Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка, [PERSON]. звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Відділу освіти Красноармійської міської ради про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем у справі знаходилася у трудових відносинах з 01 вересня 2003 року працюючи заступником директора з учбової роботи та вчителем історії гуманітарної гімназії м. Красноармійська. Наказом № 59 від 08 листопада 2007 року вона була звільнена за скороченням штатів, згідно ст. 40 п.1 КЗпП України. Своє звільнення позивачка вважає проведеним з грубим порушенням діючого законодавства, тому що на момент звільнення вона знаходилася на лікарняному лікуванні, це підтверджується листом непрацездатності ААХ № 568649, в якому вказано, що вона повинна приступити до роботи 9 листопада 2007 року, а наказ про звільнення від 08 листопада 2007 року. З 09 листопада 2007 року вона не працює. Діями відповідача грубо порушено її законні трудові права, тому позивачка просить поновити її на роботі. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача середній заробіток за дні вимушеного прогулу, з середнього заробітку 2364,51 грн. : 22 роб. дня = 107,48 грн. складає оплата за один робочий день. На день подачі позовної заяви до суду вимушений прогул складає 12 робочих днів, тому за ці дні сума заробітної плати буде 1289 грн.76 коп. Виходячи з наведеного позивачка просить суд поновити її на посаді заступника директора з учбової роботи та вчителя історії гуманітарної гімназії м. Красноармійська і стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 9 листопада 2007 руку. У судовому засіданні позивачка уточнила свій позов і просить стягнути з відповідача за вимушеній прогул 6341,32 грн., тобто за 59 днів вимушеного прогулу. Відповідач позов не визнав, оскільки при звільненні позивачки по п.1 ст.40 КЗпП України норми законодавства не порушені. Крім того, згідно рішення Красноармійської міської ради від 22 серпня 2007 року за № 5/16-27 учбово-виховний комплекс міста Красноармійська було реорганізовано шляхом злиття з загальноосвітньою школою 1-Ш ступенів № 10. Начально-виховний комплекс було виключено з державного акту, тобто юридичної особи, де працювала позивачка на цей час не існує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка з 1 вересня 2003 року була прийнята на посаду заступника директора з учбової роботи Гуманітарної гімназії м. Красноармійська, що підтверджується наказом № 36-к від 08 вересня 2003 року Красноармійського міського відділу освіти на а.с. 3 та трудової книжкою на а.с. 15-17. 08 вересня 2003 року наказом Гуманітарної гімназії м. Красноармійська позивачку прийняли на посаду заступником директора з учбової роботи та вчителем історії гуманітарної гімназії м. Красноармійська, що вбачається з наказу №35 -к від 08.09.2003 року. (а.с.4). 01 вересня 2004 року Гуманітарна гімназія перейменована в навчально-виховний комплекс, згідно рішення Красноармійської міської ради № 4/15 від 09 червня 2004 року, що підтверджується записом у трудовій книжці позивачки на а.с. 16. Рішенням Красноармійської міської ради від 22 серпня 2007 року № 5/16-27 учбово-виховний комплекс міста Красноармійська було реорганізовано шляхом злиття з загальноосвітньою школою 1-Ш ступенів № 10 (а.с. 5). Навчально-виховний комплекс м. Красноармійська було виключено з державного акту юридичних осіб, що підтверджується відміткою про припинення юридичної особи на свідоцтві про державну реєстрацію Навчально-виховного комплексу міста Красноармійськ. До державного реєстру 06 листопада 2007 року внесено запис за № 1 271 112 0006 0000777 (а.с14). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи 06 листопада 2007 року була проведена державна реєстрація заново відтвореного Красноармійського навчально-виховного комплексу, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 271 134 0000 000802 ( а.с. 73), тобто юридична особа, де працювала позивачка на цей час не існує. При розгляді цього спору суду необхідно мати на увазі, що п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів”, з змінами і доповненнями, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України від 1 квітня 1994 року № 4, від 26 жовтня 1995 року №18, від 25 травня 1998 року № 15 потребує з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. У судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2007 року позивачці було надано попередження про наступне вивільнення і цим же попередженням позивачці був наданий список вакантних посад у загальноосвітніх навчальних закладах м. Красноармійська (а.с. 46, 63, 64). Із акту від 31 серпня 2007 року на а.с. 45 вбачається, що позивачка у справі відмовилася від підпису у попередженні про наступне вивільнення та від переводу на інші вакантні посади. Із протоколу засідання комісії з припинення діяльності НВК і ЗОШ 1-Ш ступенів № 10 та працевлаштування працівників, які підлягають вивільненню від 31.08.2007 року вбачається, що згідно поступившої заяви від працівників НВК і ЗОШ 1-Ш ступенів № 10 про їх згоду на працевлаштування у знов створеному Красноармійському навчально-виховальному комплексу усі працівники, крім [PERSON]. і [PERSON]. були на працевлаштуванні у знов створеному Красноармійському навчально-виховальному комплексі. Аналогічні питання вирішувалися на засіданні з припинення діяльності НВК і ЗОШ 1-Ш ступенів № 10 та працевлаштування працівників, які підлягають вивільненню від 30.10.2007 року ( а.с. 65-72). Позивачка відмовилася від працевлаштування на вказаних у переліку вакантних посадах на а.с. 72. Крім того, відповідачем у другий раз позивачці було запропоновано перелік вакантних посад у загальноосвітніх навчальних закладах м. Красноармійська станом на 30.10.2007 року (а.с. 42) у якості учителя історії, учителя музики, практичного психолога, учителя хімії, біології, педагога-організатора, методиста з охорони дитинства, бібліотекаря. Актом від 30 жовтня 2007 року підтверджується, що позивачка від переводу на вказані посади відмовилася (а.с.41). На а.с. 43-44 долучається пояснювальна записка позивачки, з якої вбачається, що позивачка відмовляється від запропонованих їй посад, бо вони не відповідають займаній нею посаді. Із штатного розпису Красноармійського навчально-виховного комплексу на а.с. 52-54 вбачається, що посада у якості заступника директора з учбової роботи відсутня. Згідно зі ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу провадиться за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Позивачкою у судове засідання представлений протокол № 1 первинної профспілкової організації Вільної профспілкової освіти і науки України Навчально-виховного комплексу м. Красноармійська від 4 жовтня 2007 року, за яким прийнято рішення про установу первинної профспілкової організації Вільної профспілкової освіти і науки України Навчально-виховного комплексу м. Красноармійська членом якого стала позивачка ( а.с.21-24). Тобто на момент розгляду питання про працевлаштування позивачка не була членом відділу освіти Красноармійської міської ради, тому відповідач згідно зі ст. 43-1 КЗпП України міг звільнити позивачку від посади без угоди виборчого органу первинної профспілкової організації. Згоду від первинної профспілкової організації Вільної профспілкової освіти і науки України Навчально-виховного комплексу м. Красноармійська на звільнення позивачки відповідач отримати не міг, оскільки йому було не відомо про існування цієї первинної профспілки. Крім того, вищевказана профспілка не має юридичного стану, тобто вона не легалізована, оскільки згідно до ст. 16 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності” встановлено, що Профспілки легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Легалізація первинної профспілки повинна бути здійснена Красноармійським міськрайонним управлінням юстиції. На підставі поданих профспілкою документів, що легалізує орган у місячний термін підтверджує заява про заявлений статус за ознаками ст. 11 цього Закону, включає профспілку до реєстру об'єднань громадян і видає профспілці свідоцтво про легалізацію із зазначенням відповідного статусу. Долучене позивачкою свідоцтво № 2318 від 03 жовтня 2005 року про легалізацію профспілки, об'єднання профспілок (а.с.25) не є підставою згідно з якою можливо вважати, що первинна профспілкова організація Вільної профспілкової освіти і науки України Навчально-виховного комплексу м. Красноармійська легалізована. Крім того, з заяви позивачки від 28 вересня 2007 року на а.с.82 вбачається, що позивачка просить виключити її із членів профспілки робітників освіти і науки Красноармійського відділу освіти. Витягом з протоколу засідання Президії від 07.10.07 р. заява позивачки була задоволена (а.с. 81,83). Наказом № 5-к від 22 січня 2008 року відповідач (а.с.80) ліквідував помилку у наказі № 59 -к від 08.11.2007 року і днем звільнення позивачки є не 8, а 9 листопада 2007 року. Таким чином, судом не встановлено підстав для задоволення позову [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed