overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Сакське ВПВКГ звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON]заборгованності по сплаті за водопостачання і водовідведення на тих підставах, що Сакське ВПВКГ є державним підприємством, основним видом діяльності якого є водопостачання і водовідведення. Відповідач, отримуючи надані Сакським ВПВКГ послуги, своєчасно їх не сплачує, заподіюючи матеріальну шкоду інтересам державного підприємства, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованність у сумі 1001-15 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача Сакського ВПВКГ у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі у відповідності до вищевикладеного. Відповідач про місце та час розгляд справи у судовому засідані був повідомлений належним чином, у судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд повторно не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення, розглядаючи справу у заочному порядку. Суд, перевіривши та дослідивши письмові матеріали справи, встановив таке. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг по водопостачанню і водовідведенню, що надаються Сакським ВПВКГ, що підтверджується особовим рахунком 018260, однак, своєчасно не оплачує надані йому послуги. У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг по водопостачанню і водовідведенню (затв. постановою КМ України від 21.07.2005 р. N 630) сплата за вказані послуги вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Як зазначено у ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений законом строк, одноособова відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно вищевикладенного, суд приходить до висновку про обгрунтованність позову у зв'язку з тим, що відповідач безпідставно не виконує умов договору, добровільно не сплачуючи послуги, у зв'язку з чим сума боргу підлягає примусовому стягненню з відповідача. Але, судом встановлено, що позов до суду позивачем пред'явлено з порушенням строків позовної давності, встановленої ст. 256 ЦК України у 3 рокі, а тому вважає можливим позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість у розмірі 397-39 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору у сумі 51-00 грн. на користь держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30-00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 256, 526, 527 ЦК України, п. 18 Правил надання населенню послуг по водопостачанню і водовідведенню(затв. постановою КМ України від 21.07.2005 р. N 630),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Сакське ВПВКГ звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON]заборгованності по сплаті за водопостачання і водовідведення на тих підставах, що Сакське ВПВКГ є державним підприємством, основним видом діяльності якого є водопостачання і водовідведення. Відповідач, отримуючи надані Сакським ВПВКГ послуги, своєчасно їх не сплачує, заподіюючи матеріальну шкоду інтересам державного підприємства, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованність у сумі 894-68 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача Сакського ВПВКГ у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі у відповідності до вищевикладеного. Відповідач про місце та час розгляд справи у судовому засідані був повідомлений належним чином, у судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд повторно не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення, розглядаючи справу у заочному порядку. Суд, перевіривши та дослідивши письмові матеріали справи, встановив таке. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON]є споживачем послуг по водопостачанню і водовідведенню, що надаються Сакським ВПВКГ, що підтверджується особовим рахунком 019050, однак, своєчасно не оплачує надані йому послуги. У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг по водопостачанню і водовідведенню (затв. постановою КМ України від 21.07.2005 р. N 630) сплата за вказані послуги вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Як зазначено у ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений законом строк, одноособова відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно вищевикладенного, суд приходить до висновку про обгрунтованність позову у зв'язку з тим, що відповідач безпідставно не виконує умов договору, добровільно не сплачуючи послуги, у зв'язку з чим сума боргу підлягає примусовому стягненню з відповідача. Але, судом встановлено, що позов до суду позивачем пред'явлено з порушенням строків позовної давності, встановленої ст. 256 ЦК України у 3 рокі, а тому вважає можливим позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість у розмірі 478-12 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору у сумі 51-00 грн. на користь держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30-00 грн. на користь позивача. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 256, 526, 527 ЦК України, п. 18 Правил надання населенню послуг по водопостачанню і водовідведенню(затв. постановою КМ України від 21.07.2005 р. N 630),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

[PERSON]. звернулася з позовом до [PERSON]. про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання за нею права власності на це майно, посилаючись на наступні обставини: - 23 лютого 2007 року між нею ([PERSON].) та [PERSON]було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку[ADDRESS]за 5 000 гр.; - на виконання вказаного договору вона передала [PERSON]. гроші в зазначеній вище сумі; - нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу домовилися згодом - після оформлення [PERSON]. спадщини після смерті [PERSON]., який був власником вказаного будинку і помер[INFO] - до цього часу [PERSON]. спадщини на себе не оформив, що, на думку позивача, свідчить про його ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Посилаючись на норми ч. 2 ст. 220 ЦК України в позовній заяві [PERSON]. просила визнати договір купівлі-продажу дійсним і визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. у попереднє судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій, просив справу розглядати у його відсутність, позов визнав повністю. Відповідно до норм ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судового засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що спірний жилий будинок належав на праві приватної власності [PERSON]. (батьку [PERSON].), який помер [INFO], склавши 7 квітня 1994 року заповіт на користь [PERSON]. Відповідно до норм ч. 1 ст. 1223 ЦК України [PERSON]. має право на спадкування після смерті [PERSON]. за заповітом. Оскільки спадкоємець за заповітом постійно проживав спільно зі спадкодавцем на день його смерті (а. с. 7), відповідно до норм ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином по закінченню встановленого законом строку для прийняття спадщини [PERSON]. відповідно до норм ст. 1297 ЦК України зобов'язаний був звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, після чого, постільки він розпорядився спадковим майном - продав його позивачеві в даній справі, нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Однак [PERSON]. до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину не звернувся, тому суд вважає, що тим самим він ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідач проти вказаних обставин не заперечує, тобто визнає їх, а тому відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. На думку суду, за викладених обставин маються законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання відповідачем в даній справі позову не суперечить чинному законодавству, не порушує будь-чиїх прав в тому числі інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що 26 травня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним. Спільне життя з відповідачкою не склалось, між ними виникали сварки, які негативно впливали на виховання дитини. В 2004 році відповідачка залишила сім»ю і поїхала проживати в Росію. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. З”ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 26 травня 1990 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені з 2004 року, вважають, що їх сім”я розпалась остаточно, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони досягли згоди по питанню виховання та утримання дитини. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАСЦ слід покласти на позивача, як він цього і просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 16 серпня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось в зв"язку з тим, що відповідач не працював, матеріально не забезпечував сім»ю, постійно вживає спиртні напої, все це негативно впливало на виховання дитини. Крім того, відповідач в даний час проживає з іншою жінко. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує, згідний на розірвання шлюбу. З мотивами розірвання шлюбу вказаними позивачкою в позовній заяві він згоден. З”ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 16 серпня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені близько півроку, вважають, що їх сім”я розпалась остаточно. Подальше спільне проживання сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Сторони досягли згоди по питанню виховання та утримання дитини. Судові витрати та витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАСЦ слід покласти на відповідача, оскільки з позивачкою залишається проживати дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, мотивуючи тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем у них народилися: дочка [PERSON] [INFO] яка знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки. В зв”язку з окремим проживанням, необхідності допомоги позивачка прохає суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно . В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнає. З”ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов”язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, чого не виконує відповідач. У відповідності з ст. 181 ч.3 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Встановлено, що сторони мають дочку, яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей у достатньому розмірі не надає, працює, а тому позов слід задовольнити.. Керуючи ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10-12, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, вказавши в заяві, що в період шлюбу з відповідачем у них народилась дочка [PERSON] [INFO].Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, коштів на утримання дитини у позивачки не вистачає. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку щомісячно . В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила, прохає стягувати з відповідача аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно, оскільки він не працює. Відповідач не заперечує проти позовних вимог позивачки. Дослідивши обставини справи, докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття чого не виконує відповідач. У відповідності з ст.181ч.3 СК України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач є батьком дочки [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою, мешкає окремо, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів на утримання дитини у позивачки не вистачає. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася [INFO] в м. Лубнах. ЇЇ дівоче прізвище «[PERSON]». Батьками її були [PERSON], який помер в 1960 році та [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері залишилися ощадні книжки, на які вона являється спадкоємицею першої черги. Заявниця фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом з матір»ю, хоча була зареєстрована за іншою адресою. При зверненні заявниці до нотконтори по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено , так як вона до 6 місяців не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заявниця прохає суд, встановити факт фактичного прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] і складається з ощадних книжок філії - Лубенського відділення №146 та № 146/020 ВАТ «Ощадбанк України». В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала, прохає їх задовольнити Представники зацікавлених осіб - територіальної громади в особі Лубенської міської ради та Лубенського відділення державного ощадного банку України в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно, направили до суду письмові заяви в якій прохають справу розглянути без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню . Згідно ст. 256 ЦПК України факти, які мають юридичне значення встановлюються судом. Встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження та про одруження заявниці (а.с. 7,8). Після смерті [PERSON], залишилася спадщина у вигляді ощадних книжок на які заявниця являється єдиною спадкоємицею першої черги. Однак при зверненні її до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки вона до 6-ти місяців з часу відкриття спадщини не подала відповідної заяви (а.с. 11) Разом з тим, судом встановлено, що заявниця фактично прийняла спадщину, а саме ощадні книжки Лубенської філії ощадного банку України, які належали померлій, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею однією сім»єю, хоча і була зареєстрована за іншою адресою. Так, заявниця має на руках ощадні книжки з рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], крім того вона розпорядилася коштами, а саме з рахунку [NUMBER] отримала компенсацію на поховання матері. Оскільки, встановлення факту прийняття спадщини необхідно [PERSON] для оформлення права власності на спадкове майно, а саме ощадні книжки, а також враховуючи інтереси заявниці, відсутність спору, наявність доказів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини під час дії ЦК України 1963 року, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом посилаючись на те, що [INFO] померла його матір [PERSON], після якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою:[ADDRESS]. У своєму заповіті від 4 квітня 1989 року, засвідченому належним чином, свій будинок мати заповіла саме йому. Однак, через свою юридичну необізнаність в шестимісячний строк після смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звернувся, бо вважав, що якщо заповіт знаходиться у нього, то звертатися до нотаріуса не потрібно. У зв'язку з цим вимушений звернутися до суду і просить визнати причину пропуску ним строку для прийняття спадщини поважною і подовжити йому строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, до суду надійшла заява від сільського голови Орлівської сільської ради Ясинуватського району про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають і проти його задоволення не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, підтверджується наявними доказами і не заперечується сторонами, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9); якій згідно із обліковими даними КП “БТІ Ясинуватської міськради” належав житловий будинок за адресою:[ADDRESS] (а.с. 11); про що 5 травня 1988 р. на її ім'я був складений технічний паспорт на цей будинок (а.с. 6-8); 4 квітня 1989 р. [PERSON] все своє майно, яке б належало їй на день смерті, заповіла [PERSON]. (а.с. 10). На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-04 00:00:00

[PERSON]. 06 грудня 2007 року звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, яке видане 20 жовтня 1993 року будинкоуправлінням виконкому Кочатківської Ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області. В зазначеному свідоцтві була допущена помилка: замість правильного її призвіща - [INFO] зазначено прізвище - [INFO]. Заявник посилається на те, що помилка у цьому документі сталася по причині невірного перекладу її прізвища з руської мови на українську. Встановлення даного факту заявниці необхідно для використання свого права власника на житло. В судовому засіданні заявниця підтримала доводи викладені в заяві, а також пояснила суду, що факт належності її правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло може бути підтверджений її паспортом та свідоцтвом про її народження. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав лист, в якому просить розглянути справу за його відсутності, проти заяви не заперечує. Суд вважає можливим провести засідання у відсутності заінтересованої особи по матеріалах справи та постановити рішення. Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, приходить до висновку про те, що факти, викладені в заяві, повністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту належності її правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, що передбачено п. 6 ст. 256 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved