Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді Ѕ частки будинку [ADDRESS], а також земельні ділянки, розташовані за вказаною адресою, одна із якої площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, друга площею 0,03 га для ведення підсобного господарства, що належали померлому [INFO] [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спірне майно належало на праві власності її чоловіку [PERSON] Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право власності нотаріальна контора видати не може через те, що в правовстановлюючих документах на спадкове майно вказані різні адреси. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати частково недійсним державний акт на право власності, виданий 30.03.1998 р. [PERSON], визнати її право власності на Ѕ частку земельною ділянки площею 0,25 га. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування від 13.07.1995 р. належить Ѕ частка будинку [ADDRESS]. Власником другої частини будинку був її брат [PERSON] на підставі договору дарування від 13.07.1995 р., який помер [INFO]. Під час розгляду позову[PERSON] в 2007 р. їй стало відомо, що [PERSON] в 1998 р. приватизував всю земельну ділянку, зайняту під будинком. Вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, виданий на ім'я [PERSON] є частково недійсним, оскільки вона має право на Ѕ частки земельної ділянки як співвласник будинку. Враховуючи викладене, просила її зустрічний позов задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала, заперечує проти задоволення вимог [PERSON] Представник Штормівської сільської ради при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] з позовом[PERSON] погодилися, пояснивши, що вони є дочками померлого [PERSON] і від спадщини відмовилися на користь матері[PERSON] Проти задоволення зустрічного позову заперечують. В судовому засіданні [PERSON] наполягає на задоволенні свого позову, заперечує проти позову[PERSON] частково в частині визнання права власності за нею на всю ділянку площею 0,25 га. В задоволенні решти позову заперечень не має. Представник першої Євпаторійської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, направив до суду листа про розгляд справи у його відсутності. Представник КРП «БРТІ м. Євпаторія» до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, а тому суд за згодою з учасниками процесу вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов[PERSON] підлягає частковому, а позов [PERSON] повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з нотаріально посвідченим договором дарування від 13.07.1995 р. [PERSON] та [PERSON] отримали в рівних частках в дар від своєї матері [PERSON] будинок [ADDRESS]. Договір зареєстровано в Євпаторійському БРТІ 08.08.1995 р. Згідно з рішенням виконкому Штормівської сільської ради № 26 від 29.04.1995 р. спірному будинку присвоєно іншу адресу № 36. Відповідно до державного акта на право власності на землю І-КМ № 072946, який видано 30.03.1998 р. Штормівською сільською радою, [PERSON] приватизовано ділянку № 1 для будівництва і обслуговування будинку площею 0,25 га, на якій розташовано житловий будинок [ADDRESS] та ділянку № 2 площею 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] Відповідно до спадкової справи № 208 до майна померлого [PERSON] його дружина [PERSON] 20.03.2003 р. звернулася до першої Євпаторійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а дочки [PERSON] та [PERSON] згідно з заявами від 20.03.2003 р. відмовилися від спадщини на користь позивачки за основним позовом. Згідно з відповіддю державного нотаріуса від 10.04.2007 р. позивачеві відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з тим, що в правовстановлюючих документах на спадкове майно вказані різні адреси та рекомендовано звернутися до суду. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя були співвласниками житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою та фактично продовжила користуватися будинком, несе витрати по його утриманню, сплачує комунальні послуги, проживає в ньому. Враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину у вигляді будинку та земельних ділянок, в нотаріальному порядку вона позбавлена можливості оформити спадщину через розбіжності в документах на спадкове майно, суд вважає можливим визнати за нею право власності на Ѕ частку будинку, Ѕ частку ділянки площею 0,25 га, та ділянку площею 0,03 га в цілому. Вирішуючи питання щодо позовних вимог сторін про спірну ділянку площею 0,25 га, на якій розташовано будинок [ADDRESS] суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 42 ЗК України (в ред. 1992 р.), який діяв під час отримання правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, будинок і реєстрації їх часток в БТІ слідує, що громадяни, яким житловий будинок, господарські споруди, будівлі належать на праві спільної сумісної власності, користуються і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Користування і розпорядження земельною ділянкою, яка належить громадянам на праві спільної часткової власності, встановлюється власниками вказаних об'єктів і земельної ділянки, пропорційно розміру часток в спільній власності на будинок, будівлю, споруду. Якщо згоду на користування і розпорядження спільною ділянкою не отримано, спір вирішується в судовому порядку. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 04.10.1991 р. „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок” одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Аналогічно вказані правовідносини регулюються п. «в» ч. 2 ст. 89 ЗК України (в ред. 2002 р.), п. 21 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 16.04.2004 р. „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ”, згідно з якими у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Враховуючи викладене, суд вважає, що на час приватизації [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га сільською радою порушені вимоги ст. 42 ЗК України (в ред. 1992 р.), оскільки не враховані інтереси другого співвласника будинку [PERSON], а тому державний акт на право власності від 30.03.1998 р. підлягає визнанню частково недійсним та в силу ст. 16 ЦК України позивачка за зустрічним позовом має право вимагати визнання її права на Ѕ частки ділянки. Оскільки [PERSON] не було відомо про те, що в 1998 р. [PERSON] незаконно приватизовано всю ділянку площею 0,25 га, а про це стало відомо під час розгляду вказаного спору у суді в 2007 р., суд знаходить підстави для поновлення строку для звернення до суду з зустрічним позовом.

Outcome: partial