overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області, в якому просить визнати неї власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, в порядку спадкування за законом, що знаходиться по [ADDRESS]після смерті її чоловіка [PERSON]., який помер[INFO] року. Заявлений позов обґрунтовувався тим, що вона, перебуваючи в шлюбі, при житті чоловіка, збудували вказане житло на виділеній ним земельній ділянці під будівництво. Однак за життя вони, правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встигли виготовити. Позивачка фактично успадкувала житло, володіє та користується ним. В судовому засіданні позивачка [PERSON]позовні вимоги підтримала, просить них задовольнити з підстав викладених в поданій до суду заяві. Представник відповідача - Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області сільський голова Федоришин М.В., заявлений позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтв про смерть слідує, що чоловік позивачки[PERSON] помер[INFO] року. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї - частини 1, 3 ст.1268 ЦК України. Достовірність доводів позивачки підтверджується довідкою виданою Прохідською сільською радою Ратнівського району Волинської області, з якої встановлено, що власником житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]був чоловік позивачки, яка після смерті чоловіка фактично вступила в володіння та користування спадковим майном. Будь-які інші докази, спростовуючі встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачкою, які підтверджені письмовими доказами, в матеріалах справи відсутні та судом не здобуто, а тому позов [PERSON]підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею - 3,81804 га, розташовану на території Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] В судовому засіданні позивач, підтримуючи свої позовні вимоги пояснив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Померлої крім іншого майна належав державний акт про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний акт був ним загублений в період оформлення спадщини, в зв'язку з чим він розмістив у районній газеті «Вісті Балаклійщини» відповідну публікацію. Представник відповідача в судове засідання надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], померлої [INFO], на підставі державного акту на території Вербівської сільської ради належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,81804 га. Після її смерті позивачу відкрилося право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку. Згідно заповіту все своє майно померла заповіла позивачу. У встановлений строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але під час її оформлення загубив державний акт про право власності на земельну ділянку. В зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на земельну ділянку він розмістив відповідну публікацію в районній газеті «Вісті Балаклійщини». Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст.1268 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця за заповітом, на спадщину, а саме на земельну ділянку, що залишилась після смерті [INFO]його бабусі, [PERSON] Ствердження позивача про наявність спадщини найшли своє підтвердження в матеріалах цивільної справи. Суд приймає до уваги наявність заповіту спадкодавця від 15.03.2005 року на користь позивача. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Балаклійська філія ВАТ “Харківгаз“ звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за газопостачання в розмірі 589 грн. 37 коп., вказуючи на те, що відповідач користувалась природним газом, але абонентську плату вносила несвоєчасно та не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість на вказану суму. Представник позивача в судове засідання надав письмову заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач надала в судове засідання заяву, згідно якої позов визнала, просила розглянути справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можна постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]мешкає в [ADDRESS], є абонентом Балаклійської філії ВАТ «Харківгаз», на її ім'я відкрито особовий рахунок №[NUMBER] і укладений договір про надання послуг на газопостачання, згідно умов якого абонент повинен своєчасно оплачувати спожитий природний газ. В зв'язку з невиконанням своїх обов'язків у [PERSON] станом на 01.02.2008 року утворилась заборгованість у розмірі 589 грн.37 коп. У відповідності до ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку наймач зобов'язаний вносити своєчасно в установленому порядку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртним, вчиняє сварки, застосовує до неї та до дітей фізичне насильство. Відповідач позов визнав і підтвердив зазначені позивачем обставини. Відповідно до ст. 112 СК України, ч.4 ст. 130, ч.4 ст.174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони 29.09.1987р. зареєстрували шлюб у виконкомі Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 15. Від шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей. Сторони дійшли згоди, що діти після розірвання шлюбу будуть жити з матір'ю. Відповідно до п. 5.4 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 52/5 від 18.10.2000, згідно з п/п. б) п.5 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито”, суд покладає на сторони обов'язок оплатити держмито в розмірі по 8 грн. 50 коп. при реєстрації розлучення в органах РАГС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, у квітні 2006 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, так як відповідач проживав з сім'єю тільки декілька місяців на рік, часто виїжджав із м. Дніпродзержинська, що сприяло виникненню суперечок між ними, вона самостійно повинна була вирішувати всі проблеми сімейного життя, самостійно виховувати дитину, вважає, що її сім'я існувала формально, тому, на її думку, шлюб зберегти не можна, відновлювати сімейно-шлюбні відносини вона наміру не має, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачем до судового розгляду справи була надана заява, в якій вона зазначили, що підтримує свій позов про розірвання шлюбу з [PERSON] у повному обсязі, просить шлюб між ними розірвати та ухвалити рішення у її відсутність в зв'язку з її зайнятістю по роботі. Відповідачем до судового розгляду справи також була подана заява про визнання ним позову у повному обсязі, з клопотанням розглядати справу по суті та ухвалити рішення про задоволення позову у його відсутність. Суд, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження свого позовних вимог (свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження дітей), вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 759 ( а.с.4), сторони у справі дійсно знаходяться у вперше зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 5). У квітні 2006 року сторони припинили сімейно - шлюбні відносини, так як відповідач проживав з сім'єю тільки декілька місяців на рік, часто виїжджав із м. Дніпродзержинська, що сприяло виникненню суперечок між сторонами, позивачка самостійно повинна була вирішувати всі проблеми сімейного життя, самостійно виховувати дитину. Майнових питань між сторонами не має. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження та відновлення сім'ї сторін не можливо та не доцільно, і даний шлюб підлягає розірванню, а позов задоволенню у повному обсязі; витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, належить стягнути з відповідача, звільнив позивачку від сплати державного мита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Львівський навчально-виховний комплекс Бериславського району, що діє в інтересах [PERSON]. звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON]. В обґрунтування заяви посилаються на те, що [PERSON]. проживала на території[ADDRESS]з дня свого народження. На протязі семи років вона на території села не проживає, виїхала у невідомому напрямку, жодного разу дитину не відвідала, ніяким чином її не підтримувала. За даними Бериславського відділення громадянства та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області та за повідомленням адресно-довідкового сектора ВГІРФО УМВС України в Херсонській області [PERSON]. зареєстрована в[ADDRESS]. Згідно довідки, виданої виконкомом Львівської сільської ради, [PERSON]. протягом останніх семи років на території ради не проживала і в селі не з'являлась. Просили суд визнати [PERSON] безвісно відсутньою. Визнання її безвісно відсутньою обґрунтовують тим, що [PERSON] необхідно надати статусу "дитина, позбавлена батьківського піклування". У судовому засіданні представник заявника Жиронкіна Т.І. доводи зави підтримала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]. в місті її постійного проживання у [ADDRESS]протягом семи років підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно довідки виконкому Львівської сільської ради № 02-24/35 від 27.02.2008 року [PERSON]. дійсно зареєстрована на території сільської ради, протягом останніх семи років на території ради не проживала і в селі не з'являлась, на даний момент її місцезнаходження невідоме (а.с. 7). Згідно повідомлення адресно-довідкового сектора ВГІРФО УМВС України в Херсонській області (а.с. 8) [PERSON]. зареєстрована на в [ADDRESS] Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON]. були у 2001 році, то початком її безвісної відсутності слід вважати 1 січня 2002 року. Задоволення заяви служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації має для [PERSON]. юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]. безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON]. просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON],[INFO]в розмірі 200 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. зменшила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання дитини в розмірі 180 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до його повноліття. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON]. від якого має одного сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач участі в його утриманні не приймає і не надає ніякої матеріальної допомоги, в зв'язку з чим вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідач [PERSON]., який був допитаний в порядку судового засідання, позов не визнав, заперечує проти сплати аліментів оскільки не працює, крім того пояснив, що надає допомогу на утримання сина. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину. Згідно наданих суду довідок дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, тому враховуючи всі обставини справи, майновий стан [PERSON]. положення ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 180 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. Мотивуючи свою заяву, вказує, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 2006 р., від якого мають одну неповнолітню дитину. Після народження дитини вони припинили шлюбні відносини з причини подружньої невірності відповідача, недостойної поведінки його в сім»ї. Відповідач позов визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 2006 р., від якого мають одну неповнолітню дитину. Влітку 2007 р. вони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на сімейне життя. Виходячи з вказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше перебування сторін в шлюбі суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, сторони до збереження сім»ї не прагнуть, шлюб носить формальний характер. Спору щодо виховання та утримання дитини між сторонами не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 1996 року, від якого мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку, в зв”язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі - по 200 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач позов визнає. Допитаний в порядку судового доручення, відповідач пояснив, що сплачувати аліменти на дитину згоден. В теперішній час ніде не працює. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1996 року,від якого мають одну неповнолітню дитину, яка в теперішній час знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів у твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним, тимчасово не працює, постійного заробітку не має. Враховуючи майновий стан [PERSON]., положення ст.182 ч.2 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача на дитину у твердій грошовій сумі - по 200 грн., що відповідає вимогам сімейного законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить розірвати шлюб, посилаючись на те , що сім”я фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, внаслідок чого відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам . В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить розірвати шлюб, так як подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, надав суду письмове клопотання, просить розірвати шлюб так як позов визнає, розглянути справу у його відсутність, а тому суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність відповідача, на підставі наявних доказів. Заслухавши позивачку, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді, так як примирити сторони і зберегти сім”ю неможливо, визнання позову відповідачем не суперечить інтересам сторін, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу з 20 грудня 2003 року ,мають спільних дочку [PERSON],[INFO]. В сім»ї відсутні взаєморозуміння, почуття і повага один до одного, а тому сім»ї фактично не існує, збереження сім”ї суперечить інтересам позивачки . Визнання позову відповідачем не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає до задоволеня.. Вищенаведене підтверджується показаннями відповідача, заявою відповідача про визнання позову, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини. Згідно ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.174 ЦПК України суд, при наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивачка звільнена від сплати судового збору, просить покласти на відповідача витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

12 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначає, що 11 червня 1983 року в Тишківській сільській раді, Добровеличківського району, Кіровоградської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 20. Від сумісного проживання мають двох дітей [PERSON] 1983 року народження та [PERSON] 1985 року народження. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сімейне життя не складається. Останніми роками між ними постійно виникають конфлікти на побутовому грунті, не находять спільної мови, що призводить до сварок та суттєвих розбіжностей між ними. Перспектив на поновлення сім'ї не має. З цього приводу втратили всяку надію на поліпшення становища. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить шлюб розірвати, на примирення не погоджується. У зв'язку з тим, що відповідач в судове засідання не з'явився, просить справу слухати очно. Відповідач в судове засідання не з”явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином , причину неявки та заперечень суду не надав. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , тому можливо розглянути справу по суті у відсутності відповідача . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 11 червня 1983 року в Тишківській сільській раді Добровеличківського району, Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб актовий запис № 20. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] 1983 року народження та [PERSON] 1985 року народження. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами почали виникати сварки на побутовому грунті , все це переростало у конфлікти і сторони спільне проживання припинили два роки назад. Їхній шлюб носить чисто формальний характер. Враховуючи те, що сторони в даний час подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, відносини між ними фактично стали не дружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім'ю [PERSON] зберегти немає можливості, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до положення ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved