Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-10 00:00:00

23.01.2008 року до суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання втративши право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації з гуртожитку [ADDRESS]. В обґрунтуванні позову вказав, що гуртожиток розташований [ADDRESS], відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 66/3 від 28.02.2006 року прийнято до комунальної власності міста Запоріжжя від ДП «Запорізьке спеціалізоване управління № 2» ВАТ «Дніпродомнаремонт». Цей гуртожиток передано в повне господарське відання їх підприємству. При оформленні документів прийому-передачі вони отримали споруду гуртожитку, в якій ніхто не проживав та карточки прописки на 4 громадян, зокрема на відповідача, згідно до якої він зареєстрований в гуртожитку з 2003 року. З моменту прийняття гуртожитку на баланс та до теперішнього часу [PERSON] у ньому не проживає і не проживав, тому вони просять визнати його втративши право користування житловим приміщенням та скасувати його реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача всі судові витрати. Дату 28.02.06р., як таку, коли залишив житло [PERSON], вказали від того, що з цього часу їм було передано гуртожиток на баланс. Відповідач [PERSON], до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений, про що в засобах масової інформації, а саме в газеті обласної Ради та обласної державної адміністрації «Запорізька Правда» № 18 (22267)від 05.02.2008 року, на аркуші № 3, мається повідомлення про виклик відповідача до суду. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області до судового засідання не з'явилась, суду надали заяву, де просять справу слухати за їх відсутності, з рішенням суду будуть згодні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а саме: довідку КП «РЕПОГ» (а.с.6), копію карточки (а.с.7), акти комісії КП «РЕПОГ» (а.с.8-13), письмові пояснення [PERSON] (а.с.14), письмові пояснення [PERSON] (а.с.15), копію рішення № 66\3 від 28.02.2006 року виконавчого комітету Запорізької міської ради (а.с.16), копію переліку об'єктів житлового та нежитлового фонду (а.с.17), копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.18), копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19), суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають у задоволенню, з наступних підстав. Згідно копії рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 66/3 від 28.02.2006 року прийнято до комунальної власності м. Запоріжжя об'єкти державного житлового та нежитлового фонду від ДП «Запорізьке спеціалізоване управління № 2» ВАТ «Дніпродомнаремонт» та затверджено акт приймання-передачі. Згідно довідки КП «РЕПОГ» № 65 від 17.01.2008 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований [ADDRESS]. Згідно актів комісії КП «РЕПОГ» від 10.08.2007 року, 22.09.2007 року, 04.10.2007 року, 27.11.2007 року, 18.12.2007 року, 15.01.2008 року (а.с.8-13) вбачається, що за даними реєстраційних документів в гуртожитку [ADDRESS] з 2003 року зареєстрований [PERSON], який фактично в ньому не проживає з 28.02.2006 року, та місцезнаходження його не відомо. Згідно письмових пояснень паспортиста та головного інженера КП «РЕПОГ» (а.с.14-15) вбачається, що їх підприємством у повне господарське відання було прийнято гуртожиток [ADDRESS], в якому ніхто не мешкав, але в ньому прописаний відповідач по справі, який для проживання в гуртожитку жодного разу не з'являвся та з цим питанням ніколи не звертався. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлений термін вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача житлового приміщення або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Суд вважає, що факт не проживання відповідача [PERSON] в гуртожитку [ADDRESS] понад 6 місяців доведений і встановлений. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, також, в порядку ст. 88 ЦПК України, до стягнення підлягають судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved