Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду і просить визнати строк подачі позову до суду пропущеним з поважних причин та поновити його, визнати звільнення з посади начальника відділу комп'ютерних та музично-технічних засобів навчання за наказом від 16.04.2007р. незаконним та необґрунтованим, поновити його на рівнозначній посаді з окладом не нижче ніж на попередній посаді, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.04.2007р. по день поновлення на роботі, внести в трудову книжку запис про роботу на посаді начальника лабораторії технічного обслуговування Національної музичної академії України ім.. П.І. Чайковського в період з 01.04.1997р. по 31.02.2006р.включно, стягнути з відповідача на його користь 1 137,42 гр. незаконно відрахованих з заробітної плати в період грудня 2006 року по березень 2007 року для повернення виплаченої йому в жовтні -листопада 2006 року і лютому 2007 року спеціальної премії за високі досягнення , стягнути з відповідача на його користь кошти в якості відшкодування моральної шкоди , заподіяної порушенням його трудових прав у розмірі 57 456,00гр. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в порушення діючого законодавства був звільнений з займаної ним посади , звернувся до суду в строки , однак був вимушений був подати заяву про залишення поданої позовної заяви без розгляду, що не позбавляє його права звернутись знову з аналогічним позовом. Під час роботи позивача в його трудову книжку не було внесено данні про роботу за період з 01.04.1997р. по 31.02.2006р.включно. Позивач в позові також зазначає, що з нього безпідставно впродовж грудня 2006 року по березень 2007р. відраховувалась заробітна плата. Загальна сума якої склала 1 137,42гр. Порушення вказаних норм трудового законодавства призвели до порушення прав позивача, нормальні життєві зв'язки та змушують витрачати додаткових зусиль для організації свого життя. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] заперечував проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що позивачем без поважних причин пропущено строки звернення до суду для захисту своїх інтересів, а отже просив відмовити в задоволенні позову з цих підстав. Крім того, представник також посилався на те, що звільнення позивача проведено з дотриманням норм чинного законодавства без порушень прав робітника, запис про роботу позивача на посаді начальника лабораторії технічного обслуговування Національної музичної академії України ім.. П.І. Чайковського в період з 01.04.1997р. по 31.02.2006р. не внесений в трудову книжку з невідомих причин, а відрахування із заробітної плати суми коштів в розмірі 1 137,42гр. мало місце в зв'язку з помилково визначеним розміром премії. Представник також вважав , що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON]., представника відповідача та третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 235 Кзпп України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ст. 233 цього ж кодексу працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня , коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст. 234 цього ж кодексу у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 48 КзппУкраїни трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу , заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; Судом встановлено, що наказом № 22А від 08.02.2007р. Національної музичної академії ім.. П. І. Чайковського відділ «Комп'ютерних та музично-технічних засобів навчання» вирішено приєднати до «Лабораторії музично-інформаційних технологій» з 15.04.2007р. Про вказані зміни було попереджено працівників відділу. Наказом № 98-К від 16.04.2007р. [PERSON]., заступник начальника відділу комп'ютерних та музично-технічних засобів навчання звільнений з 16.04.2007р. за п. 6 ст. 36 КзппУкраїни у зв'язку з зміною істотних умов праці та відмовою написання заяви про перехід з відділу КМТЗН в лабораторію МІТ . Із особової справи [PERSON] вбачається, що відповідно до наказу №156-К від 11.09.1997р. позивача було переведено з посади начальника лабораторії ІОЦ на посаду начальника(завідувача) відділу технічного обслуговування на начальника (завідувача) відділу технічного обслуговування та ремонту технічних засобів. Згідно наказу №83-к від 07.04.2006р. [PERSON] завідувача лабораторії технічного обслуговування з 01 квітня 2006 року переведено на посаду заступника начальника відділу комп'ютерних та музично-технічних засобів навчання . Вказані відомості в трудовій книжці [PERSON] відсутні . Відповідно до 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Відповідно до п. 2.6. вказаної інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Із оглянутої під час судового розгляду цивільної справи № 2-2554-1/07р. за позовом [PERSON] до Національної музичної академії України імені П.І. Чайковського , за участі третьої особи [PERSON] про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення незаконно відрахованих із заробітної плати коштів, внесення до трудової книжки запису та відшкодування моральної шкоди, зокрема розрахункових листків за період грудень 2006 року по березень 2007 року включно , вбачається, що із заробітної плати позивача були утримані за кодом 008 кошти загальною сумою 1 137,42гр. Як пояснив під час судового розгляду представник вказані відрахування стали необхідним внаслідок неправильного визначення розміру надбавки за листопад 2006 року згідно наказу № 231 А від 24.11.2006р. , оскільки позивачу фактично було встановлено надбавку у розмірі посадового окладу, як іншим працівникам. При цьому наказу (розпорядження) про вказане відрахування відповідачем не виносилось. Відповідно до ст. 127 Кзпп України відрахування із заробітної плати можуть проводитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації , де вони працюють, можуть проводитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу . В даному випадку для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок відповідачу необхідно було видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого з дня погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми. Оцінивши вище встановлені обставини суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо звільнення підлягають відхиленню, оскільки ним пропущений строк без поважних причин. Так, звільнення позивача проведено наказом 16.04.2007р. , проте з позовом до суду він звернувся 17.12.2007р. Та обставина, що позивач звертався до іншого суду із позовними вимогами, які в подальшому за його заявою були залишені без розгляду, не можуть бути поважними причинами пропуску строку встановленого для звернення за вирішенням трудового спору. Вимоги позивача про внесення запису в трудову книжку та вимог про стягнення незаконного відрахованої суми коштів суд вважає обґрунтованими, і такими , що підлягають задоволенню, оскільки невідповідність дій відповідача вимогам чинного трудового законодавства була встановлена під час судового розгляду і ці вимоги не обмежені будь-яким строком. Так, відповідачем не було внесено запис про переведення позивача на іншу посаду в порушення ст. 48 КзппУкраїни та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58 , та незаконно відраховано із заробітної плати 1 137,42гр. , оскільки відповідного наказу(розпорядження)не приймалось. Суд вважає достатніми заходи для відновлення порушеного права позивача, і не знаходить підстав для відшкодування моральної шкоди, наявність якої фактично під час судового розгляду доведена не була. Оскільки позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судових витрат, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення необхідно стягнути з відповідача . На підставі викладеного та

Outcome: partial