overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом до Біївецької сільської ради Богуславського району, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось їй після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. За життя її батько належним чином не оформив право власності на вказаний житловий будинок. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення вказаної спадщини їй було відмовлено з тих підстав, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду, так як в іншому порядку вона не може оформити своє право на спадкове нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищенаведені обставини і просила суд задовольнити позов. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, але письмово повідомив суд про визнання позову і про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтва про народження спадкоємця. Інший спадкоємець [PERSON] відмовився від спадщини на користь дочки спадкодавця [PERSON] і ця його заява посвідчена секретарем Стрижавської сільської ради Ставищенського району Київської області 17.01.2008 року. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району від 26.02.2008 року [PERSON] до дня смерті[INFO] року був головою двору під особовим номером 30 згідно записів в погосподарській книзі Біївецької сільської ради і в його господарстві знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами: два сараї, погріб. Із копії технічного паспорта на будинок, що виготовлений Білоцерківським МБТІ, вбачається, що в господарстві спадкодавця в[ADDRESS], знаходиться житловий будинок загальною площею 60,8 кв.м. та господарські споруди: два сараї, погріб, загальною інвентаризаційною вартістю 30846 грн. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачкою, який було зареєстровано 08 червня 1985 року виконкомом Лиєпайської міської ради Латвійської республіки по актовому запису №441, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як у них виникли різні погляди на сімейне життя, на грунті чого між ними виникали сварки та непорозуміння, в зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини. Позивач стверджує, що шлюб з відповідачкою на даний час є формальним, примирення стало не можливим. В судовому засіданні позивач позов підтримав, обгрунтувавши свої вимоги вищевикладеними фактами. Миритися він не бажає. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що примирення між нею та позивачем не можливе. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 червня 1985 року виконкомом Лиєпайської міської ради Латвійської республіки, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення між сторонами стало неможливим, про що вони заявили в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом до суду мотивуючи це тим , що вони на належній їм земельній ділянці у 1996 році побудували без відповідного дозволу сарай , у 2003 році прибудову до квартири , тобто самочинно , а так як це не порушує права інших осіб просять визнати за ними право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивачі підтримали вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувсь до суду з заявою в якій проти позову не заперечує і просив справу розглядати без його участі. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивачі збудували на належній їм земельній ділянці розташованій [ADDRESS] у 1996 році - сарай , 2003 році - прибудову до квартири , самочинно , без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства Петрівської районної державної адміністрації самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.11). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачами можливо визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду , мотивуючи це тим , що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], і що подальше сумісне життя з відповідачем неможливе, а тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі &frac14; частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та розірвати шлюб . В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Відповідач звернувсь до суду з заявою в якій позов визнає і просить справу слухати без його участі . Суд дослідивши документи справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 жовтня 2004 року . Від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Сумісне життя припинили в листопаді 2006 року в зв”язку з тим , що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що й призвело до розпаду сім”ї . Позивачка заперечує проти примирення , так як вважає його неможливим , за таких обставин суд вважає , що дальше збереження сім”ї не можливе і шлюб необхідно розірвати, поклавши витрати , пов”язані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідача , як винуватця розпаду сім”ї. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В зв”язку з тим , що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітньої доньки з нього слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки , також стягнути судовий збір в розмірі 51 гривня. Вказані правовідносини регулюються ст. ст.104,105, 110,112,114,180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України . На підставі ст. ст.104,105, 110,112,114,180,182,183 ,191 Сімейного кодексу України .та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду мотивуючи це тим , що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири ,що перебуває у спільній власності , після смерті чоловіка вона, звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадку , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те , що спадкове майно належить померлому на праві спільної сумісної власності і в свідоцтві про право власності не зазначено , яка частина квартири належить спадкодавцю , а тому просить визначити частку її померлого чоловіка та її частку . У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувсь до суду з заявою в якій проти позову не заперечує і просив справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що чоловік позивачки [PERSON] , разом з позивачкою проживав у квартирі [ADDRESS], а [INFO] помер. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло виданого 20 січня 1994 року (а.с.7) квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці та її померлому чоловіку [PERSON]. Після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної сумісної власності частину квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те , що спадкове майно належить померлому на праві спільної сумісної власності і в свідоцтві про право власності не зазначено , яка частина квартири належить спадкодавцю (а.с.7). Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Виходячи з наведеного , суд вважає ,що позов слід задовольнити , визначивши частку померлого чоловіка позивачки та самої позивачки по 1/2 частини зазначеної приватизованої квартири кожному. На підставі ст. ст.355,357 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду мотивуючи це тим , що вона на належній їй земельній ділянці у 1984 році побудувала без відповідного дозволу три сараї та літню кухню з прибудовою , тобто самочинно , а так як це не порушує права інших осіб просить визнати за нею право власності на дані будівлі. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову в повному обсязі , посилаючись на обставини , викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав, звернувсь до суду з заявою в якій проти позову не заперечує і просив справу розглядати без його участі. Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу.Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що позов необхідно задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено , що позивач збудувала на належній їй земельній ділянці розташованій [ADDRESS] у 1984 році - три сараї та літню кухню з прибудовою , самочинно , без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства Петрівської районної державної адміністрації самочинно збудовані будівлі не порушують права громадян , які мешкають поруч (а.с.13). На підставі викладеного , суд вважає , що позов підлягає задоволенню , і за позивачкою можливо визнати право власності на самочинно збудовані будівлі. На підставі ч.5 ст.376 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

[PERSON] просить розірвати її шлюб із [PERSON] , покликаючись на те, що він неналежно відноситься до сім»ї, оскільки у жовтні 2006 року залишив сім»ю, не цікавиться нею, їх сім»я існує лише формально. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час розгляду справи, а тому суд вирішив слухати справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню, так як розлад між сторонами носить стійкий, тривалий характер, вони не живуть разом більше року, суд надавав їм строк для примирення, але такого не настало, їх сім'я існує лише формально і її збереження суперечитиме інтересам сторін та їх дитини. Тому суд прийшов до висновку, що дана сім”я розпалася і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовом до [PERSON]. і просить стягнути з нього аліменти на дітей: дочку [PERSON]та сина [PERSON] в сумі не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а в разі продовження ними навчання до досягнення 23 років. Позивачка пояснила, що 19 лютого 2008 року Дубровицьким районним судом Рівненської області був виданий виконавчий лист №2-106 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON]та сина [PERSON] в розмірі по 100 грн. на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Від позивачки надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить стягувати з відповідача [PERSON]. аліменти на дочку [PERSON]в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), у зв'язку з навчанням і до досягнення дочкою двадцяти трьох років, так як дочка [PERSON] на даний час є студенткою другого курсу педагогічного факультету РДГУ. В судовому засіданні позивачки змінені позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який не з'явився, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно свідоцтва про народження [PERSON]. її батьком вказано [PERSON]. Згідно довідки №604 від 09.04.2008 року виданої Рівненським державним гуманітарним університетом [PERSON]. навчається на 2 курсі педагогічного факультету денної форми навчання. Згідно договору про навчання студентів РДГУ зареєстрованого за №39-28 2006 р., плата за навчання [PERSON]. складає 2500 грн. за один навчальний рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, згідно якої прохає розглядати справу в її відсутності, прохає позов задовольнити, шлюб розірвати, витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. Від відповідача надійшла заява, згідно якої прохає справу розглядати у його відсутності, позов визнає, згоден на розірвання шлюбу та покладення на нього витрат при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області за актовим записом №47 (а.с. 4). Для обох сторін шлюб перший. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] народження. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 01.02.2008 року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті і на час розгляду справи в суді як сім'я не проживають. Спору про місце проживання дитини та про розподіл спільного майна сторони не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та[PERSON], стверджуючи, що вона вселилася в якості члена сім'ї свого чоловіка [PERSON] в квартиру, розташовану [ADDRESS], в який проживають та зареєстровані її чоловік та відповідачі, а тому придбала право користування квартирою. Позивачка стверджувала, що відповідачі не надають згоди на її проживання в квартирі, тому вона просила суд визнати за нею право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та[PERSON] проти позову заперечували, стверджуючи, що позивачка без їх згоди вселилася в спірну квартиру, а тому не набула права користування нею. Третя особа [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що його дружина [PERSON] проживає в спірній квартирі без згоди відповідачів, однак набула права користування квартирою, так як вселилася в квартиру як член його сім'ї. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в спірній квартирі, яка розташована [ADDRESS], проживають та зареєстровані наймач квартири [PERSON], а також [PERSON] та[PERSON] (а.с.21). [PERSON], яка є дружиною [PERSON] (а.с.13), проживає в спірній квартирі без згоди відповідачів [PERSON] та[PERSON] . Згідно ст.65 ЖК України наймач вправі за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Враховуючи, що відповідачі не надали своєї згоди на вселення позивачки в спірну квартиру, її позовні вимоги є необґрунтованими.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

27 лютого 2008 року підприємство "Нововолинськводоканал" звернулося в суд з позовом до[PERSON] про стягнення 846,52 грн. заборгованої плати за водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2005 року по 31 січня 2008 року, що надається йому за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача Сех А.В. позов підтримав повністю. Пояснив, що відповідач [PERSON] є власником житла на [ADDRESS] і зобов'язаний щомісяця вносити плату за послуги водопостачання та водовідведення. Заборгованість за період з 01 лютого 2005 року по 31 січня 2008 року становить 846,52 грн., тому просить стягнути цю суму з відповідача в користь підприємства "Нововолинськводоканал" та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі і пояснив, що не вносить плату за послуги водопостачання і водовідведення в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користується послугами водопостачання та водовідведення, постачальником якого є позивач, плати за надані послуги не вносить, внаслідок чого утворилась заборгованість за період 01 лютого 2005 року по 31 січня 2008 року. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 6), довідкою з місця проживання (а.с. 4) та встановленими тарифами рішенням Нововолинської міськради (а.с. 7, 8, 9). Ст. ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Беручи до уваги, що відповідач в добровільному порядку не проводив оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення в повному обсязі, тому суд стягує з відповідача 846,52 грн. боргу та витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

27 лютого 2008 року підприємство "Нововолинськводоканал" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 671,51 грн. заборгованої плати за водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2005 року по 31 січня 2008 року, що надається їйу за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача Сех А.В. позов підтримав повністю. Пояснив, що відповідачка [PERSON] є власником житла на [ADDRESS] і зобов'язана щомісяця вносити плату за послуги водопостачання та водовідведення. Заборгованість за період з 01 лютого 2005 року по 31 січня 2008 року становить 671,51 грн., тому просить стягнути цю суму з відповідачки в користь підприємства "Нововолинськводоканал" та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка користується послугами водопостачання та водовідведення, постачальником якого є позивач, плати за надані послуги не вносить, внаслідок чого утворилась заборгованість за період 01 лютого 2005 року по 31 січня 2008 року. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 6), довідкою з місця проживання (а.с. 4) та встановленими тарифами рішенням Нововолинської міськради (а.с. 7, 8, 9). Ст. ст. 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Беручи до уваги, що відповідачка в добровільному порядку не проводила оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення в повному обсязі, тому суд стягує з відповідачки 671,51 грн. боргу та витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. на користь позивача.

Outcome: approved