overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]у якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.01.2008 року відділом РАЦСу Чернігівського райуправління юстиції. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] року народження. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\4 частини всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 16 січня 2008 року відділом РАЦС, Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №08, що підтверджується записами у свідоцтві про розірвання шлюбу( а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження , що підтверджується записами у свідоцтві про його народження ( а.с.3) З довідки виданої КП « Новозаводське» вбачається, що з позивачкою проживає син [PERSON], 2005 року народження. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, доходів позивачки не достаньо для утримання дитини, що підтверджується довідкою про її доходи, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, проте працює і має змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

В жовтні 1990 року сторони зареєстрували шлюб. Від подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей. В сім'ї виникали суперечки на грунті відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного, а також частого вживання спиртного з боку чоловіка, внаслідок чого ображав її, наносив тілесні ушкодження. Терпіти таке відношення позивачка не може більше, а тому звернулася з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, їх сім'ї зберегти неможливо, просить судові витрати стягнути з відповідача, за розірвання шлюбу покласти також на чоловіка. Відповідач [PERSON] позов визнав, на розірвання шлюбу згоден, витрати не заперечує сплатити. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В сім'ї виникають суперечки, чоловік принижує дружину, були випадки нанесення тілесних ушкоджень, часті випадки вживання спиртного. Позивачка не хоче більше цього терпіти, раніше вона вже зверталася з позовом про розірвання шлюбу, але помирилися. Однак, це не дало бажаного наслідку, атому позивачка звернулася з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. Вказавши, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 5 серпня 2000 року, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 2001 року народження, яка проживає разом з відповідачкою і в подальшому буде проживати разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є відсутність почуття кохання та взаєморозуміння, а також різні погляди на сімейне життя. Все це призвело до того, що вони припинили сімейні стосунки і кожний з них став проживати окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка пред'явлені позовні вимоги визнала повністю, на розірвання шлюбу згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки відділу РАЦС Золочівського управління юстиції, сторони уклали шлюб 5 серпня 2000 року, який зареєстрований відділом РАЦС Золочівського управління юстиції, Харківської області, актовий запис № 38. Сторони як подружжя разом не проживають, шлюб існує формально, їхнє подальше спільне життя суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення при розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітної плати щомісячно на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]Зазначивши, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2006 року [PERSON]. був позбавлений батьківських прав по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON]. Згідно висновку опікунської ради Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON]. була призначена опікуном малолітньої [PERSON]. Відповідач [PERSON]. участі в утриманні дитини не приймає. Матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею при подачі позовної заяви судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2006 року [PERSON]. позбавлений батьківських прав по відношенню до своєї доньки [PERSON], [INFO] Згідно висновку опікунської ради при Феськівській сільській раді Золочівського району Харківської області від 12 вересня 2006 року [PERSON]. призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON]. хронічних захворювань не має, крім доньки Ірини, інших дітей, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим листам з відповідача не здійснюється. У зв'язку з наведеним, з урахуванням вище зазначених обставин, які мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідач [PERSON]. за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Розмір понесених позивачкою судових витрат, а саме витрати на правову допомогу в сумі 50 грн, підтверджується наявними у справі документами-квитанціями (а.с.7) Таким чином, понесені позивачкою судові витрати в розмірі 50 грн. повинні бути стягнуті з відповідача. В силу ст. 79,81 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Вказавши, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 6 липня 1985 року, від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], 1986 року народження. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями. В нетверезому стані спричиняв в сім'ї сварки, застосовував до неї фізичну силу. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинили і стали проживати окремо. Позивачка пред'явлений позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Розглянувши матеріали справи, прийнявши до уваги заяву позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони взяли шлюб 6 липня 1985 року, який зареєстрований Слатінською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 28. Сторони як подружжя разом не проживають з 1994 року. Подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення при розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON]. аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітної плати щомісячно на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2006 року [PERSON]. була позбавлена батьківських прав по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON]. Згідно висновку опікунської ради Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON]. була призначена опікуном малолітньої [PERSON]. Відповідачка [PERSON]. участі в утриманні дитини не приймає. Матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просить суд стягнути з відповідачки на її користь понесені нею при подачі позовної заяви судові витрати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2006 року [PERSON]. позбавлена батьківських прав по відношенню до своєї доньки [PERSON], [INFO]. Згідно висновку опікунської ради при Феськівській сільській раді Золочівського району Харківської області від 12 вересня 2006 року [PERSON]. призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON]. хронічних захворювань не має, крім доньки Ірини, інших дітей, непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчим листам з відповідачки не здійснюється. У зв'язку з наведеним, з урахуванням вище зазначених обставин, які мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідачка [PERSON]. за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Розмір понесених позивачкою судових витрат, а саме витрати на правову допомогу в сумі 50 грн, підтверджується наявними у справі документами-квитанціями (а.с.8) Таким чином, понесені позивачкою судові витрати в розмірі 50 грн. повинні бути стягнуті з відповідачки. В силу ст. 79,81 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

позивач звернулась до відповідача з вищеозначеною заявою, зазначивши, що з 14.01.1955 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Під час спільного проживання приватизували квартиру [ADDRESS] . [INFO] чоловік помер, після його смерті відкрилась спадщина &frac12; частина квартири . На момент його смерті вони проживали разом. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину , бо не виділені долі кожного в приватизованій квартирі. Тому просила виділити долі кожного у приватизованій квартирі, встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка та визнати за нею право власності на спадщину &frac12; частину квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином , про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Суд, дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на житло від 14.10.1994 року ( а.с.5) квартира [ADDRESS] була приватизована і належить на справі спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно ст. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проживали разом за адресою [ADDRESS], разом приватизували квартиру, їх частки є рівними у приватизованій квартирі по &frac12; частині кожному. На момент смерті [PERSON] сторони проживали разом і позивачка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Таким чином суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.. 1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 1984 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 676, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені в березні 2007 року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків він не бажає, від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримав повністю, просив шлюб розірвати, на примирення не згоден, бо створив нову сім'ю. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, на примирення не згодна. Відповідач попереджена про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 18 серпня 1984 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 676, подружні стосунки були припинені в березні 2007 року, сім`я фактично розпалася, оскільки позивач пішов до іншої жінки, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, зазначивши, що в ході проведення рейду працівниками ХМЕМ, [ADDRESS] , було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме: безоблікове користування електроенергією про що було складено акт № 206301 від 20.09.07 р., у зв'язку з чим позивачу були спричинені збитки на загальну суму 374,65 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь зазначений розмір збитків . В судовому засіданні представник позивача підтвердив обставини викладені в позові та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідачі проживають [ADDRESS] і на момент перевірок є споживачами електроенергії, постачальником якої є ВАТ “ЕК “Херсонобленерго”. Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року ( далі за текстом - ПКЕЕН ). 20.09.07 р в ході проведення рейдів працівниками ХМЕМ, [ADDRESS], було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме: безоблікове споживання електроенергії, про що було складено акт № 206301. Вказаним порушенням ПКЕЕН відповідачі , чим завдав збитків енергопостачальнику, за що, відповідно до ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику” та п.п. 37, 48 ПКЕЕН повинен нести відповідальність. Відповідно до розрахунку, який надано позивачем розмір збитків, завданих відповідачем енергопостачальнику за актом № 206301 становить 374, 65 грн . Вказана сума підлягає стягненню з відповідачів солідарно, оскільки розмежувати відповідальність вказаних осіб за завдані збитки неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до Територіальної громади м. Канева в собі Канівської міської ради Канівського району Черкаської області, мотивуючи тим, що отримав &frac12; частину житлового будинку № 23 розташованого на земельный ділянцірозміром 521 кв. м. [ADDRESS] згідно договору дарування від 20 грудня 1994 року р-р № 1-2067, що зареєстровано відділом БТІ згідно технічного паспорту № 2048. Для поліпшення умов проживання [PERSON] самовільно побудував господарське приміщення розміром 5,05 Х 5,0 м.; балкон розміром 5,0 Х 3,0 м.; ганок до житлового будинку розміром 3,0 Х 3,0 м. З метою узаконення самочинного будівництва, позивач звернувся із заявою у Виконавчий комітет Канівської міської Ради, який надав висновок за № 10 від 17.01.2008 р., згідно якого самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 „Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини вказані у позові, просить його задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади м. Канева в особі Канівської Міської Ради Танана Г.П. не заперечує стосовно позову про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, поскільки вимоги позивача підтверджуються доказами по справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивач є власником &frac12; частини житлового будинку № 23 розташованого на земельній ділянці розміром 521 кв. м. [ADDRESS] згідно договору дарування від 20 грудня 1994 року р-р № 1-2067, що зареєстровано відділом БТІ згідно технічного паспорту № 2048. Судом встановлено, що позивач [PERSON] здійснив самочинне будівництво господарського приміщення розміром 5,05 Х 5,0 м.; балкону розміром 5,0 Х 3,0 м.; ганку до житлового будинку розміром 3,0 Х 3,0 м. [ADDRESS] без належно затвердженого проекту. Згідно висновку № 10 від 17.01.08 р., вказане самочинне будівництво не порушує містобудівні норми ДБН 79-92 ”Житлові будинки для індивідуальних забудовників України”. Таким чином, судом встановлено підстави визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване господарське приміщення розміром 5,05 Х 5,0 м.; балкон розміром 5,0 Х 3,0 м.; ганок до житлового будинку розміром 3,0 Х 3,0 м., розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Канів вул. Чкалова, 23.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мали двох малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Поскільки мати дітей, згідно рішення Чигиринського районного суду, від 22.08.2005р., позбавлена батьківських прав, а батько дітей - відповідач по справі, самоусунувся від їх виховання, не виконує своїх батьківських обов”язків, негативно характеризуються, не дбає про здоров”я та долю цих дітей, не має постійного заро- бітку, тому прокурор, в інтересах неповнолітніх дітей, просить позбавити його батьківських прав, підтримавши свій позов в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] позов визнав, і пояснив, що він перебував в місцях позбавлення волі і звільнившись не має змоги виховувати дітей, які проживають у його батьків. Представник служби в справах неповнолітніх, також підтвердила доцільність позбавлення його батьківських прав. Член опікунської ради Трушівської сільради також підтвердила доцільність позбавлення його батьківських прав з передачею їм дитини для вирішення питання про встановлення їх подальшого місця перебування. Суд, вислухавши сторони, учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON], маючи неповнолітніх дітей не займається їх вихованням, не піклується про них, в звязку з чим діти позбавлені взагалі батьківської опіки. Дані факти стверджуються висновком відділу освіти Чигиринської райдержадміні- страції про доцільність позбавлення його батьківських прав, рішенням виконкому Трушівської сільради про підняття клопотання про позбавлення його батьківських прав, негативними характеристиками з місця проживання, актами обстеження житлових умов при яких вирішено вилучити дітей, тому, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задоволити. На підставі викладеного, ст.164 - 167, 180, 181-183 СК України,

Outcome: approved