Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

У січні 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем за заповітом якого вона є. Вимоги мотивовані тим, що протягом тривалого часу вона з померлим [PERSON] не спілкувалася, так як проживала в іншій місцевості, і про наявність заповіту їй не було відомо. Посилаючись на те, що вона бажає прийняти спадщину, а строк прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, дала пояснення по обставинам, викладеним у позовній заяві і просила визначити строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном на один місяць. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву, підтвердивши що проти задоволення вимог позивачки не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], помер [INFO] в селі Оситняжка Кіровоградського району, Кіровоградської області у віці 88 років. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки, площею 6.13 га в межах згідно з планом, розташованої на території Оситнязької сільської ради, ділянка № 45, переданої на підставі рішення сесії Оситнязької сільської ради від 25.06.1999 року № 41 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 706. Згідно заповіту, посвідченого 12 жовтня 2005 року секретарем Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району, зареєстрованого в реєстрі за № 140, померлий [INFO] [PERSON] склав заповідальне розпорядження , відповідно до якого належною йому земельною ділянкою розпорядився на користь позивачки. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено і не скасовано. Згідно повідомлення Кіровоградської районної державної нотаріальної контори за № 265/227 від 06.02.2008 року , спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до 6 місяців після смерті [PERSON], померлого [INFO], не зверталися. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст. 1272 цього Кодексу, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка, яка є спадкоємицею за заповітом померлого [PERSON], і висловила бажання прийняти спадщину, пропустила встановлений законом строк. У судовому засіданні, обставини зазначені позивачкою, як причини пропуску строку для прийняття спадщини, знайшли своє підтвердження і визнаються судом поважними. Таким чином, визнання відповідачем пред”явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved