Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

У квітні 2007 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Просив встановити факт договору купівлі-продажу комп"ютера АСЕР, серійний № ЛХ А65050185210 між приватною фірмою „Наутілус" як продавцем та ним як покупцем, розірвати зазначений договір і стягнути з відповідача на його користь 7575 грн. вартості коп"ютера, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 27648, 75 грн. неустойки за несвоєчасне повернення комп"ютера з гарантійного обслуговування та понесені судові витрати в сумі 30 грн. При цьому посилався на те, що в листопаді 2005 року він придбав у відповідача комп"ютер типу ноутбук за 7 57 5 грн. Від імені продавця виступав [PERSON]. Факт укладення цієї угоди підтверджував посиланнями на покази свідків. З самого початку експлуатації комп"ютера він помітив перегрівання блоку живлення, в зв"язку з чим комп"ютер був зданий відповідачу на гарантійний ремонт. Про прийняття в ремонт 14 березня 2006 року комп"ютера відповідач видав йому квитанцію. Проте після ремонту відповідач ні комп"ютер, ні коштів йому не повернув. Тому він вважає, що договір має бути розірвано, відповідач зобов"язаний сплатити йому неустойку у розмірі одного відсотка вартості комп"ютера за кожен день затримки. Крім того, вважає, що відповідачем йому заподіяно також і моральну шкоду. Рішенням Богунського райсуду м. Житомира від 5 грудня 2007 року Зайцеву Сергію Олександровичу відмовлено у задоволенні позову до приватної фірми „Наутілус" про захист прав споживача за безпідставністю вимог. Справа №22ц/403 Головуючий у суді 1-ї інст. Котік В.П. Категорія 55 Суддя-доповідач Миніч Т.І. У поданій апеляційній скарзі [PERSON] порушує питання про скасування вказаного рішення з направленням справи на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд не звернув уваги на докази, які свідчать про продаж комп"ютера саме відповідачем. На думку апелянта, про визнання цього факту свідчить прийняття відповідачем комп"ютера в ремонт. Вважає, що суд мав можливість провести заміну неналежного відповідача на належного. Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відмовляючи позивачеві в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт укладення договору купівлі-продажу комп"ютера між ПФ „Наутілус" та позивачем не доведений. Вважав сторонами цієї угоди позивача та [PERSON] Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо. Відповідно до роз"яснень, що викладені в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" втрата документів, що підтверджують факт укладення договору купівлі-продажу (квитанції, товарні чи касові чеки, технічні паспорти або інші письмові документи), неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляють споживача права доводити факт купівлі продажу за допомогою свідків. Судом встановлено, що на початку вересня 2005 року позивач придбав комп"ютер марки АСЕР серійний № ЛХ А65050185210 за 7575 грн. Зазначена обставина жодною із сторін не оспорюється. Про придбання зазначеного товару саме у відповідача свідчить наступне. Згідно з показами свідків [PERSON] і[PERSON] передача комп"ютера відбувалась в приміщенні ПФ „Наутілус". Третя особа [PERSON], який працював комерційним директором ПФ „Наутілус", підтвердив, що договір купівлі-продажу був укладений ним як представником фірми, а не приватною особою. Одержані від позивача кошти він передав керівнику фірми. Про те, що на час укладення угоди [PERSON] працював у відповідача свідчать його пояснення, Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.05.2006 року, яка є чинною, а також покази свідка [PERSON] Останній, зокрема пояснив, що за наявності наказу про звільнення, [PERSON], як і інші звільнені працівники, був допущений до роботи і продовжував виконувати свої посадові обов"язки. Крім того, про визнання відповідачем даного факту свідчить прийняття останнім від позивача комп"ютера для обслуговування, що стверджується квитанцією (а.с. 5). Відповідно до п.2.2 Статуту ПФ „Наутілус" одним із напрямків діяльності зазначеної фірми є торгівля комп"ютерною технікою, в тому числі і за іноземну валюту (а.с. 35). Проте, вказаний Статут не передбачає надання послуг з ремонту комп"ютерної техніки як виду діяльності фірми. Доказів про те, що відповідач є уповноваженим представником фірми-виготовлювача, не надано. Тому, відповідно до ст. 709 ЦК наведене свідчить про прийняття комп"ютера від позивача саме для проведення гарантійного ремонту. За таких обставин апеляційний суд вважає встановленим факт укладення договору купівлі-продажу комп"ютера між ПФ „Наутілус" та позивачем [PERSON] З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення в цій частині вимог позивача. З матеріалів справи вбачається, що придбаний позивачем комп"ютер мав технічні несправності у вигляді перегрівання блоку живлення, що призвело до заміни останнього (а.с. 5, 43). Виходячи із визначення термінів, що вживаються у Законі України „Про захист прав споживачів" (надалі Закон), зазначений недолік є істотним, оскільки робить неможливим використання товару відповідно до його цільового призначення. Такий недолік був виявлений протягом гарантійного строку та у березні 2006 року комп"ютер зданий в ремонт (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар. Отже, в даному випадку, право вибору способу відновлення порушеного права та відповідача надано позивачеві. Разом з тим, споживач вправі пред"явити лише одну з вимог, передбачених Законом (ч.3 ст. 8 Закону). В порушення вказаних положень позивачем [PERSON] заявлено дві вимоги: про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення комп"ютера та розірвання договору. Оскільки позивач не заявив про повернення йому комп"ютера, стягнення неустойки є неможливим. Позов [PERSON] підлягає задоволенню лише в частині вимог про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за комп"ютер коштів у сумі 7 57 5 грн. Оскільки у зв"язку з порушенням прав споживача позивач був позбавлений можливості користуватись своїм майном та докладав додаткових зусиль для відновлення порушеного права, що призвело до моральних страждань, згідно зі ст. 22 Закону відшкодуванню підлягає і заподіяна йому моральна шкода в сумі 1000 грн. Тому в цій частині рішення суду першої інстанції також підлягає скасуванню з ухваленням нового. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають витрати позивача по оплаті витрат ІТЗ в сумі 30 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved