overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]., [INFO]народження та [PERSON]., [INFO]народження в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування вимог заявниця зазначила, що 20.02.1999 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Мають спільних дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з серпня 2006 року. Після народження другої дитини відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які на даний час проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніде не працює, сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку відмовляється. Посилаючись на викладене просила про задоволення позову. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відовідач позов визнав частково, пояснивши, що дійсно він нерегулярно надає допомогу на утримання дітей. За станом здоров'я він є непрацездатною особою. Відповідно до заключення МСЕК від 11.03.2008 року йому встановлена 2 група інвалідності. . З урахуванням того, що він ще потребує лікування, погоджується на виплату аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 50 грн. на кожну дитину. На теперішній час пенсію він не отримує, але її розмір відповідно до розрахунків буде становити близько 400 грн. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних обставин: При розгляді справи встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON]., [INFO] народження та [PERSON]., [INFO]народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виданою добренькою сільською радою Баштанського району Миколаївської області. Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. Відповідно до довідки МСЕК від 11.03.2008 року відповідачу встановлена 2 група інвалідності на строк до 11.03.2009 року, він є непрацездатним. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. З урахуванням стану здоров'я і матеріального становища відповідача, а саме, що він є інвалідом 2 групи, що інших доходів, крім пенсії по інвалідності він не має, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 60 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на самочинну забудову. На підставу своїх вимог спирається на те, що влітку 2006 року за адресою [ADDRESS], позивач самочинно збудував на власній земельній ділянці капітальний будинок розміром 9,36 м. х 5,30 м. На початку жовтня 2007 року позивач вирішив його узаконити і звернувся до Маньківської селищної ради із заявою про надання йому дозволу на переведення не житлової будівлі у житловий будинок. 11 жовтня 2007 року рішенням № 211 виконком селищної ради надав позивачу дозвіл на переведення не житлової будівлі у житловий будинок, за адресою [ADDRESS]що підтверджується доданою до заяви копією рішення. 14 листопада 2007 року було комісійне обстеження вказаної не житлової будівлі відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що дана не житлова будівля може бути використана для проживання, що підтверджується доданою до заяви копією акта. 13 грудня 2007 року за рішенням № 290 виконком селищної ради визнав господарським номером для вказаної [ADDRESS] що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутність. Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви просить справу слухати у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов позивача задовольнити згідно вимог ст. 376 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, влітку 2006 року за адресою [ADDRESS], позивач самочинно збудував на власній земельній ділянці капітальний будинок розміром 9,36 м. х 5,30 м. На початку жовтня 2007 року позивач вирішив його узаконити і звернувся до Маньківської селищної ради із заявою про надання йому дозволу на переведення не житлової будівлі у житловий будинок. 11 жовтня 2007 року рішенням № 211 виконком селищної ради надав позивачу дозвіл на переведення не житлової будівлі у житловий будинок, за адресою [ADDRESS]що підтверджується доданою до заяви копією рішення. 14 листопада 2007 року було комісійне обстеження вказаної не житлової будівлі відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що дана не житлова будівля може бути використана для проживання, що підтверджується доданою до заяви копією акта. 13 грудня 2007 року за рішенням № 290 виконком селищної ради визнав господарським номером для вказаної [ADDRESS] тому позов позивача підлягає до задоволення. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог спирається на те, що 29.12.1995 р. в с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON]. актовий запис №10. Дошлюбне прізвище позивачки -[PERSON] [INFO]позивач народила [PERSON]батьком якого є відповідач. З січня 2007 року сімейно-шлюбні стосунки сторін фактично припинені, оскільки він залишив сім'ю і не бажає з позивачкою та дитиною проживати, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але направила в суд заяву в якій позов підтримала та просила справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча був завчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних в справі матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки як встановлено в судовому засіданні 29 грудня 1995 р. в с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON]. актовий запис №10. Дошлюбне прізвище позивачки -[PERSON] [INFO]позивачка народила [PERSON]батьком якого є відповідач. З січня 2007 року сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, оскільки відповідач залишив сім'ю і не бажає з позивачкою та дитиною проживати, а тому за таких умов збереження сім'ї неможливе. Судові витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на позивача за її бажанням. Майновий спір не вирішувався. Дитину - [PERSON], залишити проживати з позивачкою [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

21 лютого 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 жовтня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], 1995 року народження. Шлюбні стосунки фактично припинені у 2007 році. Сімейне життя не склалось з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями, крім того довгий час ніде не працює. Вважає, що шлюб розпався остаточно. На примирення не згодна. Спір майнового характеру та про визначення місця проживання дитини відсутній. Просить суд розірвати шлюб. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідач у попереднє судове засідання не прибув, надав заяву із прохання розглянути справу у його відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, згодний на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 1993 року, актовий запис № 2111, у свідоцтві про одруження [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області від 04 квітня 1995 року, актовий запис № 222. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, тому він підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

21 лютого 2008 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 вересня 1992 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, шлюб перший. Від даного шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалось з причини неприязних відносин між подружжям, що виникли, відсутності взаємопорозуміння та довіри. Фактично шлюбні стосунки припинені у березні 2007 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що шлюб розпався остаточно. На примирення не згодна. Спір майнового характеру відсутній. Просить суд розірвати шлюб. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні, викладеним у позові. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти обставин викладених у позові. Погодився на розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного виконавчого комітету м. Маріуполя від 01 вересня 1992 року, актовий запис № 645, у свідоцтві про одруження [NUMBER]. Дітей від даного шлюбу не мають. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, тому він підлягає розірванню. Витрати по розірванню шлюбу, з урахування думки сторін, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

28 лютого 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 28 вересня 2001 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Зараз у них з відповідачем склались важкі стосунки. Шлюбні відносини припинені два роки тому. Розлад сімейного життя стався через те, що відповідач не проявляв турботи про родину та зловживав спиртними напоями. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно. Спору про розподіл майна немає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 28 вересня 2001 року, актовий запис № 306. Шлюб перший. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати по розірванню шлюбу, враховуючи позовні вимоги, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Обґрунтовуючи свої вимоги,[PERSON]. вказує,що 11 лютого 2007 року купила за свої кошти холодильник марки LG вартістю 2954 грн.,який передала у користування своєму сину [PERSON].Коли шлюб сина був розірваний,його дружина поїхала з міста разом з часткою майна,а холодильник узяла собі її мати-відповідачка [PERSON].,яка потім надала письмову розписка про обов'язок повернення його. Незважаючи на це,холодильник до цього часу не повернений їй,як законному власнику. Крім того,[PERSON]. просить про стягнення з відповідачки моральної шкоди у розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, а відповідачка, яка була належним чином повідомлена про день розгляду справи, до суду не з*явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що відповідачкою порушені права позивачки,як законного власника майна,що доведено [PERSON]. у судовому засіданні та підтверджено письмовою розпискою відповідачки. Разом з тим,суд вважає,що у позові про стягнення моральної шкоди треба відмовити,бо це не передбачено законом при розгляді справ для даного виду правовідносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]., [INFO] та [PERSON]., [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування вимог заявниця зазначила, що 20.02.1999 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Мають спільних дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з серпня 2006 року. Після народження другої дитини відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які на даний час проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніде не працює, сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку відмовляється. Посилаючись на викладене просила про задоволення позову. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відовідач позов визнав частково, пояснивши, що дійсно він нерегулярно надає допомогу на утримання дітей. За станом здоров'я він є непрацездатною особою. Відповідно до заключення МСЕК від 11.03.2008 року йому встановлена 2 група інвалідності. . З урахуванням того, що він ще потребує лікування, погоджується на виплату аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 50 грн. на кожну дитину. На теперішній час пенсію він не отримує, але її розмір відповідно до розрахунків буде становити близько 400 грн. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних обставин: При розгляді справи встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON]., [INFO] та [PERSON]., [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Діти перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виданою добренькою сільською радою Баштанського району Миколаївської області. Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей. Відповідно до довідки МСЕК від 11.03.2008 року відповідачу встановлена 2 група інвалідності на строк до 11.03.2009 року, він є непрацездатним. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. З урахуванням стану здоров'я і матеріального становища відповідача, а саме, що він є інвалідом 2 групи, що інших доходів, крім пенсії по інвалідності він не має, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 60 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

12.02.2008 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних стосунків, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до дня смерті мешкала з заявником в [ADDRESS], Краснопільського району Сумської області. Згідно свідоцтва про народження заявника його батьками були [PERSON] та [PERSON], які померли. Заявник являється інвалідом дитинства 2 групи і звернувся до Управління пенсійного фонду України у Краснопільському районі Сумської області з метою переоформлення пенсії по втраті годувальників, але в цьому йому було відмовлено по причині відсутності документів на підтвердження такого права, а саме свідоцтва про реєстрацію шлюбу батьків і поновити запис в органах РАЦС не можливо по причині їх смерті, чому і виник сумнів з приводу їхніх родинних стосунків, а тому просив заяву задовольнити. Встановлення факту родинних стосунків заявник обґрунтовує тим, що йому необхідно вирішити питання про призначення пенсії з утратою годувальників. У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримала, представник заінтересованої особи Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області не з'явився, був повідомлений належним чином, у письмовій заяві проти вимог заявника не заперечував і просив справу слухати у його відсутність. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України у Краснопільському районі Сумської області вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на факт родинних стосунків [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON], яка до дня смерті мешкала з заявником в [ADDRESS], Краснопільського району Сумської області. Згідно свідоцтва про народження заявника його батьками були [PERSON] та [PERSON], які померли. [PERSON] являється інвалідом дитинства 2 групи (а. с. 7 - 9). Згідно архівної довідки державного архіву Сумської області [PERSON] народилась [INFO] ( метрична книга Архангельської церкви с.Миропілля, Суджанського повіту Курської губернії за 1909 рік, актовий запис № 28 ). Факт того, що [PERSON] і [PERSON], яка померла [INFO], це одна і та ж особа, підтверджується довідкою виконкому Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області за підписом сільського голови Пулях Н.І., письмовими свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчених секретарем виконавчого комітету Миропільської сільської ради народних депутатів Краснопільського району Сумської області (а. с. 9, 22-28). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

08.02.2008 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею і її двоюрідною сестрою [PERSON], мотивуючи тим , що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON], яка до дня смерті мешкала в смт. Краснопілля, [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, заявниця є єдиним спадкоємцем за представленням, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості по причині відсутності документів на підтвердження їх родинних відносин, а тому просила заяву задовольнити. На попередньому судовому засіданні заявниця не відмовилася від заяви, підтримала її доводи і просила суд заяву задовольнити. Заінтересовані особи вважають, що заява підлягає задоволенню, про що суду надали письмові заяви, на судове засідання не прибули, у листі просили розглядати справу без участі їх представників. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON], яка до дня смерті мешкала в смт. Краснопілля, [ADDRESS] одна, що підтверджується довідкою Краснопільської селищної ради сумської області (а.с. 41). Дівоче прізвище померлої [PERSON] -[INFO] (а. с.8, 14). Її батьками були [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка Державного архіву Сумської області та заява померлої на обмін паспорта (а. с. 12- 13). Мати померлої - [PERSON], 1894 року народження, була рідною сестрою батька заявниці [PERSON], 1912 року народження. [PERSON] помер [INFO] (а. с.39). Заявниця [PERSON] є донькою померлого [PERSON] (а. с. 11 на звороті), до реєстрації шлюбу мала прізвище [INFO]. (а. с. 40). Факт того, що [PERSON]мала дівоче прізвище [INFO] підтверджується довідкою Державного архіву Сумської області (а. с. 34). Відповідно до ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved