Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON]. звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк" (надалі ТОВ "Маяк") про розірвання договору оренди землі. На обґрунтування позовних вимог вказав, що 23 червня 2004 року уклав з відповідачем договір оренди належної йому земельної ділянки в розмірі 1,8701 га., розташованої на території Китайгородської сільської ради Царичанського району. Строк закінчення дії договору 23 червня 2008 року. За умовами договору (п. 4-1) орендна плата у грошовому виразі має бути не меншою 2 % вартості орендованої земельної ділянки з урахуванням індексації грошової оцінки сільськогосподарських земель. У відповідності з п. 4-4 договору та ч. 3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції за відповідний рік. Але відповідачем систематично порушуються істотні умови договору щодо визначення розміру орендної плати, індексації, форм платежу, її перегляду. За довідкою Царичанського райвідділу земельних ресурсів грошова оцінка земельної ділянки у 2004 році складала 17997 грн. ( 2 % від цієї суми - 359,94 грн.), а в наступні роки 18625 грн. ( 2 % - 372,50 грн.), індекс інфляції за 2004 рік складає 112,3 %, за 2005 рік - 110,3 %, за 2006 рік - 111,6 %, за 10 місяців 2007 року - 111,2 %. Таким чином, недоплата орендної плати становить 43,20 грн. за 2004 рік, 50,89 грн. - за 2005 рік 98,60 грн. за 2006 рік і 149,97 грн. - за 2007 рік. Окрім того п. 4.1 договору передбачає надання ритуальних послуг безкоштовно в розмірі 150 грн., але, користуючись тим, що в договорі не вказано які саме послуги розуміються під ритуальними (щодо християнських обрядів до свят, щодо весілля, хрещення дитини, похоронів тощо) ці послуги взагалі не надаються і компенсаційні суми в розмірі 150 грн. не сплачуються. Вважає підставою для розірвання договору оренди і ту обставину, що всупереч ст.ст. 15 та 17 Закону України " Про оренду землі" орендар ухиляється від складання акту приймання земельної ділянки, що передається в оренду. Крім того, договір укладено 23 червня 2004 року без зазначення часу його реєстрації і в цьому випадку він укладений з порушенням ст. 19 Закону України " Про оренду землі", у відповідності з якою строк дії договору визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, тобто з урахуванням технологічного циклу в сільському господарстві, розрахованого на один господарський рік. 27 жовтня 2007 року він надіслав попередження директору ТОВ "Маяк" про свій намір припинити дію договору оренди землі та про недопустимість з боку відповідача будь-яких заходів на земельній ділянці під урожай майбутнього року, але відповіді не отримав. Окрім розірвання договору оренди просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену орендну плату в загальній сумі 342 грн. 67 коп., компенсацію за ненадання йому ритуальних послуг за 4 роки в загальній сумі 600 грн. та судові витрати. В подальшому позовні вимоги змінив, просив розірвати договір оренди та стягнути з відповідача суму недоплаченої орендної плати 342 грн. 67 коп. і судові витрати ( а. с. 16-17). У попередньому судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні представники позивача та сам позивач змінені позовні вимоги теж підтримали і просили на підставах, зазначених у позовній заяві, розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з ТОВ "Маяк" на користь [PERSON]. 342 грн. 67 коп. недоплаченої суми орендної плати за 2004 - 2007 роки та судові витрати по справі. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що викладені у позовній заяві підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки не відповідають дійсності. Договір між позивачем та ТОВ "Маяк" був укладений у відповідності з чинним законодавством, зареєстровано в реєстрі згідно відмітки Китайгородської сільської ради, відповідач не ухилявся від складання акту приймання-передачі землі, а навпаки, [PERSON]. на пропозиції підписати акт посилався на свою зайнятість, орендна плата також сплачувалася згідно умов договору. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 23 червня 2004 року між позивачем [PERSON]. та відповідачем ТОВ "Маяк" було укладено договір оренди належної позивачеві землі в кількості 1,8701 га, розташованої на території Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Строк дії договору закінчується 23 червня 2008 року. Ця обставина викладена у позовній заяві [PERSON]. і в судовому засіданні не заперечується сторонами. Не заперечується в судовому засіданні і та обставина, що на протязі 2004 - 2007 років відповідач отримував орендну плату, У позовній заяві та в судовому засіданні позивач зазначив, що отримував лише зерно в якості орендної плати і то не в повному обсязі, а представник відповідача пояснила, що окрім зерна, яке позивач отримав повністю, [PERSON]. різницю між оплатою зерном та нарахованою сумою орендної плати отримував грошима. Усе вказане вище свідчить про те, що між сторонами дійсно був укладений 23 червня 2004 року договір оренди земельної ділянки, відповідач нею користувався на протязі 2004 - 2007 років і користується на даний час, оскільки позивач просить розірвати договір оренди, а до моменту подачі позовної заяви 28.11.2007 року отримував орендну платі і, на думку суду, претензій до відповідача не мав, оскільки звернувся до суду з позовом більш ніж через три роки з моменту укладання договору. За вказаних обставин суд не приймає до уваги пояснення [PERSON]. в тій частині, що він недоотримав орендну плату, зерно отримав частково, гроші не отримував взагалі і надає перевагу доводам представника позивача над його доводами. За клопотанням представника відповідача до матеріалів цивільної справи були залучені копії відомостей на видачу сільськогосподарської продукції та виписки з журналу обліку видачі паїв за 2004 - 2007 роки, з яких вбачається, що [PERSON]. протягом 2004-2007 років отримував зерно пшениці, ячменю, тритікалів, кукурудзи, гроші, йому завозилася солома ( а. с. 62 - 74). При перевірці вказаних матеріалів [PERSON]. поясняв, що частину вказаного зерна та соломи він отримав, про частину не пам'ятає, а частину не отримував, в тому числі і гроші. За таких обставин, коли позивач не пам'ятає чи отримував він сільськогосподарську продукцію, чи ні, суд не може прийти до висновку, що він дійсно її не отримував, а тому приходить до впевненості, що він у повному обсязі отримав орендну плату за оренду земельної ділянки. У виписках з журналу обліку видачі паїв за 2004 - 2007 роки зазначено, що кожного року йому нараховувалося по 359 грн. 94 коп., як і зазначено у його позовній заяві. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача в тій частині, що при розрахунках з позивачем не враховувались сорт та класність зерна, оскільки позивач на протязі майже чотирьох років отримував вказане зерно, не скаржився на його якість і з позовом про розірвання договору оренди землі, як зазначено вище, звернувся більш як через три роки.. Судом у позивача та його представників у судовому засіданні вияснялося питання про можливість зміни предмету та підстави позову шляхом звернення до суду з позовом про визнання договору оренди недійсним, але вони позовні вимоги не змінили, наполягають на своїх вимогах про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення недоплаченої орендної плати і судових витрат. За вказаних обставин суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу за позовом [PERSON]. до ТОВ "Маяк" лише в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Першою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки позивач та його представники вважають те, що відповідач систематично порушує істотні умови договору щодо визначення розміру орендної плати, індексації, форм платежу, їх перегляду. Як у позовній заяві позивач, так і в судовому засіданні позивач та його представники зазначали, що згідно п.п. 4-4 та 4-1 договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції за відповідний рік та цей розмір має бути не меншим 2 % вартості орендованої земельної ділянки з урахуванням індексації грошової оцінки сільськогосподарських земель. За довідкою Царичанського райвідділу земельних ресурсів грошова оцінка земельної ділянки [PERSON]. становила: у 2004 році 17997 грн., у наступні роки 18625 грн., індекс інфляції становив: у 2004 році 112,3 %, у 2005 році - 110,3 %, у 2006 році - 111,6 % та за 10 місяців 2007 року - 111,2 %. За таких обставин вважають, що відповідач не доплатив позивачеві орендної плати : за 2004 рік 43 грн. 20 коп., за 2005 рік - 50 грн. 89 коп., за 2006 рік - 98 грн. 60 коп. і за 2007 рік - 149 грн. 97 коп., а всього 342 грн. 67 коп., які вони і просять стягнути з відповідача на користь позивача. Представник відповідача позовні вимоги в цій частині не визнала і пояснила, що розмір орендної плати вирахувано вірно і заборгованості по орендній платі відповідач перед позивачем не має. Якщо звернутися до позовної заяви, то в ній зазначено, що у 2004 році розмір орендної плати з урахуванням вартості земельної ділянки 17997 грн. повинен становити 359 грн. 94 коп. (а.с. 3-4, 5-6, 16-17). З наданого позивачем та залученого до справи за клопотанням представника відповідача договору ( п. 4-1) вбачається, що розмір орендної плати є договірним, орендна плата сплачується орендарем у вигляді сільськогосподарської продукції, або послуг, або грошей і загальний грошовий розмір орендної плати складає 359 грн. 94 коп. ( а.с. 7, 59). Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем розмір орендної плати за 2004 рік вирахувано правильно і він співпадає з розрахунками позивача. Відповідно до п. 4-3 договору у разі необхідності за домовленістю сторін розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати можуть змінюватись, що встановлюється додатковою угодою. Такої додаткової угоди суду не надав ні позивач, ні представник відповідача. Позивач також не надав доказів того, що звертався до позивача, як власник земельної ділянки і, на думку суду, зацікавлений у збільшенні розміру орендної плати, оскільки вартість земельної ділянки збільшилась. Так як він цього не зробив, суд вважає, що відповідач правомірно продовжив у послідуючі роки ( 2005, 2006 та 2007) нараховувати орендну плату у такому ж розмірі, як нараховував і в 2004 році. Цю орендну плату позивач отримав повністю, про що викладено вище. Враховуючи вказане, суд вважає, що дана підстава є надуманою і саме з цієї підстави розірвання договору оренди земельної ділянки неможливе. Другою підставою для розірвання договору оренди землі позивач та його представники вважають те, що всупереч вимогам ст. ст. 15 та 17 Закону України " Про оренду землі" орендар ухиляється від складання акту приймання земельної ділянки, що передається в оренду. Жодна із сторін ні в попередньому, ні в судовому засіданні суду не надала акт приймання-передачі земельної ділянки. При цьому позивач наголошує не тому, що відповідач відмовляється від складання такого акту, а представник відповідача вказує на те, що позивач на неодноразові прохання підписати акт посилається на свою зайнятість, тобто він відмовляється від підписання акту. З цього суд робить висновок про те, що акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду не складався і ніким не підписувався. Цю обставину фактично в судовому засіданні підтвердили і сторони, але ця обставина, на думку суду, для вирішення питання про розірвання договору оренди значення не має з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України " Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року із змінами та доповненнями станом на 1 січня 2004 року невід'ємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі об'єкта оренди. Відповідно до ч. 2 ст. 15 цього Закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Стаття 17 вказаного Закону, на яку посилається позивач, передбачає передачу об'єкта оренди орендарю за актом приймання-передачі. Як було вказано вище, позивач та його представники в судовому засіданні відмовилися ставити питання про визнання договору оренди недійсним і суд розглядає цивільну справу лише в межах заявлених позовних вимог, тобто про розірвання договору оренди. Суд вважає, що відсутність акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду може служити підставою для визнання договору недійсним, як зазначено в Законі, і не може служити підставою для розірвання договору оренди. Більш того, земельна ділянка фактично була передана відповідачу в користування, він нею користувався і сплачував позивачеві орендну плату, проти чого не заперечує сам позивач і об'єктивно матеріалами справи, а тому суд вважає, що і за даної підстави договір оренди не може бути розірвано. За вказаних вище обставин суд не визнає і підставу позивача про те, що договір укладено 23 червня 2004 року без зазначення часу його реєстрації і в цьому випадку він укладений з порушенням ст. 19 Закону України " Про оренду землі", у відповідності з якою строк дії договору визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, тобто з урахуванням технологічного циклу в сільському господарстві, розрахованого на один господарський рік, оскільки дана підстава може служити підставою для визнання договору недійсним, а таке питання перед судом не стоїть. Суд не приймає до уваги і доводи представника позивача в тій частині, що договір оренди земельної ділянки не зареєстровано, а тому він укладений з порушенням чинного законодавства з тих підстав, що в судовому засіданні до матеріалів справи був приєднаний екземпляр договору, наданий представником відповідача, в якому зазначено, що договір № 173 між позивачем та відповідачем зареєстровано в Китайгородській сільській раді Царичанського району 23 червня 2004 року за № 123 ( а. с. 58-61). За вказаних обставин суд вважає, що [PERSON]. у позові слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed