Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-06 00:00:00

В липні 2007 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось з позовом до суду з вимогою стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 1174, 37 грн. У вересні 2007 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою з вимогою стягнути з ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" 50 000 грн. моральної шкоди. В своїй заяві позивач за первісним позовом вказав, що відповідачі, які проживають у [ADDRESS], що належить останнім на праві приватної власності, не сплачують регулярно кошти за надання їм послуг у вигляді опалення та гарячого водопостачання. В зв'язку чим, відповідачі за період з 01.08.2005 року по 01.06.2007 року заборгували підприємству 1174 грн. 37 коп.3а надані йому послуги. В підтвердження своїх позовних вимог, позивач представив до суду розрахунок заборгованості на зазначену в позові суму. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позов підтримала та крім того пояснила, що підприємство, хоч і не укладало з відповідачами ніяких угод, з вини останніх, разом з тим, на протязі вказаного вище періоду постійно надавало населенню послуги з теплопостачання у вигляді опалення і гарячого водопостачання, в тому числі і відповідачам, а тому просила суд стягнути з відповідачів на їх користь вказану у позові суму заборгованості, розрахунок якої виконано відповідно до діючих раніше та існуючих на даний час правил і тарифів. Крім того, пояснила, що заборгованість відповідачів перед позивачами по опаленню складає 979 грн. 29 коп., а по гарячому водопостачанню становить 195 грн. 08 коп., та просила стягнути судові витрати. Проти зустрічного позову заперечувала повністю. Відповідач [PERSON], який також представляв в суді інтереси інших відповідачів, в своїх запереченнях та в судовому засіданні позов не визнавав, посилаючись на те, що ніяких угод з позивачем відповідачі не укладали, ніяких цивільно-правових відносин між ними не існує, а тому, відповідачі не мають перед позивачем ніяких обов'язків щодо оплати з послуг теплопостачання. Крім того, пояснив відповідач, що послуги, які надавались йому відповідачем, не відповідали існуючим вимогам та нормам, до листопада 2006 року його сім'я не проживала в квартирі, яка належить їм на праві власності, а його син в період з 14.09.2005 по 14.09.2006 року проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України, а тому, не користувався наданими послугами. В своєму зустрічному позові та в судовому засіданні [PERSON] вказав, що фактично почав користуватись послугами відповідача з листопада 2006 року і з цього ж часу почав сплачувати за надані йому послуги з теплопостачання. Посилаючись на те, що протизаконними діями відповідача грубо порушувались правила надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, що перешкоджало його активному громадському та сімейному життю, [PERSON] просив стягнути з відповідача 50000 грн. за спричинену йому моральну шкоду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, разом з тим, підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що відповідачі, які зареєстровані та проживають в [ADDRESS], яка належить останнім на праві приватної власності, не регулярно сплачували позивачу кошти за послуги централізованого опалення. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 162 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Твердження відповідача про те, що він ніяких угод з позивачем не укладав, не може бути підставою несплати ним коштів за надані йому послуги у вигляді опалення , оскільки, відповідно до ст. 24 Закону Країни „Про теплопостачання", одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Що стосується пояснення відповідача щодо неналежного надання йому позивачем послуг з теплопостачання, а також те, що позивачі до листопада 2006 року не проживали в своїй квартирі, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідачем не було надано суду жодного доказу, а представник позивача пояснив суду, що відповідачі не звертались до позивача з відповідною заявою про відмову від надання їм послуг з теплопостачання у вигляді опалення. У відповідності до ст. 18 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Статтею 32 цього ж закону передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 25 Закону України „Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що позивач займає монопольне (домінуюче) положення на ринку теплової енергії в м. Полтаві, а відповідачі від надання їм останнім послуг у вигляді опалення, які надавались йому позивачем безперебійно, не відмовлялися, суд вважає, що позовні вимоги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про стягнення з відповідачів зазначеної в позові заборгованості, є законними та обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за надання послуг у виді гарячого водопостачання, що відповідно до розрахунку позивача становить 195 грн. 08 коп., до задоволення не підлягають, оскільки, як пояснив відповідач в судовому засіданні, його сім'я в квартирі до листопада 2006 року не проживала, а позивач не надав суду будь-яких доказів (показники лічильника, акти), що відповідачі користувались до цього часу зазначеними послугами. Приймаючи до уваги, що [ADDRESS] належить позивачам на праві приватної власності, суд, у відповідності до ст. 216 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів заборгованість, яка становить 979 грн. 29 коп. (1174 грн. 37 коп. -195 грн. 08 коп.), в дольовому порядку, тобто в рівних частинах. Викладеними вище доказами спростовуються твердження позивача [PERSON]а за зустрічним позовом, щодо неналежного надання йому послуг з теплопостачання, а тому, його зустрічні позовні вимоги, про стягнення з відповідача моральної шкоди, є необгрунтованими і до задоволення не підлягають, оскільки, в підвердження своїх твердженнь, позивач не надав суду будь-яких доказів, щодо спричинення йому останнім моральної шкоди.

Outcome: partial