Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

[PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу в сумі 55550 грн.00 коп., згідно розписки від 12.07.2005 року. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, позивач підтримали позов до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним. Позов, який заявлено до [PERSON], [PERSON] не визнали, суду пояснили, що 12.07.2005 року [PERSON], перебуваючи у шлюбі з [PERSON], позичила у [PERSON] одинадцять тисяч доларів США, склавши розписку та обумовивши термін повернення боргу - до 12.07.2006 року. Письмову згоду на вчинення даного договору [PERSON]. не давав. Просили визнати правочин, укладений 12.07.2005 року між [PERSON]. та [PERSON] на суму одинадцять тисяч доларів США, недійсним. В задоволенні зустрічного позову просили - відмовити. [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовних вимог [PERSON] (за первісним позовом) не визнали, вказуючи на те, що оспорюваний правочин укладався в інтересах сім'ї, так як частково за рахунок цих коштів було придбано квартиру [ADDRESS], в якій вони разом проживали. Вказане майно було придбано ними за взаємною згодою, є їх спільною власністю подружжя. Оспорюваний правочин укладався в присутності позивача (за первісним позовом) і з його згоди. [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовних вимог [PERSON] (за первісним позовом) не визнали. Просили зустрічний позов про стягнення боргу задоволити, стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] 55550 грн.00 коп. боргу, згідно розписки від 12.07.2005 року, та судові витрати. Вислухавши сторін, представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним слід відмовити. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.06.2005 році було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], 02.09.2006 року - розірвано. Подані суду сторонами докази підтверджують, що згідно розписки від 12.07.2005 року [PERSON] позичила у [PERSON] одинадцять тисяч доларів США (що є еквівалентом 55550 грн.00 коп.) для придбання квартири №55 в будинку № 6 по вул. Заклинських в м. Івано-Франківську, для потреб сім'ї (а. с. - 5, 17), згідно умов якої [PERSON]. зобов'язувалася до 12.07.2006 року погасити борг. Проте і по даний час цього обов'язку не виконала. Не заслуговують на увагу доводи представника позивача за первісним позовом про те, що розписка написана відповідачами з метою реального уникнення поділу майна подружжя, оскільки [PERSON]. представила суду докази того, що нею 12.07.2005 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] із [PERSON]., [PERSON] та проведено з ними повний розрахунок за куплену квартиру, і ці обставини не заперечив сам [PERSON]. В силу ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень ст.ст. 203, 204, 208, 209-210 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний осяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним, правочин має вчинятися у формі встановленій законом та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню, державній реєстрації у випадках встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Письмова згода другого з подружжя, згідно вимог ч.3 ст. 65 СК України, вимагається для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації. Таким чином, закон визначає вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а тому посилання представника позивача за первісним позовом, що при укладенні даного правочину не дотримано форму правочину, оскільки [PERSON]. письмової згоди не давав на укладення такого договору, а останній виходить за межі дрібних побутових, теж не мають правового значення по суті заявлених вимог, оскільки письмової згоди другого з подружжя для укладення договору позики не вимагається. За таких обставин, правочин, укладений 12.07.2005 року між [PERSON]. та [PERSON] на суму одинадцять тисяч доларів США відповідає нормам діючого цивільного законодавства, укладений у встановленому законом порядку. Підстав для визнання його недійсним немає. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу вимог ст. 540 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках , встановлених договором або законом. Судом встановлено також, що в провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться цивільна справа [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с 6-9). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - при поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст. 65 СК України). За наведених обставин суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 11000 доларів США, що в еквіваленті до української гривні становить 55550 грн. 00 коп., згідно розписки від 12.07.2005 року. Витрати [PERSON] по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та 555 грн. 00 судового збору підлягають стягненню з [PERSON]. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 6, 203-208, 540, 1046-1047,1049-1051 ЦК України ст. 61, 65 СК України,

Outcome: approved