Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказує,що з 1 липня 1983 року він був зарахований на посаду завідуючого жіночою консультацією Прилуцької міської лікарні згідно з наказом № 62 від 1 липня 1983 року. Після останньої реорганізації лікарні у вересні 2006 року він був призначений завідуючим відділення акушерства і гінекології Комунального лікувально-профілактичного закладу « Прилуцька центральна міська лікарня» з 12 листопада 2007 року. Розпорядженням головного лікаря № 31 від 22 серпня 2007 року його попередили про переведення на посаду лікаря акушера - гінеколога відділення акушерства і гінекології. Наказом головного лікаря за №123 від 10 вересня 2007 року його переведено з посади завідуючого відділенням акушерства та гінекології на посаду лікара акушера - гінеколога з 12 листопада 2007 року. 12 листопада 2007 року його в усній формі на нараді в присутності колективу відділення було ознайомлено з наказом головного лікаря № 111 від 12 листопада 2007 року про зміну керівника структурного підрозділу відділення акушерства та генікології. Позивач посилаючись на те,що переведення на роботі здійснене без його згоди в порушення трудового законодавства,просить суд поновити його на роботі на посаді завідуючого відділенням акушерства і гінекології Комунального лікувально-профілактичного закладу « Прилуцька центральна міська лікарня» з 12 листопада 2007 року,стягнути з відповідача на його користь різницю між його середнім заробітком до переведення на нижчу посаду та новим посадовим окладом в розмірі 540 грн. та 5000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали і уточнили позовні вимоги,просили суд поновити його на роботі на посаді завідуючого - 2 - відділенням акушерства і гінекології Комунального лікувально-профілактичного закладу « Прилуцька центральна міська лікарня» з 12 листопада 2007 року,стягнути з відповідача на його користь різницю між його середнім заробітком до переведення на нижчу посаду та новим посадовим окладом в розмірі 1285 грн. 79 коп.,витрати на оплату послуг адвоката в сумі 500 грн.,витрати затрачені на його лікування в сумі 269 грн. 82 коп. та 5000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди,представник відповідача Комунального лікувально-профілактиичного закладу» Прилуцька центральна міська лікарня « такі вимоги визнав в частині поновлення на роботі і стягненні різниці в заробітку а в решті позову просив відмовити за його недоведеністю, представник виконавчого комітету Прилуцької міської ради при вирішенні спору покладає на розсуд суду і одночасно просить відмовити в позові до Прилуцького міськвиконкому,оскільки міськвиконком є неналежним відповідачом по даній справі і не повинен відповідати по вимогах позивача. В судовому засіданні третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача,вважає що задоволенню підлягає позов тільки в частині поновлення на роботі і стягнені різниці в заробітку а в решті позову необхідно відмовити ,оскільки решта вимог заявлено безпідставно. Заслухавши пояснення сторін,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає,що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. З 1 липня 1983 року позивач [PERSON] працював на посаді лікаря акушера-гінеколога Прилуцької міської лікарні,яка неодноразово реорганізовувалась і після останньої реорганізації у вересні місяці 2006 року продовжував працювати на посаді завідуючого відділенням акушерства та гінекології Комунально лікувально-профілактичного закладу « Прилуцька міська центральна лікарня»,що підтвержується записами в трудовій книжці ( а.с.4- 5). Розпорядженням головного лікаря КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня» № 31 від 22 серпня 2007 року ( а.с.7) завідуючого відділенням акушерства і гінекології [PERSON] попереджено про зміну істотних умов праці - переведення на посаду лікаря акушера - гінеколога цього віддділення з 22 жовтня 2007 року. Наказом головного лікаря КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня» № 1213 від 10 вересня 2007 року ( а.с.8) завідуючого відділенням акушерства і гінекології [PERSON] попереджено про зміну істотних умов праці - переведення на посаду лікаря акушера - гінеколога цього віддділення з 12 листопада 2007 року. Наказом головного лікаря КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня № 111 від 12 листопада 2007 року ( а.с. 6) завідуючого відділення акушерства і гінекології [PERSON] переведено на посаду лікаря акушера - гінеколога цього відділення з 12 листопада 2007 року та призначено завідуючою відділенням акушерства і гінекології [PERSON]. Відповідно до положень ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві,установі,організації допускається тільки за згодою - 3 - працівника. В судовому засіданні позивач категорично ствержував ,що згоди на переведення на роботі з завідуючого віділення акушерства і гінекології на посаду лікаря акушера - гінеколога він не давав. В судовому засіданні представник відповідача та третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача пояснили,що дійсно позивача було переведено на роботі помилково без його згоди. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено,що переведення позивача на роботі було проведено без його згоди а тому наказ про його переведення необхідно визнати незаконним,як такий що не відповідає вимогам трудового законодавства. За таких обставин , суд вважає необхідним поновити позивача на роботі на посаді завідуючого відділення акушерства і гінекології КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня « з 12 листопада 2007 року,оскільки його звільнення саме в цей день було проведено відповідачом незаконно. Задовільняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача різницю між його середнім заробітком до переведення на нижчу посаду та новим посадовим окладом згідно довідки КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня « ( а.с.120 ) в сумі 1285 грн.79 коп.,що визнав в суді і сам позивач. При визначенні моральної шкоди, суд враховує ,характер та обсяг заподіяних даними правовідношеннями [PERSON] моральних страждань ,що він має похилий вік і хворобливий стан здоров»я,що відношення,які склалися на роботі позивача стосуються не тільки конкретного випадку незаконного переведення його на роботі а є наслідком неякісної роботи відділу ,який він очолює,що позивач був преведений на роботу на посаду лікаря акушера -гінеколога,мав постійний заробіток ,який несуттєво відрізняється від його заробітку на попередній роботі ,в зв»язку з чим йому непотрібно було застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя і втрата нормальних життєвих зв»язків в даному випадку на думку суду не наступила та що позивач не побажав на пропозицію відповідача і третьої особи добровільно поновитися на роботі без рішення суду. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня» в користь позивача 200 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України. Вимоги позивача в частині стягнення витрат затрачених на його лікування не підлягають задоволенню за відсутністю для цього правових підстав,оскільки стягнення таких витрат з відповідача не передбачено трудовим законодавством і такі витрати не відносяться до судових відповідно до цивільно-процесуального законодавства . Суд також вважає необхідним відмовити в позові позивача до Прилуцького міськвиконкому про поновлення на посаді завідуючого - 4 - відділення акушерства і гінекології Прилуцької ЦМЛ,стягненні заробітної плати ,стяненні витрат на лікування і моральної шкоди,оскільки Прилуцький міськвиконком є неналежним відповідачом по даній справі а тому не повинен відповідати за даним позовом. Задовільняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним на підставі ст. 84 ЦПК України стягнути з відповідача КЛПЗ « Прилуцька центральна міська лікарня в користь позивача 500 грн. - в рахунок відшкодування витрат затрачених позивачом на надання правової допомоги адвокатом,враховуючи характер та обсяг роботи проведеної адвокатом по даній справі,що підтвержується квитанцією ( а.с.121). Разом з тим ,задовільняючи таким чином позовні вимоги ,суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь держави судовий збір по справі в сумі 51 грн. та 30 грн. витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи відповідно до положень ст.ст.81, 88 ЦПК України. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягненні різниці в заробітку за 1 місяць в сумі 293 грн.15 коп. підлягає негайому виконанню відповідно до положень ст. 367 ч.1 п.п. 2,4 ЦПК України. На підставі наведеного,керуючися ст.ст.32 ,237 - 1 КЗпП України,керуючися ст.ст. 10,33,60,81,84,88,212,213,215,367 ч.1 п.п.2,4 ЦПК України,суд-

Outcome: partial