Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

Позивачі уточнили позовні вимоги, просять визнати недійсною приватизацію гуртожитку ВАТ «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» по[ADDRESS], покликаючись на те, що у 1994 році Стрийський завод КПО, правонаступником якого являється відповідач було перетворено у ВАТ Стрийський завод КПО. При цьому в статутний фонд ВАТ увійшов будинок гуртожитку по[ADDRESS], вартістю на момент оцінки 622049 крб.. Вважають, що приватизацію гуртожитку було здійснено з грубим порушенням чинного законодавства і цей правочин порушує їхнє конституційне право на житло, оскільки вони більше двадцяти років проживають в даному гуртожитку на законних підставах, а тому він є нікчемним поскільки порушуються норми Закону України «Про приватизацію майна» від 4.03.1992 року, а саме ч.2 ст.3 Закону згідно якої його дія не поширюється на приватизацію об'єктів державного земельного та житлового фонду. З цієї норми закону випливає, що гуртожиток не підлягав приватизації, оскільки відповідно до ст.. 127 ЖК УРСР, для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період роботи можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені, або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Згідно п. 41 пп. 2 примірного положення про гуртожитки від 3.06.1986 року, з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві в установі, організації, що надали їм жилу в гуртожитку, не менш, як десять років. Згідно ст.. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Таким чином із вищенаведених норм законів випливає, що їхнє порушене право на житло підлягає відновленню, оскільки приватизація будівлі гуртожитку ВАТ Стрийський завод КПО була проведена незаконно. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON]. позовні вимоги підтримала, пояснила, що оскільки позивачі проживають в спірному гуртожитку понад двадцять років, при приватизації Стрийського заводу КПО, яке здійснювало міністерство машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України у 1994 році безпідставно було включено в статутний фонд ВАТ Стрийський завод КПО будівлю гуртожитку по[ADDRESS], що на даний момент перешкоджає їм скористатися своїм правом на приватизацію житла, а для цього необхідно спірний гуртожиток передати в комунальну власність громади м. Стрия. Представник третьої особи на стороні позивача [PERSON]. підтримала позовні вимоги, пояснила, що створення ВАТ «Стрийський завод КПО» відбулось у 1994 році без участі регіонального відділення ФДМУ по Львівській області. Згідно ст.. 3 ч.2 Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції яка діяла на момент масової приватизації гуртожитків, чітко було визначено, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об»єктів державного земельного та житлового фондів. Відповідно до ст.. 4 ЖК УРСР до складу житлового фонду входять жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. Гуртожитки як об'єкт державного житлового фонду не підлягали приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна». Оскільки спірний гуртожиток включено в статутний фонд ВАТ Стрийський завод КПО то це суперечить зазначеним вище вимогам законодавства. Представники відповідача та третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не з»явились та не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи на стороні позивача, дослідивши та оцінивши подані докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що ВАТ Стрийський завод КПО було створене в процесі корпоратизації згідно наказу № 1477 в від 22.11.2004 року Міністерства машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України. При цьому в статутний фонд ВАТ було включено будівлю гуртожитку Стрийський завод КПО по[ADDRESS]. Ст.ст. 127-131 ЖК УРСР та п. 3 примірного положення про гуртожитки від 3.08.1986 року передбачено, що гуртожитки це спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Враховуючи, що спірний гуртожиток належав Стрийському заводу КПО як державному підприємству на підставі повного господарського відання, то вказаний гуртожиток слід віднести до об'єктів державного житлового фонду, оскільки виходячи з положень ст.. 4 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі, становлять державний житловий фонд. Ч.2 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного майна», в редакції яка діяла на момент приватизації спірного гуртожитку, було визначено, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об»єктів державного земельного та житлового фонду. Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивачів на приватизацію державного житлового фонду відповідачем, які підлягають до відновлення, тому позов слід задовольнити та визнати недійсною приватизацію гуртожитку по[ADDRESS] ВАТ «Стрийський завод КПО».

Outcome: approved