Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачі [PERSON]., [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON]., третьої особи Ільцівської сільської ради про повернення самовільно захоплених земельних ділянок, зобов'язати відновити стан земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні ними. В судовому засіданні довірена особа [PERSON]. - [PERSON]. заявлений позов підтримала суду пояснила, що рішенням Ільцівської сільської ради її сім'ї було виділено земельну ділянку розміром 0,01 га під будівництво гаража із вільного земельного фонду сільської ради на присілку Голиці. У 2007 році вони отримали Державний акт про право власності на надані земельні ділянки та отримали дозвіл на будівництво гаражів. Згідно рішення Ільцівської сільської ради, забудову земельної ділянки слід розпочати протягом двох років, їх земельна ділянка знаходиться поруч із земельною ділянкою [PERSON]. як суміжні користувачі. Однак, з квітня 2007 року на земельних ділянках які є їх власністю згідно Державних актів [PERSON]. почав будувати спортивний дитячий майданчик. Він вже побудував турніки, бум, качелі та завіз будівельні матеріали. На їхні неодноразові прохання припинити будівництво та забрати всі будівельні матеріали відповідач відповідає відмовою мотивуючи тим, що будівництво дитячого спортивного майданчика йому дозволила сільська рада. Але в підтвердження не надає жодних рішень сільської ради про надання йому саме цих земельних ділянок та про делегування йому повноважень договором чи рішенням сільської ради на будівництво дитячого спортивного майданчика для потреб села. Ми розуміємо, що будівництво спортивного майданчика необхідне, але не за рахунок наших земельних ділянок. Наші сім'ї дійсно приймали участь у будівництві спортивного дитячого майданчика , але цей майданчик знаходився вище наших земельних ділянок. На наше звернення до Ільцівської сільської ради про на підставі яких рішень ведеться [PERSON]. будівництво дитячого спортивного майданчика, нам відповіли що за усним зверненням. Просить позов задовольнити. Зобов'язати [PERSON]. повернути їм самовільно зайняті ним земельні ділянки, площею 0,01 га згідно Державного акта що розміщені на присілку Голиці с.Ільці.та зобов'язати відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення їх прав та забрати збудовані ним споруди і будівельні матеріали з цих земельних ділянок. Зобов'язати [PERSON]. не чинити їм перешкоди у користуванні земельними ділянками площею 0,01 га кожна та стягнути з відповідача на їх користь в рівних частинах судові витрати у розмірі 136 грн. Позивачка [PERSON]. позов підтримала, суду дала аналогічні пояснення довіреної особи [PERSON]., просить позов задовольнити. Довірена особа на стороні відповідача [PERSON]. позовні вимоги позивачів не визнав, суду пояснив, що рішенням другої сесії 111 скликання Ільцівської сільської ради від 07.05.1998 року за заявою жителів села Ільці прис. Голиці - виділено земельну ділянку в розмірі 0,06 га для дитячого спортивного майданчика. Будівництво майданчика було погоджено із сільською радою на вільній земельній ділянці сільської ради, яка прилягає до земельної ділянки яку орендує ПВКП «Квадро» керівником якої являється він, [PERSON]. Так як батько [PERSON]., є активістом села, то сесія сільської ради доручила йому керувати будівництвом цього спортивного майданчика. На виготовлення проектної документації у сільській ради не має коштів, а тому він, як керівник фірми, почав надавати спонсорську допомогу при облаштуванні цього спортивного майданчика для потреб сільських дітей. При будівництві цього майданчика приймали участь і позивачі виконуючи певні роботи. Про облаштування цього майданчика вирішувались питання і на рівні районної ради та райдержадміністрації. Як надавалась земельна ділянка на території спортивного майданчика позивачам, йому невідомо, але позивачі почали вимагати усунути споруджені основи під бумом, гойдалками та іншими спорудами мотивуючи тим, що в них є державні акти на право власності на землю під будівництво гаражів. Позов не визнає, просить в позові відмовити. Сільський голова с.Ільці Мішаріна К.О позов не визнала, суду пояснила, що дійсно в 1998 році на присілку Голиці за заявою жителів, які просили виділити 0,15 га під облаштування спортивного майданчика, було сесією сільської ради виділено 0,06 га для цих цілей та доручено старшому активістові села, розуміючи, що буде допомагати йому і син, обладнати дитячий спортивний майданчик на присілку Голиці на земельній ділянці що прилягає до земельної ділянки яка орендується ПВКП «Квадро». Дорослі жителі будинків прилеглих до цієї землі, почали активно допомагати в спорудженні цього майданчика. Приймали участь у будівництві і члени сім'ї позивачів. Для виготовлення документації під дитячий спортивний майданчик та стадіон у сільської ради немає коштів, а тому документально це не оформлялось. Рішенням виконкому сільської ради в травня 2003 року дійсно надано дозвіл на будівництво гаражів позивачам, але в рішенні вказано «дозволити будівництво гаража на земельній ділянці, що знаходиться за адресою с.Ільці прис. Голиці і є у його володінні (користуванні) та виготовити проектно-кошторисну документацію на будівництво. При виділенні в натурі цієї землі представник сільської ради не був, документи виготовляли проектанти. Державні акти підписувала вона, однак вона не може знати по кожному державному акту місце розташування земельної ділянки. Генплан попереднього погодження для будівництва гаража не відповідає схемі ділянки з трасами рекомендованого інженерного забезпечення, а тому на даний період гаражі повинні були будувати поза автобусною зупинкою, а по документах позивачів ці гаражі виходять на дитячий спортивний майданчик, про що сесією таке не погоджувалось. Просить в позові відмовити так як їх позовні вимоги не доведені. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків прийшов до висновку , що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є депутатом Ільцівської сільської ради протягом декількох скликань і знає, що в травні 1998 року вирішувалося питання про надання громаді села прис. Голиці земельної ділянки під облаштування дитячого спортивного майданчика. [PERSON]. був присутнім на сесії сільської ради і на громадських засадах керувати цим будівництвом депутати одноголосно доручили активісту [PERSON]. В 2000-му році почали облаштовувати цей дитячий спортивний майданчик де приймала участь і її сім'я у виконанні певних робіт, а також помагали працювати і члени сімей позивачів. Земельну ділянку під будівництво гаражів надавали за огорожею спортивного майданчика на невеликому трикутнику розміром 6х4 м. для кожного гаража, хоча в рішенні вказували по 0.01 га. Свідок [PERSON]. суду ствердив, що являється депутатом Ільцівської сільської ради і при вирішенні питання облаштування дитячого спортивного майданчика депутати одноголосно проголосували виконувати цю роботу [PERSON]., а коли надавали земельну ділянку під гаражі [PERSON]. та [PERSON]. то спортивний майданчик вже існував і був огороджений, там залишився вільної земельної ділянки невеликий клаптик землі як трикутник і там надавали по 0,01 га під будівництво гаражів, тобто по розмірах 6х4 м. кожному із позивачів позаду автобусної ,а не на спортивному майданчику, де тепер претендують позивачі. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що вона була присутня коли проводилася розбивка під гаражі [PERSON]. та [PERSON]. При цьому була присутня і [PERSON]. Позаді автобусної зупинки позивачам надавалась земельна ділянка розміром по 6 х 4 м та надано дозвіл на виготовлення проектно-пошукових робіт. Ці гаражі дійсно виходили на територію спортивного майданчика. В судовому засіданні встановлено що до винесення Ільцівською сільською радою рішення про надання земельної ділянки під будівництво гаражів позивачам в 2002 році, така земельна ділянка була виділена громаді села Ільці присілок Голиці в 1998 році для облаштування дитячого спортивного майданчика де залишився незначний розмір земельної ділянки як вільний земельний фонд сільської ради. На виділеній земельній ділянці в 1998 році розпочато [PERSON]. як делегованою особою сільської ради, облаштування дитячого спортивного майданчика за участю громадян цього села. При вирішенні питання надання земельної ділянки позивачам під будівництво гаражів, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування мав право прийняти рішення про припинення права користування земельною ділянкою громадою села під об лаштованим дитячим спортивним майданчиком лише в порядку з підстав і за умов передбачених ст. 140-149.ЗК України. У випадках визначених цими нормами, припинення права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України: шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. судом розглядаючи позов про захист прав землевласників та землекористувачів перевірено законність рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки позивачам без вилучення у відповідачів в установленому порядку і за наявності для цього підстав прийшов до висновку , що облаштування дитячого спортивного майданчика було до надання земельних ділянок позивачам, а тому на той момент облаштування спортивного майданчика права позивачів не були порушені. Крім того встановлено, що [PERSON]. самовільно не займав земельні ділянки позивачів та не чинить перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою, а тому підстав для задоволення позову немає. Позовні вимоги позивачами в судовому засіданні не доведені. На підставі ст. 373,391 ЦК України, ст. ст.78,90, 140-149,152,153,158,211,212 ЗК України ,

Outcome: dismissed