Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON]. 13 лютого 2008 року звернулася до суду із позовом до відповідачів: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., 3-ї особи на стороні відповідачів Новотроїцької філії Генічеського ДБТІ про визнання договору купівлі - продажу дійсним, поновлення строку позовної давності та визнання права приватної власності на нерухоме майно: будівель вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень та частини будівлі зерноскладу вартістю 10330 гривень, розташованих в селі Воскресенка вулиця Горького Новотроїцького району Херсонської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона у відповідачів 04 листопада 2002 року шляхом переведення боргу відповідачам купила будівлю вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень та будівлі зерноскладу вартістю 10330 гривень і виплатила відповідачам заробітну плату в сумі 17630 гривень, про що має розписку, однак відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу зазначеного майна. Вважає, що всі істотні умови договору купівлі - продажу нерухомого майна вона виконала повністю: сплатила обумовлену ціну 17630 гривень, отримала будівлі вагової з обладнанням та зерноскладу у власність але відповідачі ухиляються від добровільного посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку. Просила визнати договір купівлі - продажу будівель: вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень та зерноскладу вартістю 10330 гривень, розміщених в [ADDRESS], дійсним та визнати право приватної власності на куплене нерухоме майно та поновити строк позовної давності. Позивачка у суді позов підтримала, посилаючись на підстави викладені у заяві, та підтвердила факт купівлі - продажу будівель нерухомого майна: вагової з обладнанням і частини зерноскладу за обумовленою ціною та виконання всіх істотних умов договору купівлі - продажу та факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна. Наполягає на визнанні договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права приватної власності на куплене нерухоме майно: вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень, зерноскладу вартістю 10330 гривень, розміщених в [ADDRESS], належного ПОСП агрофірмі „Борис.” Оскільки пропустила строк позовної давності то просить його поновити. Просить судові витрати в сумі 206 гривень не відшкодовувати з відповідачів, а віднести на її рахунок. Відповідачі до суду направили заяви про слухання справи у їх відсутність та підтвердили факт купівлі - продажу частки їхнього майна у будівлі вагової з обладнанням та будівлі зерноскладу і отримання вартості цієї частки. Згодні, щоб власником спірного майна була позивачка. Представник 3 - ї особи на стороні відповідача до судового засідання не з”явився без поважної причини, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи ( а. с. 25 ). Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та враховуючи доводи сторін в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є визнання права приватної власності на нерухоме майно, - вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень, частина зерноскладу вартістю 10330 гривень, розміщених в [ADDRESS], належного ПОСП агрофірмі „Борис” на , яке позивач бажає визнати право приватної власності внаслідок укладення договору про переведення боргу та договору купівлі - продажу 04 листопада 2002 року. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.220ч.2, 328, 334, 392, 655,657 ЦК України; ст. 2,3,12,13 Закону України „Про власність”; п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року „Про судову практику в справах про визнання угод не дійсними.” Оскільки спірні правовідносини виникли на момент дії попереднього цивільного кодексу УРСР 1963 року і продовжуються до цього часу, то суд вважає необхідним застосувати до цих правовідносин норми діючого нового цивільного законодавства. Позивач пропустив строк позовної давності передбачений ст.257, 258 ЦК України. Суд приходить до висновку, що строк пропущений позивачем з поважної причини і він відповідно до ст.267 ч. 5 ЦК України підлягає поновленню. В судовому засіданні встановлено факт, що позивач купив 04. 11. 2002 року у відповідачів шляхом переведення боргу і виплати заробітної плати, нерухоме майно, - вагову з обладнанням вартістю 7300 гривень, частину зерноскладу вартістю 10330 гривень, розміщених в [ADDRESS], належного ПОСП агрофірмі „Борис” та отримав його у власність, сплативши обумовлену ціну. Відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу спірного майна, чим порушили вимоги ст. 657 ЦК України, про те, що договір купівлі - продажу будівель, або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та цей факт підтверджується письмовими доказами ( а. с. 6 - 14 ). За договором купівлі - продажу згідно ст. 655 ЦК України виконані всі істотні умови договору, позивач сплатив обумовлену ціну за майно, отримав у власність спірне нерухоме майно, а відповідачі отримали грошові кошти у виді заробітної плати і передали майно у власність позивача, що підтверджується письмовими документами ( а. с. 6 - 12 ). Отже відповідно до ст..220 ч. 2 ЦК України, якщо відбулося повне або часткове виконання договору купівлі - продажу будівель нерухомого майна: - вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень, зерноскладу вартістю 10330 гривень, розміщених в [ADDRESS], належного ПОСП агрофірмі „Борис,” але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, то суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином на підставі п. 4 Постанови ПВСУ від 28.04.1978 року „ Про судову практику у справах про визнання угод недійсними” є підстави для визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна, дійсним укладеного між сторонами 04 листопада 2002 року. Відповідно до ст. 328,334, 657 ЦК України, ст. 2,12,13 Закону України „Про власність” право приватної власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору купівлі - продажу дійсним, не посвідченого в нотаріальному порядку. Право приватної власності позивача на куплене нерухоме майно, порушене відповідачем і підлягає відновленню згідно зі ст.. 220 ч.2, 392, 657 ЦК України, ст. 12 Закону України „ Про власність” шляхом визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права приватної власності на спірне нерухоме майно - вагової з обладнанням вартістю 7300 гривень, частини зерноскладу вартістю 10330 гривень, розміщених в [ADDRESS], належного ПОСП агрофірмі „Борис,” - за позивачем. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачка довела у суді обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Отже є підстави для задоволення позову. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачка просить суд покласти судові витрати в сумі 206 гривень згідно ст.. 81. 88 ЦПК України на неї і не відшкодовувати їх з відповідачів. На підставі зазначеного, ст..220 ч. 2, 328, 334, 392, 655,657 ЦК України; ст. 2, 12, 13 Закону України „Про власність”; п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” від 28.04.1978 року і

Outcome: approved