Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідачів, в якому просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із займаного житлового приміщення за адресою [ADDRESS]та стягнути із [PERSON] борг за фактичне користування приміщенням в АПК, посилаючись на те, що 23 липня 2005 р. між ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона» та [PERSON] було укладено Договір оренди житлового приміщення № 25 від 23.07 2005р. Зазначаючи, що відповідно до п.1.1 Договору Орендодавець (ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона») надає Орендареві ([PERSON]) у користування терміном на три місяці кімнату № 501 в АПК загальною площею 21,9 кв. м. за адресою: [ADDRESS].. Згідно до даного договору відповідачам була надана житлова площа в тимчасове користування. У відповідності до п. 5.4. договір вступає в силу з моменту його підписання, тобто з 23 липня 2005р. по 23 жовтня 2005р. Пунктом 3.1.3. Договору передбачає, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря звільнення житлового приміщення після закінчення терміну договору оренди, а також при розірванні договору. При цьому посилаючись на те, що термін дії Договору закінчився 23 жовтня 2005р. і Відповідачем до дня звернення позивача до суду в добровільному порядку не звільнено надане йому житлове приміщення, а саме кімнату № 501 позивач вимушений звернутись до суду з метою примусового виселення відповідача у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди. Крім того вказує, що відповідно до п. 3.2.3. Орендар був наділений правом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення дії договору звернутись до Орендодавця з пропозицією продовжити договір оренди, або укласти новий. Даним правом Відповідачі не скористався, тому Позивач вважає, що термін дії Договору закінчився 23 жовтня 2005р. Також посилаючись на наказ по підприємству № 27 від 16.02.2007р. відповідно до якого для осіб, які не знаходяться у трудових відносинах з підприємством за проживання в АПК розмір плати одне ліжко місце встановлюється у розмірі -150 грн. за один місяць, зазначає, що у відповідачів виникла заборгованість в розмірі 1800 грн. за період з 01.08.2007 року по 01.10.2007 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник [PERSON] позовні вимоги не визнав просить в їх задоволені відмовити посилаючись на їх безпідставність. Відповідачі в судове засіданні не з'явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Суд вислухавши пояснення представників сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2005 р. між ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона» та [PERSON] було укладено Договір оренди житлового приміщення № 25 від 23.07 2005р. Згідно із ч.1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору Орендодавець (ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона») надає Орендареві ([PERSON]) у користування терміном на три місяці кімнату № 501 в АПК загальною площею 21,9 кв. м. за адресою: [ADDRESS].. Згідно до даного договору відповідачам була надана житлова площа в тимчасове користування. У відповідності до п. 5.4. договір вступає в силу з моменту його підписання, тобто з 23 липня 2005р. по 23 жовтня 2005р. У відповідності до ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно із ч.1 ст. 822 ЦК України, у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. В судовому засіданні представник позивача пояснив що відповідач після закінчення строку оренди житлового приміщення разом із сім'єю продовжував проживати в спірному приміщенні без продовження строку дії договору оренди жилого приміщення. За правилами частини 2 ст.821 ЦК України до договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення ст. 822 цього Кодексу щодо переважного права на укладення договору найму житла на новий строк. Отже, суд приходить до висновку що між сторонами по справі закінчились договірні стосунку щодо оренди житлового приміщення ще 23.10.2005 року, оскільки між ними не було після закінченні його дії укладено новий договір. При цьому суд приходячи до такого висновку також враховує те, що на спірні правовідносини не може розповсюджуватись правила продовження дії договору за мовчазною згодою сторін, оскільки до оформлення таких правовідносин передбачена тільки письмова форма (ст. 639 ЦК України) та на них не розповсюджуються правила передбачені ст. 822 ЦК України. Пунктом 3.1.3. Договору передбачає, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря звільнення житлового приміщення після закінчення терміну договору оренди, а також при розірванні договору. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність вимоги про виселення та про її задоволення, оскільки таке право позивача передбачено договором. Про те, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення суми заборгованості по орендній платі в розмірі 1800 грн. яка розраховується із розміру орендної плати за одне ліжко-місце 150 грн. за період з 01.08.2007 року по 01.10.2007 року, оскільки такий розмір орендної плати в договорі не обумовлювався та тому, що вказаний спірний період не охоплюється дією договору. Посилання представника позивача на наявність наказу В.о. голови правління Степахно В.І. №27 від 16.02.2007 року про встановленню розміру проживання, не може бути підставою для задоволення позовної вимоги про стягнення суми заборгованості по орендній платі, оскільки цей наказ не є формою письмового договору оренди приміщення між сторонами по справі та тому що він те тягне за собою ні яких правових наслідків для відповідачів. В порядку ст. 88 ЦПК України із [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню 16 грн. судових витрат.

Outcome: partial