Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в неї народився син - [PERSON]. В свідоцтві про народження батько був вказаний з її слів, оскільки з [PERSON] вона у шлюбі не перебувала, спільне господарство не вела і разом не проживала. З того часу [PERSON]. про дитину не турбується, не відвідує, матеріальну допомогу на утримання не здійснює, аліменти не платить. З моменту народження сина обов'язок по вихованню та утриманню лежить повністю на ній. Про місце реєстрації та проживання [PERSON]. їй нічого не відомо. 8 червня 2007 року уклала шлюб з громадянином Швейцарії [PERSON], який опікується її сином та матеріального його забезпечує. Для створення нової повноцінної сім"ї їй необхідно виїхати з сином за кордон до чоловіка, але цьому стоїть на перепоні відсутність згоди батька дитини. На підставі викладеного, просить надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснивши, що з метою забезпечення прав неповнолітньої дитини, яка має виховуватися в повноцінній сім*ї, доцільно надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, за таких обставин, коли батько дитини у свідоцтві про народження записаний зі слів матері, дитиною не опікується, вихованням та матеріальним забезпеченням сина не займається, місце його перебування невідомо. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим повторно 07.02.2008 року керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно свідоцтва про народження дитини, довідки заступника начальника Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області-начальника відділу РАЦС від 04.03.2008 року відомості про батька дитини [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З моменту народження дитини [PERSON]., участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає, аліменти на утримання дитини позивачка не стягує, жодних претензій матеріального характеру до батька дитини не має, місце його перебування невідомо. 08 червня 2007 року позивачка уклала шлюб з громадянином Швейцарії [PERSON] і в теперішній час оформляє документи на виїзд з дитиною за кордон до свого чоловіка, проте відсутність згоди батька дитини є перешкодою в цьому. Оскільки згідно чинного законодавства України про порядок виїзду неповнолітніх дітей за кордон необхідна нотаріально засвідчена згода не це батьків, а отримати таку згоду від батька дитини неможливо через відсутність відомостей про місце його перебування, суд, враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини справи та позицію представника органу опіки та піклування вважає можливим надати такий дозвіл. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-Х11,

Outcome: approved