Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, а також відшкодувати моральну шкоду, спричинену порушенням його права на оплату праці, стягнувши компенсацію 500 грн. В позовній заяві зазначив, що працював у відповідача з 17.01.2005 року по 1.05.2007 року, звільнився за власним бажанням. При звільненні відповідач не зробив з ним розрахунок, заборгованість по заробітній платі склала 554.29 грн.. Просив стягнути заборгованість по заплаті, середній заробіток за весь час затримки розрахунку, відшкодувати спричинену незаконними діями відповідача моральну шкоду. В наступному позивач змінив свої позовні вимоги відмовившись від позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в зв'язку з тим, що заборгованість була виплачена 3.03.2008 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди підтримав і пояснила суду, що на неодноразові звернення та прохання виплачувати заборгованість хоча б частинами, відповідач не реагував аж до звернення його до суду. В зв'язку з тим, що відповідач при звільненні з ним не розрахувався, він змушений був виконувати разові роботи без оформлення трудових відносин, відчував моральні страждання в зв'язку з порушенням його права на оплату праці та отримання повного розрахунку при звільненні, неодноразово звертався до відповідача та отримував не чіткі відповіді, витрачав особистий час та кошти на поїздку до відповідача. Представник відповідача директор ПП „Науково-виробнича фірма „Синком” Петросян О.М. позов визнав частково, суду пояснив, що на посаду директора був призначений після звільнення позивача, підприємство знаходилась у скрутному фінансовому становищі, коли підприємницька діяльність покращилась і у підприємства виникла можливість погашення боргів перед працівниками, то в першу чергу виплачувалась заробітна плата тим фактичним працівникам, а тим що звільнилась - в залежності від наявності коштів. Позивачу 3 березня 2008 року при його зверненні була виплачена заборгованість по зарплаті. Письмово про наявність коштів позивача не попереджували. Не заперечує проти факту спричинення моральної шкоди в сумі 500 грн, у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку просив відмовити, мотивуючи тим, що за відсутності коштів вини підприємства у несвоєчасній виплаті позивачу належних при звільненні сум немає. Суд вислухав сторони, дослідив матеріали справи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач працював на підприємстві відповідача з 17.01.2005 року по 11.05.2007 року бетонником (а.с.5-7), при звільненні підприємство не виплатило заборгованість по заробітній платі за май 2007 року в сумі 554.29 грн (а.с.4), дана сума була виплачена 3.03.2008 року (а.с.23). Відповідно до ст.. 116 КЗПП України при звільненні власник або уповноважена особа повинна провести повний розрахунок з робітником, що звільняється. Відповідно до ст.. 117 КЗПП України робітнику виплачується середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Згідно довідки відповідача заробіток за два останні перед звільненням місяці роботи становить : за березень 2007 року 645.39 грн за 21 робочий день, за квітень 2007 року 645.18 грн за 20 робочих днів. Таким чином середньоденна заробітна плата складе: 1290.57 : 41 = 31.48 грн, а середній заробіток за час затримки розрахунку складе 31.48 х 206 ( робочі дні за період з 12.05.207 року по 03.03.2008 року) = 6484.88 грн. Згідно зі ст.237-1 КЗПП Українивідшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди робітнику проводиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих стосунків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що всупереч вимогам закону розрахунок з позивачем своєчасно зроблений не був, підприємство не розраховувалось з ним продовж тривалого часу, позивач був позбавлений можливості витратити гроші на своє утримання та сплатити аліменти своїй дитині, змушений був витрачати особистий час та гроші на неодноразові безрезультатні поїздки та звернення до відповідача з проханням виплатити йому заборгованість по зарплаті, що спричиняло йому моральних страждань і він змушений був докладати додатковий зусиль для організації свого життя. Обговорюючи питання про розмір компенсації моральних страждань суд враховує їх характер, строк затримки повного розрахунку, факт відсутності у позивача доходів у цей період, і виходячи з засад розумності і справедливості вважає достатньою для компенсації спричинених позивачеві моральних страждань суму 500 грн. Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн..

Outcome: approved