Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

У лютому місяці 2008 року позивач [PERSON], звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що в 1996 році він позичав відповідачу кошти в сумі 7150 гривень , які останні зобов'язувався повернути до 31 грудня 2000 року. Але по закінченню терміну, вказаного в розписці, кошти позивачу не були повернуті. Відповідно до розписки від 10 грудня 2002 року, відповідач обіцяв повернути позивачу борг частинами в розмірі по 20 доларів США щомісячно, до повного повернення боргу. Згідно акту звірки розрахунків станом на 15 січня 2003 року, сума боргу відповідача [PERSON]. складала 1270 доларів США або 6413 гривень, тобто частина боргу в сумі 737 гривень позивачу була повернута. В період з 2001 року по 2008 рік, всього позивачу було повернуто борг в сумі 838 гривень. Станом на 01 лютого 2008 року залишився невиплачений борг в сумі 6312 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити борг, при цьому відповідач постійно обіцяв його повернути, але до цього часу грошей позивач не отримав. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг в сумі 6312 гривень, та відшкодувати витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 63 гривні, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що в 1996 році він позичав відповідачу [PERSON]. кошти в сумі 7150 гривень, які [PERSON]. зобо'язувався повернути до 31 грудня 2000 року, про що свідчить розписка від 24 липня 2000 року. Але відповідач повернув тільки частину боргу в сумі 838 гривень, решта боргу в сумі 6312 гривень залишається не виплаченою до цього часу. Просив стягнути з відповідача борг в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. з позовними вимогами згідний, суду пояснив, що борг буде сплачувати частинами, поскільки в повному обсязі сплатити борг в нього не має фінансової можливості. Суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в 1996 році позивач позичив відповідачу [PERSON]. кошти, в сумі 7150 гривень, які останній зобов'язувався повернути позивачу до 31 грудня 2000 року, про що свідчить розписка від 24 липня 2000 року. Але по закінченню терміну, визначеною в розписці, кошти позивачу не були повернуті. Відповідно до розписки від 16 грудня 2002 року відповідач обіцяв повернути позивачу борг частинами в розмірі по 20 доларів США щомісячно, до повного повернення боргу. Згідно акту звірки розрахунків станом на 15 січня 2003 року сума боргу відповідача [PERSON]. складала 1270 доларів США або 6413 гривень, тобто частина боргу в сумі 743 гривні, позивачу була повернута. Розпискою від 26 січня 2005 року відповідач зобов'язувався повернути борг частинами в розмірі 20 доларів США щомісячно, до повного погашення боргу. Станом на 26 січня 2005 року сума боргу зменшилась і складала 1250 доларів США, або 6312 гривень. В період з 2001 року по 2008 рік позивачу було повернуто борг в сумі 838 гривень. Станом на 01 лютого 2008 року залишився невиплачений борг в сумі 6312 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити борг, але конкретних дій спрямованих на забезпечення реального погашення боргу з боку відповідача, окрім обіцянок, не вживалось. Відповідно до ст. 828 ЦК України, договір позики може укладатися як в усній, так і в письмовій формі. Якщо договір укладається в письмовій формі, його укладення може бути здійснене як у формі окремої угоди, так і шляхом обміну листами, телеграмами, тощо. Розписки підписані відповідачем є документами, що підтверджують укладення договору. Всупереч цьому відповідач не виконав зобов'язання, щодо повернення боргу, в повному обсязі. Таким чином є всі правові підстави для стягнення боргу з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved