Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

Позивач[PERSON] у своїй позовній заяві просив суд визнати за ним право власності на спадковий жилий будинок [ADDRESS]посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка проживала у цьому будинку, і після її смерті відкрилася спадщина на цей будинок за заповітом. Спадкоємцями у заповіті зазначені він, та його сестра [PERSON] Остання відмовилася в нотаріальному поярку від прийняття спадщини на його користь. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку він не може, оскільки відсутні правоустановчі документи на жилий будинок. В обґрунтування позову позивач зазначає в позовній заяві, що доказом належності померлій [PERSON] жилого будинку за [ADDRESS]підтверджується витягом з погосподарської книги Дибинецької сільської Ради В судовому засіданні позивач[PERSON] позов підтримав обгрунтувавши його вищенаведеними обставинами і просив суд визнати за ним, [PERSON]. право власності на жилий будинок з підсобними приміщеннями за[ADDRESS] вартістю 43270 грн. Він також зазначив, що сестра [PERSON], відмовилася від своєї частки у спадковому майні на його користь. Належність покійній матері жилого будинку підтверджується витягом з погосподарської книги особового рахунку [NUMBER]за 2001-2003 роки по виконкому Дибинецької сільської Ради, довідкою із сільської Ради, а також визнається Дибинецькою сільською Радою у листі про визнання позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по даній справі, вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу набуття права власності на спадкове майно за заповітом. Оскільки правовідносини виникли у [INFO] року, суд вважає за необхідне керуватися спадковим законодавством в редакції Цивільного Кодексу України за 1963 рік. Відповідно до ст.525 ЦК України (редакція 1963р.) «часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця». Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. (ст.524 ЦК України, редакція 1963р.) Для прийняття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. (ст.548 ЦК України, редакція 1963р.) Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO]року у віці 79 роки в с.Дибинці Богуславського району Київської області. Як вбачається із заповіту, [PERSON] 06.08.1999 року заповідала все своє майно на випадок своєї смерті в рівних частках дітям: позивачу[PERSON] та[PERSON]. Із запису від 16.01.2008 року вбачається, що заповіт не змінений і не скасований. Із листа державного нотаріуса від 11.12.2007 року вбачається, що після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту звернувся лише позивач[PERSON], але свідоцтво про право на спадщину за заповітом йому не було видано через відсутність правоустановчих документів на жилий будинок. Із іншого листа державного нотаріуса від 24.01.2008 року на ім'я позивача вбачається, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Із нотаріально посвідченої заяви спадкоємиці за заповітом [PERSON]вбачається, що вона відмовилася від належної їй частки за заповітом у спадковому майні матері на користь свого брата [PERSON], тобто позивача. Доказом про те, що жилий будинок [ADDRESS] належав покійній [PERSON] свідчить витяг з погосподарської книги за 2001 - 2002 року по виконкому Дибинецької сільської Ради, особовий рахунок №201 та довідкою виконкому Дибинецької сільської Ради Богуславського району від 12.12.2007 року №1136, в яких зазначено, що будинок[ADDRESS] належав померлій [PERSON]. Таким чином, із спадкоємців, що зазначені в заповіті, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини лише позивач [PERSON], про що і зазначено у листі державного нотаріуса від 24.01.2008 року. Оскільки другий спадкоємець, яка зазначена в заповіті не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, і подала у встановлений законом строк заяву нотаріально посвідчену про відмову від спадщини на користь позивача, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований на законі і обставинах справи і підлягає задоволенню, оскільки позивач подав заяву про прийняття спадщини і вважається таким, що своєчасно її прийняв. Враховуючи, що спадщина відкрилася для позивача [INFO] року і була прийнята позивачем до набрання чинності новим Цивільним Кодексом України, суд вважає, що відповідно до ст.5 прикінцевих та перехідних положень на зазначені вище правовідносини розповсюджується правила про спадкове майно, в редакції Цивільного Кодексу України 1963 року. Відповідно до ст.549 ч.1 п.1 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець фактично прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном, або звернувся із заявою до нотаріальної контори. Відповідно до ст.553 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець за заповітом вправі відмовитися від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого не-будь із інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за заповітом. Вважається відмовою від спадщини ,якщо спадкоємець не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Згідно ст.554 ч.1 ЦК України (в редакції 1963 року), в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, його частка переходить до інших спадкоємців і розприділяється між ними в рівних частках. Таким чином, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадковий жилий будинок, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так як законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність будинку спадкодавцю, суд постановляє рішення про визнання права власності на спадковий жилий будинок за [PERSON].. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved