overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

25 лютого 2008 року до Носівського районного суду звернулася [PERSON]з позовом до Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS], вартістю 43 475 (сорок три тисячі чотириста сімдесят п'ять) гривень. Позивачка зазначає, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно - зазначене домоволодіння. Вона є спадкоємицею за заповітом, але не може отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння через те, що за життя спадкодавця правовстановлюючі документи на домоволодіння не виготовлялися. Позивачка подала заяву до суду, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд позов задовольнити і розглянути справу без її участі. Представник Селищенської сільської ради у судове засідання не з'явився, проте до суду надійшов лист голови сільської ради у якому зазначається, що сільська рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розглядати справу без її представника. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

21.01.2008 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у сумі 5493 гр.14 коп У позові позивач посилався на те, що 16.07.2007 року між сторонами було укладено договір позики на суму 5000 гр.00 коп., яку відповідач зобов`язався повернути 12.10.2007 року, але не повернув, прохав стягнути з урахуванням індексів інфляції борг у сумі 5370 гр.00 коп, три відсотки річних від просроченої суми 39 гр.09 коп., судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи судом. У попередньому судовому рішенні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що відповідач не повернув боргу відповідно до договору позики від 16.07.2007 року, прохав стягнути з відповідача з урахуванням індексів інфляції 5370 гр. 00 коп, три відсотки річних від просроченої суми 39 гр.04 коп., судовий збір та витрати за інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. У судове засідання на розгляд справи позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд, оцінивши наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів , вважає встановленими наступні обставини: 16.07.207 року сторони по справі уклали договір позики на суму 5000 гр. підтверджується розпискою. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав гроші у сумі 5000 гр., які зобов`язався повернути 12.10.2007 року. Відповідач порушив зобов`язання: гроші не повернув. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Між сторонами укладено договір позики відповідно до ст. 1046 ЦК України відповідно до якого позивач передав у власність відповідача гроші у сумі 5000 гр.00 коп, а відповідач зобов`язався їх повернути 12.10.2007 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання повернути позивачу гроші 12.10.2007 року. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язанний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання 2. грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позов грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і перевірений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в який просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та знаходилася на його утриманні, але [INFO] чоловік помер. Відповідно до Пенсійного законодавства вона має право на отримання надбавки до пенсії, але для цього їй необхідно встановити факт перебування на утриманні чоловіка. Тому просить задовольнити її заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання вимог [PERSON] та слухання справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили суду, що заявниця по день смерті проживала зі своїм чоловіком [PERSON], який отримував велику пенсію та утримував свою дружину, яка б на свою мінімальну пенсію не змогла б забезпечити собі достатній рівень життя, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено: заявниця [PERSON] з 12.05.1962 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та знаходилася на його утриманні, у зв'язку з тим, що її пенсії, призначеної за віком, та яка згідно довідки УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя № 67 від 12.08.2008 року складає 529,09 гривень, не вистачало на достатній рівень життя, коли її чоловік [PERSON] отримував пенсію за віком, згідно довідки УПВУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя № 68 від 12.08.2008 року, у розмірі 2236,62 гривні. [INFO] [PERSON] помер. Встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка [PERSON] необхідно їй для отримання надбавки до пенсії. Факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] крім пояснень свідків підтверджений дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме: довідками Пенсійного фонду України (а.с. 6, 7), згідно яких пенсія [PERSON] складала 2236,62 гривні, а [PERSON] - 529,09 гривень; свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с. 4); свідоцтвом про смерть (а.с. 5); довідкою з місця проживання (а.с. 8); та іншими матеріалами справи. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON]подав позов до [PERSON]про розірвання шлюбу. Позов мотивував тим ,що зареєстрував шлюб з відповідачкою 09.03.1991 року, в шлюбі народилася дочка-[PERSON], [INFO].н. Причиною розірвання шлюбу є те, що міцної сім”ї вони не створили, суперечки та непорозуміння призвели до припинення подружніх відносин , спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер , просив його розірвати, витрати пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу покласти на нього. В судовому засіданні позивач позов підтримав ,просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, батьком яких, відповідно до свідоцтв про народження, записаний відповідач по справі. На даний час сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов”язками і ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка позов свій підтримала, наполягала на його задоволенні, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини починаючи з дня подачі заяви, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов”язками і ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги дітям. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дочок. Суд заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного - судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Між сторонами виник спір, який регулюється нормами СК України, зокрема ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, батьком яких, відповідно до свідоцтв про народження, записаний відповідач по справі. Відповідно до довідки Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред”явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

У листопаді 2007р. позивачі звернулися до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1994р. їм на праві власності належить по 1\12 частини домоволодіння [ADDRESS]. На підставі договору дарування від 28.12.1994р. [PERSON] є власником 1\3 частини зазначеного домоволодіння, що в цілому становить 5\12 частини. Відповідачу на праві власності належить 1\2 частини того ж домоволодіння. В зв»язку з існуванням спору між сторонами стосовно розподілу майна, позивачі просять провести реальний розподіл домоволодіння між співвласниками, виділивши у власність належні частки будівлі з відповідною частиною надвірних споруд, встановити порядок користування земельною ділянкою, відповідно до складеного між співвласниками порядку розподілу домоволодіння, господарських будівель та споруд. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги на підставах викладених у позові і просять розподілити домоволодіння [ADDRESS] та встановити порядок землекористування згідно судово-технічної експертизи Ткаченко Т.І від 25.12.2007р. Відповідач [PERSON] позов визнала та не заперечує проти розподілу домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, згідно вказаної експертизи.. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 28.12.1994р. належить 1\3 частини, свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1994р. належить 1\12 частини домоволодіння [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є власником 1\12 частини зазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1994р. Відповідач [PERSON] є співвласником 1\2 частини спірного будинку, згідно свідоцтва про право власності від 11.03.1993р., від 11.13.1993р. . На підставі висновку судово-технічної експертизи від 25.12.2007р. є реальна можливість розподілити домоволодіння відповідно ідеальних часток та встановити порядок землекористування, й суд вважає, що визначений порядок повинен бути застосований з вказаними експертними висновками.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08.04.06року.Від шлюбу мають сумісну неповнолітню дитину.За період спільного проживання нормальні сімейні відносини не склались у зв”язку з втратою почуттів любові та взвємоповаги один до одного.Сім”я розпалася, та поновити її неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить розірвати шлюб, дитина залишається проживати із матір”ю, тобто відповідачкою, спору про розподіл майна не мають, просить витрати покласти на нього, строк для примирення не давати, оскільки вже неодноразово намагалися примиритися,але це неможливо. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дитина проживає з нею, на розірвання шлюбу згодна, просить строк на примирення не давати, окремо проживають з вересня 2007 року. Оскільки відповідачем визнаний позов, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнання позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд , вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з таких обставин. Судом встановлено що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08.04.06 року Головним управлінням юстиції Херсонської обасі а.з №173, спільного господарства не ведуть з вересня 2007 року,шлюбні стосунки припинили поновлювити сімейні відносини неможливо, тобто суд вважає що сім”я розпалась остаточно, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але їх сім'я розпалася через непорозуміння між ними, різні погляди з питань сім'ї та побуту, що призводить до сварок та обід. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, а тому просить шлюб розірвати. Крім цього вони мА.ють від спільного шлюбу неповнолітню дитину яка знаходиться на утримання позивачки і потребує матеріальної допомоги з боку батька, але останній такої допомоги не надає хоч і має таку можливість, тому просить їх шлюб розірвати і стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі ј частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до виповнення повноліття дитини. . В попередньому судовому засіданні позивачка позов повністю підтримала. Відповідач у попереднє судове засідання надав листа у якому позовні вимоги визнав повністю.. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжям і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч. 2 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином визнання позову, у попередньому судовому засіданні, відповідачем не суперечить законодавству, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

13.12.2007 року [PERSON]. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] зазначивши, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1982 року. Від спільного життя в шлюбі неповнолітніх дітей не мають. [PERSON]. просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними припинені через те, що відповідач зловживає спиртними напоями і будучи в нетверезому стані вчиняє сварки та скандали, б'є її, що негативно впливає на її здоров'я. Вона довгі роки терпіла заради дітей, намагалася зберегти сім'ю, просила відповідача змінити свій спосіб життя, але це ніяких результатів не дало. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. В судове засідання позивачка [PERSON]. не з'явилася, однак від неї надійшла заява в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує, наполягає на розлученні, миритися з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що наполягає на розлученні, за наданий судом строк для примирення з позивачкою не помирився. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1982 року (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Причиною розладу в сім'ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями і будучи в нетверезому стані вчиняє сварки та скандали, б'є позивачку, що негативно впливає на її здоров'я. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави державне мито в сумі 17 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

19.02.2008 року [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, в якому зазначила, що вона з 30.01.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, не займається вихованням сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище, а їй одній важко утримувати сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності - не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони з 30.01.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3) і від спільного проживання в цьому шлюбі вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження зазначений відповідач (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і він знаходиться на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою Шаргородської міської ради Вінницької області (а.с. 5). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право позивачки та її неповнолітнього сина на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача державне мито в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

19.02.2008 року [PERSON]. звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дочку, що навчається, в якому зазначила, що вона з 02.01.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка в даний час вже повнолітня. На даний час дочка є студенткою першого курсу денної форми навчання Вінницького вищого професійного училища №7 і потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення нею навчання, тобто до досягнення нею 23 років, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки в такому розмірі, як просить позивачка. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.01.1990 року (а.с.6). Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка в даний час уже повнолітня, батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач (а.с.5). Дочка є студенткою першого курсу денної форми навчання Вінницького вищого професійного училища №7 (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає і дочка знаходиться на повному утриманні матері, що підтверджується довідкою Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с.7). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст.181-182, 199-200 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися до досягнення ними двадцяти трьох років. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки право позивачки та її дочки на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved