпкинського районного суду від 17 січня 2008 року позовні вимоги [PERSON]. задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON]. 1574 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 6574 грн.. У задоволенні вимог до [PERSON] відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON]. відмовлено. Суд встановив, що [PERSON] належить на праві власності трактор Т-25, а [PERSON] - „мотиль”, який є саморобним обладнанням, сконструйованим із редуктора картоплезбирального комбайну з приєднаними до нього ціпками, який не реєструється в державній інспекції з технічного нагляду. Цей пристрій працює лише у взаємодії з трактором, тобто він являється джерелом підвищеної небезпеки лише при його приєднанні до трактора. Також, суд встановив, що тілесні ушкодження [PERSON] і [PERSON] були заподіяні внаслідок того, що останній не пересвідчившись в безпеці, дав вказівку [PERSON], який не має прав на управління трактором, завести трактор, в результаті чого він запрацював, що призвело в рух пристрій „мотиль”. Відмовляючи у задоволенні вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд вийшов з того, що вини [PERSON]. в заподіянні шкоди [PERSON] не має. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON]. та задовольнити свої позовні вимоги до останнього. Доводи скарги зводяться до того, що спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] сталося лише з його вини, оскільки він підскочив до працюючого трактора, а після цього, апелянт сам, намагаючись захистити його від удару „мотиля”, що був приєднаний до валу відбору потужності трактора Т-25, що належить останньому, отримав тілесні ушкодження. Вважає, що факт спричинення шкоди не з вини власника трактора підтверджується також матеріалами перевірки Ріпкинського РВ УМВС. Судом неправильно визначений розмір матеріальної шкоди, оскільки, серед квитанцій, які надав [PERSON] є такі, які не свідчать про факт оплати його лікування. Суд визначив, що „мотиль” є джерелом підвищеної небезпеки і належить [PERSON], але не застосував положення ст. 1187 ЦК України, згідно якої шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, на думку [PERSON] шкода має бути відшкодована саме [PERSON]. Крім того, суд не застосував ст. 1188 ЦК, якою встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Оскільки, джерело підвищеної небезпеки належить [PERSON], шкода, яка була завдана саме цим джерелом, має бути відшкодована безпосередньо його власником. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлено з дотриманням норм права, а апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення. Вислухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов”язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Застосовуючи зазначені положення ЦК України, суд першої інстанції вірно і обгрунтовано прийшов до висновку, що „мотиль”, як саморобне обладнання, яке використовується при роботі на тракторі для збивання трави, може являтись джерелом підвищеної небезпеки лише при приєднанні його до трактора, тобто у взаємодії з самим джерелом підвищеної небезпеки, яким і є трактор Т-25, що належить на праві власності [PERSON]. Таким чином, шкода, яка була завдана цим джерелом підвищеної небезпеки [PERSON] і [PERSON], повинна бути відшкодована володільцем джерела, а саме особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом. В зв”язку з цим, доводи [PERSON] стосовно того, що суд не застосував положення ст. 1188 ЦК України, яка встановлює порядок відшкодування шкоди, що завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, і відповідно, не стягнув шкоду з [PERSON]., як ще одного володільця джерела підвищеної небезпеки „мотиля”, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним. Але, не вірним є розмір відшкодування матеріальної шкоди, стягнутої з [PERSON] так як суд не перевірив, які медичні препарати та процедури були призначені позивачу під час лікування та їх вартість. Згідно наданих Центральною районною аптекою № 9 і Ріпкинською ЦРЛ довідки та товарного чеку, [PERSON] були понесені витрати на лікування внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень в сумі 824 грн. 30 коп. Саме в такому розмірі підлягають відшкодуванню позивачу витрати на лікування. З розміром моральної шкоди, апеляційний суд також не погоджується, та вважає, що виходячи із засад розумності та справедливості її розмір підлягає зменшенню до 2500 грн.. На підставі викладеного, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення сум, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]..

Outcome: partial