Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Красноармійської міської Ради Донецької області, про визнання права власності, посилаючись на те, що [INFO]. помер дід позивачки [PERSON], а [INFO]помер батько позивачки [PERSON] Діду, а потім батькові позивачки на праві власності належав житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS]. В теперішній час позивачка не може одержати в БТІ витяг з реєстру прав власності, що підтверджує право власності на зазначений будинок, а також оформити право на спадщину на будинок у нотаріуса у зв»язку з тим, що за життя діда та батька вчасно не були внесені зміни в технічний паспорт на будинок у нотаріуса у зв»язку з тим, що за життя діда та бабки позивачки вчасно не були внесені зміни в технічний паспорт на будинок, а саме не було затверджено у встановленому порядку часткове перепланування житлового будинку(нова загальна площа 38,2 кв.м). Зараз зареєструвати в БТІ зазначені зміни в технічному паспорті неможливо у зв»язку зі смертю діда. Також виданий діду у 1957 році документ на будинок-договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності в теперішній час не входить у перелік правовстановлювальних документів, передбачених чинним законодавством. У той час одним із правовстановлювальних документів, передбаченим Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02р. №7/5(з наступними змінами), є рішення суду про визнання права власності на об»єкт нерухомого майна. Те, що цей будинок належав діду позивачки, підтверджується наступними документами: -договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, укладеним 10 жовтня 1957року, посвідченим нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори 11 жовтня 1957року, реєстр № 8816; -актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 21.11.57р; -технічним паспортом на житловий будинок. Після смерті діда його син(батько позивачки) [PERSON]успадкував будинок, що йому належав. Дід залишив заповіт на свого сина і відповідно до ст.524,534 ЦК України 1963року, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті діда, його син був спадкоємцем за заповітом.також його син(батько позивачка) згідно ст. 529 ЦК України 1963 року був і єдиним спадкоємцем за законом першої черги після діда. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Протягом 6 місяців з дня смерті діда батько позивачки прийняв спадщину, тому що він фактично вступив у володіння частиною спадкового майна- вкладами діда в Ощадному банку СРСР. Згідно з п. 111 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказаом Міністерства юстиції України від 18.06.94р. № 18/5 і яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті діда, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з п.113 зазначеної Інструкції доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, виданих відповідним органом на ім»я спадкожавця. Таким чином, фактично прийнявши спадщину-вклади діда в Ощадбанку СРСР, батько також прийняв і іншу частину спадщини-житловий будинок. Після смерті батька позивачка успадкувала зазначений будинок, який йому фактично належав. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України 2003р., незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином прийнята спадщина-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить позивачці з часу відкриття спадщини після батька. Інших спадкоємців в батька немає. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Красноармійської міської Ради Донецької області позовні вимоги взнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO]. помер дід позивачки [PERSON], а [INFO]помер батько позивачки [PERSON] Діду, а потім батькові позивачки на праві власності належав житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS]. В теперішній час позивачка не може одержати в БТІ витяг з реєстру прав власності, що підтверджує право власності на зазначений будинок, а також оформити право на спадщину на будинок у нотаріуса у зв»язку з тим, що за життя діда та батька вчасно не були внесені зміни в технічний паспорт на будинок у нотаріуса у зв»язку з тим, що за життя діда та бабки позивачки вчасно не були внесені зміни в технічний паспорт на будинок, а саме не було затверджено у встановленому порядку часткове перепланування житлового будинку(нова загальна площа 38,2 кв.м). Зараз зареєструвати в БТІ зазначені зміни в технічному паспорті неможливо у зв»язку зі смертю діда. Також виданий діду у 1957 році документ на будинок-договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності в теперішній час не входить у перелік правовстановлювальних документів, передбачених чинним законодавством. У той час одним із правовстановлювальних документів, передбаченим Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02р. №7/5(з наступними змінами), є рішення суду про визнання права власності на об»єкт нерухомого майна. Те, що цей будинок належав діду позивачки, підтверджується наступними документами: -договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, укладеним 10 жовтня 1957року, посвідченим нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори 11 жовтня 1957року, реєстр № 8816; -актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 21.11.57р; -технічним паспортом на житловий будинок. Після смерті діда його син(батько позивачки) [PERSON]успадкував будинок, що йому належав. Дід залишив заповіт на свого сина і відповідно до ст.524,534 ЦК України 1963року, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті діда, його син був спадкоємцем за заповітом.також його син(батько позивачка) згідно ст. 529 ЦК України 1963 року був і єдиним спадкоємцем за законом першої черги після діда. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Протягом 6 місяців з дня смерті діда батько позивачки прийняв спадщину, тому що він фактично вступив у володіння частиною спадкового майна- вкладами діда в Ощадному банку СРСР. Згідно з п. 111 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказаом Міністерства юстиції України від 18.06.94р. № 18/5 і яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті діда, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з п.113 зазначеної Інструкції доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, виданих відповідним органом на ім»я спадкожавця. Таким чином, фактично прийнявши спадщину-вклади діда в Ощадбанку СРСР, батько також прийняв і іншу частину спадщини-житловий будинок. Після смерті батька позивачка успадкувала зазначений будинок, який йому фактично належав. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України 2003р., незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином прийнята спадщина-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить позивачці з часу відкриття спадщини після батька. Інших спадкоємців в батька немає. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved