Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом відповідача, в якому просить виселити відповідача з кімнати[NUMBER] в будівлі АПК за адресою: [ADDRESS]без надання іншого житла, стягнувши з відповідача на користь позивача 2045,00 грн. боргу за фактичне користування вказаним приміщенням та судові витрати. В обґрунтування зазначених позовних вимог представник позивача зазначив, що Закрите акціонерне товариство „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона" відповідно до статуту було створене за участю Фонду державного майна України та інших юридичних осіб. До статуту товариства ФДМ України вніс цілісний майновий комплекс, що підтверджується Актом прийому-передачі № 165 від 12.06.2002 р. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, а також право власності вважається набутим якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач набув право власності на Адміністративно-побутовий корпус, що обліковується на балансі товариства за адресою [ADDRESS]на підставі Акту прийому-передачі № 165 від 12.06.2002 р. Київська державна інспекція по нагляду за охороною праці звернулася до позивача з клопотанням надати житло відповідачу. На підставі вказаного клопотання відповідачу було надано для тимчасового проживання житлове приміщення у АПК, а саме кім.[NUMBER]. Відповідач у трудових відносинах з позивачем не перебуває та не перебував. Позивачем Відповідачу ордер на вселення в АПК не видавався. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За викладених підстав, а також: враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що, згідно акту прийому передачі № 165 від 12 червня 2002 року Фондом Державного майна України було передано у власність ЗАТ „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Пагона" нерухоме майно, в тому числі будівлю Адміністративно-побутового корпусу, за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до клопотання Київської державної інспекції по нагляду за охороною праці від 20.09.1999 року, написаної на ім'я генерального директора заводу вбачається, що Інспекція звернулася до позивача з проханням надати відповідачу дозвіл на тимчасове проживання в гуртожитку за адресою [ADDRESS]в кімнаті[NUMBER]. Згідно з наданим суду повідомленнями, відповідач 19.12.2006 року, 26.07.2007 року та 14.08.2007 року була попереджена адміністрацією заводу про необхідність виселення з Адміністративно-побутового корпусу позивача, однак в добровільному порядку звільнити кімнату відмовляється. Згідно ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Згідно ст. 128 ЖК України, житлова площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету. Згідно ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. За викладених підстав, враховуючи, що згода на проживання відповідача в гуртожитку профспілковим комітетом ЗАТ „Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона” не надавалася, ордер на вселення в АПК відповідачу не видавався, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виселення відповідача з займаного житлового приміщення без надання іншого житла є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Разом з цим, з наданих представником позивача та перевірених судом розрахунків вбачається, що у відповідача наявна заборгованість за проживання в АПК, яка складає 2045,00 гривень. За таких підстав, коли судом встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо сплати платежів за проживання в адміністративно-побутовому корпусі позивача, позов в частині стягнення заборгованості також підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 59,50 гривня судового збору та 30,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а усього 89,50 грн. у відшкодування понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved