overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

29 січня 2008 року КП “Нововолинськтеплокомуненерго” звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за спожиту теплову енергію на опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 3487,23 грн, а також 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник КП “Нововолинськтеплокомуненерго” позов підтримала в повному обсязі і пояснила, що відповідачі, як наймачі житла на [ADDRESS] не вносять плати за відпущену теплову енергію, у зв&cent;язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2007 року в сумі 3487,23 грн., тому просить стягнути солідарно цю суму, а також 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. З пояснень представника позивача, письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що відповідачі, як наймачі житла, які проживають за адресою [ADDRESS], не вносять плату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3487,23 грн.. за період з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2007 року. Оскільки, [PERSON] виповнилося 18 років [INFO], тому вона несе солідарну відповідальність, може відповідати за позовом із вказаної дати. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 4 ), випискою з особового рахунку (а.с.3) та встановленими тарифами рішенням Нововолинської міської ради (а.с.7-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Відповідачі, як наймачі житла не виконують вимог ст. 64, 67, 68 ЖК України і не вносять своєчасно і в повному об&cent;ємі, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі3487,23 грн.. за період з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2007 року, яку суд стягує в користь позивача солідарно з відповідачів та 30 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також в доход держави 51 грн судового збору в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2006 року, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Посилаючись на те, що відповідач влітку 2007 року вибув на заробітки в м.Дніпродзержинськ, на даний час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча така можливість у нього є, відповідач виконує сезонні роботи і таким чином має дохід, дитина повністю знаходиться на її утриманні, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення її повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та витрати на правову допомогу в розмірі 30 грн. У судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач був належно повідомлений про день та час судового засідання, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (позивачка проти цього не заперечує). Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши позивачку, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі перебувають в зареєстрованому виконавчим комітетом Цибульківської сільської ради шлюбі з 28 квітня 2006 року, актовий запис № 03, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в даній справі, являючись батьком неповнолітньої доньки, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оскільки відповідач виконує сезонні роботи і має таким чином дохід, то може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно, до її повноліття. За таких обставин, на думку суду, позов повинен бути задоволеним відповідно до вимог ст. ст. 180-183, 191 СК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом про визнання права власності на самовільно побудовані господарчі будівлі, мотивуючи тим, що на праві приватної власності її належить житловий будинок [ADDRESS]. Дане майно вона придбала згідно договору купівлі -продажу від 15.05.1998 року. Загальна площа будинку під час укладення договору купівлі -продажу становила 76.1 кв. м., житлова 25.6 кв. м. Будинок потребував капітального ремонту. Під час проведення ремонту будинку вона самовільно переобладнала кухню в житлову кімнату внаслідок чого змінилась житлова площа будинку з 25.6 кв. м., на 38.8 кв. м. Окрім переобладнання нею на присадибній земельній ділянці самовільно побудовано: прибудова літ. «А» площею -18.7 кв. м., веранда літ. «а1» площею -4.5 кв. м., гараж літ. «Б». Всі будівельні роботи виконано з її власних будівельних матеріалів, за її кошти. Так як оформлення дозволів та технічної документації на будівлю потребує значних фінансових затрат та часу то будівництво та переобладнання вона здійснила самовільно, без отримання відповідних дозволів та розробки проектно -кошторисної документації. Відповідно до ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні позивачка[PERSON], позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, і визнати за нею право власності на самовільно побудовані господарчі будівлі. Представник відповідача Немирівської міської ради Подзігун Є.П., в судовому засіданні позов визнає повністю, не заперечує щоб за[PERSON], визнати право власності на самовільно побудовані господарчі будівлі. Оцінивши зібрані по справі матеріали, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, підтверджуються копією паспорта, копією технічного паспорта, копією договору купівлі -продажу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.. В обґрунтування позову позивачка вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], батько помер [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на грошові заощадження в Ізюмському філіалі ощадбанку № 492. Вона є спадкоємцем першої черги, інших осіб які претендували б на спадщину не має. Свого часу вона в 6-ти місячний термін заяву до Ізюмської нотконтори вона не надала, так як не знала про існування такого строку. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було рекомендовано звернутися до суду. Визначити додатковий строк на прийняття спадщини їй потрібно для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтвердила вказані вимоги і просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд заслухавши показання позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В свідоцтві про народження [NUMBER] від 20.05.1954 року батьками [PERSON] в графі батько казано - [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] - 08 липня 1955 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення якого дружина взяла прізвище свого чоловіка. Згідно довідки РАЦСу Ізюмського МРУЮ Харківської області № 04-213 від 16.01.2008 р. - 17 серпня 1974 року у Левківській сільраді Ізюмського району Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації якого їм присвоєно прізвище - [PERSON], а 12 квітня 1984 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] . 26 січня 2003 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації якого дружина взяла прізвище свого чоловіка, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.08.2006 року [PERSON] помер [INFO]. У відповідності до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.03.2007 року [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до рахунків ощадного банку Ізюмської філії № 492 [PERSON] мала грошові внески у вказаному банку. Враховуючи встановлені факти, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1261,1272 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 20 червня 1987 року в Малокомишувахській сільраді, Ізюмського району, Харківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають повнолітню доньку та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені, між ними склалися неприязні стосунки. Втрачене почуття поваги та довіри. Відповідач ображає її та виганяє з дому. Вона часто хворіє в зв»язку з чим її визнано інвалідом 2-ої групи. На даний час вона вимушена мешкати у своєї матері. Поновлювати шлюбні стосунки та зберігати сім'ю позивачка не має намірів і тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, так як вона перебуває на стаціонарному лікуванні в Обласному протитуберкульозному диспансері № 4. На розірванні шлюбу наполягає. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.06.1987 р., подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Таким чином позов підлягає задоволенню. Суд вважає можливим витрати по розлученню покласти на відповідача, при цьому суд враховує, що шлюб у сторін перший. На підставі ст.ст. 105,110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що їм разом з відповідачем належить на праві спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що між співвласниками домоволодіння виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою, позивачі змушені звернутись до суду із вказаною заявою. Просять суд встановити порядок користування земельною ділянкою[ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивачки [PERSON]підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 10.03.2008року. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 10.03.2008року. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить на праві приватної власності: - [PERSON]- 73/300 частин, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2004р.; - [PERSON] - 73/300 частин, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2004р.; - [PERSON] - 73/300 частини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2004р.; - [PERSON] - 46/300 частини, згідно договору дарування від 19.11.1990року та 23/300 частини, згідно свідоцтва про право приватної власності від 29.09.1987р.; Згідно ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як вбачається з матеріалів судової будівельно - технічної експертизи від 10.03.2008 року на розгляд суду запропонований один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою по встановленому внутрішньому забору та за згодою сторін. У користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходиться частина земельної ділянки площею 415,6кв.м., в тому числі площа під будівлями з окремим виїздом на [ADDRESS]; в користуванні [PERSON] знаходиться частина земельної ділянки площею 171,0кв.м., в тому числі площа під будівлями з окремим виїздом на вул.Артилерійську. Враховуючи вищевикладені вимоги закону а також беручи до уваги фактичні обставини справи, суд вважає доцільним визначити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 10.03.2008 року, оскільки даний варіант, на думку суду, не суперечить Закону та відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

5 березня 2008 року [PERSON]. звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності. В ході судового засідання позивачка [PERSON]. свої вимоги підтримала та пояснила, що 22 квітня 1999 року нею був придбаний житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами за адресою в [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу, який посвідчений Добропільською державною нотаріальною конторою 22.04.1999 року, зареєстровано у реєстрі за № 1066. Земельна ділянка, на якому розташований житловий будинок належить їй на праві власності згідно Держакту на землю, який виданий 8 лютого 2000 року. Нею без дозволу відділу архітектури були самочинно збудовані сарай для зберігання вугілля та душ. Самовільна забудова не порушила ні чиїх прав і законних інтересів. Просить задовольнити вимоги та визнати право власності на самочинно збудовані господарські споруди, які збудовані на земельній ділянці за адресою в [ADDRESS] Представник відповідача Вих О.В., який діє ща довіреністю, проти задоволення вимог [PERSON]. не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 22 квітня 1999 року житловий будинок з усіма надвірними побудовами та спорудами за адресою в [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] Відповідно до висновку містобудуваня та архітектури від 03.03.2008 року самовільно збудовані господарські споруди: сарай М-1, душ К-1 по [ADDRESS]можуть бути визнані за [PERSON] Згідно ст.321 ЦК України і ст.41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. В силу ст.376 ч.5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

ВАТ КБ «Надра» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 1494,77 грн. заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що згідно договору кредиту № 401/21/07/2004/980-1620/КФ від 21.07.2004 року ВАТ КБ «Надра» було надано відповідачу [PERSON] в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 3186 грн., зі сплатою 26 % річних строком на 36 місяців. На забезпечення повернення позики [PERSON] передав у заставу набори меблів на загальну суму 3540 грн., а відповідач [PERSON] прийняла на себе повну солідарну відповідальність за своєчасне повернення позики, виплату відсотків за її користування, відшкодування збитків [PERSON] Термін дії договору позики закінчився, взяті [PERSON] зобов'язання не виконані, внаслідок чого на день звернення до суду загальна кредитна заборгованість становить 1494,77 грн., з яких 1137,74 грн. основного боргу та 357,03 грн. - заборгованості по відсотках. Позов заявлений на загальну суму 1494,77 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлені, причина неявки суду не відома. Копію позовної заяви отримали, пояснень чи заперечень на позов суду не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Згідно умов договору кредиту, укладеного між сторонами, позивач прийняв на себе зобов'язання відкрити відповідачу позичковий рахунок і перерахувати з нього свої кошти в сумі 3186 гривень для придбання товарів. Відповідачі в свою чергу прийняли на себе зобов'язання повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, що визначений умовами договору відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків. Як вбачається з матеріалів справи позивачем виконано зобов'язання щодо відкриття позичкового рахунку та перерахування суми кредиту в повному обсязі. З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 22.03.2006 р. по 16.01.2008 р. вбачається, що відповідачем несплачена частина кредиту в розмірі 1662,60 гривень, крім того заборгованість по нарахованим та неповернутим відсоткам складає 436,91 гривень. Пунктом 4.1 Договору кредиту № 401/21/07/2004/980-1620/КФ від 21.07.2004 року передбачено, що у разі непогашення простроченого траншу кредиту та/або процентів протягом терміну, зазначеного у п.2.1, заборгованість по кредиту та процентам за фактичний час використання кредиту, нараховані штрафні санкції у повній сумі підлягають погашенню до двадцятого числа місяця, наступним від дати повернення чергового платежу. Таким чином загальна сума боргу за порушення умов договору кредиту і яка підлягає стягненню з відповідача становить 1494,77 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі, який 10.07.07 року було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], 1990 р.н та сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про дочку та сина. Позивачка сама не взмозі утримувати неповнолітніх дітей, а тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, хоча належним чином судом була повідомлена про час і місце розгляду справи (даний факт підтверджується письмовою розпискою в матеріалах справи), однак подала до суду письмову заяву в якій просить позов задоволити та справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час і місце розгляду справи (даний факт підтверджується письмовою розпискою в матеріалах справи), однак подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає повністю не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 10.07.07 року, про що зареєстровано відділом РАЦСу по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, зроблено запис №118. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO]. (свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.11.1990 року) та сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 07.02.1998 року). На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 2000 року сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають одну дитину: [PERSON], [INFO], спільне сімейне життя в них не склалося, понад рік проживають окремо, відповідач покинув сім'ю та проживає з іншою жінкою, тому подальше збереження шлюбу та примирення вважає неможливим та недоцільним. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно представленого суду свідоцтва про одруження [NUMBER] від 16.09.2000 року, зареєстрованого у Ковельському міському відділі РАГС Волинської області, сторони зареєстрували шлюб 16.09.2000 року, запис за № 301. Враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення, і що шлюб між сторонами слід розірвати. Також суд вважає, що витрати, пов'язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу, слід покласти на відповідача [PERSON] На підставі вищевказаного та

Outcome: approved