overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 10.02.1999 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що в них спільне життя не склалося, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказує, що основною причиною припинення шлюбних відносин стало те, що сторони мають різні характери і як результат - це призводить до постійних конфліктів. Пояснив, що не можуть знайти спільної мови при вирішенні сімейних питань, відносини між ними, як подружжям, дуже напружені, що негативно впливає на малолітню дитину. Між собою не спілкуються. За вказаних обставин позивач вважає, що їх нічого спільного не об'єднує, сім&cent;я розпалась остаточно, шлюб зберегти неможливо, в зв'язку із чим просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 10.02.1999 року у Ковельському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 27. Заходи примирення просить не застосовувати. У відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді позивач позов підтримав, прохає його задовольнити із наведених в позові підстав. Прохає суд винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 10.02.1999 року, зареєстрований у Ковельському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 27. Клопоче про залишення судових витрат за його рахунок, крім того витрати, пов'язані із оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу також просить віднести за його рахунок. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді позов визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння ; спроби до примирення позитивного наслідку не дали, таким чином, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю неможливо. Такі взаємовідносини суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на позивача за його клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за користування телефоном в сумі 206,08 грн., а також судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач користувався послугами телефонного зв' язку, однак оплата послуг вчасно не проводилася, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідачу направлені повідомлення про час і місце судового засідання однак, відповідач в судове засідання двічі не з'явився, по останньому відомому місту проживання не мешкає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст. 629, 903 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що згідно з типовим договором № 16 „Про надання послуг електрозв' язку” відповідач є потребителем послуг електрозв'язку і відповідно до п.п. 3.2.8, 4.3 вказаного договору і п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 р. № 720, зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги, що відповідачем не проводилося, послуги не оплачувалися. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, розмір яких доказується кредитором. Так, згідно з лицевим розрахунком № 387 відповідач з червня 2006 року по січень 2007 року оплату своєчасно не проводив, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 208,08 грн., яка підлягає стягненню. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені останнім судові витрати у сумі 81 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за користування телефоном в сумі 971,94 грн., а також судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач користувався послугами телефонного зв' язку, однак оплата послуг вчасно не проводилася, в результаті чого утворилася заборгованість. Позивач позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. ст. 629, 903 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що згідно з типовим договором № 16 „Про надання послуг електрозв' язку” відповідач є потребителем послуг електрозв'язку і відповідно до п.п. 3.2.8, 4.3 вказаного договору і п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 р. № 720, зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги, що відповідачем не проводилося, послуги не оплачувалися. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, розмір яких доказується кредитором. Так, згідно з лицевим розрахунком № 3136 відповідач з червня 2006 року по січень 2007 року оплату своєчасно не проводив, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 971,94 грн., яка підлягає стягненню. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені останнім судові витрати у сумі 81 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за користування телефоном в сумі 241,73 грн., а також судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач користувався послугами телефонного зв' язку, однак оплата послуг вчасно не проводилася, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідачу направлені повідомлення про час і місце судового засідання однак, відповідач в судове засідання двічі не з'явився, по останньому відомому місту проживання не мешкає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є потребителем послуг електрозв'язку і відповідно до п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 р. № 720, зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги, що відповідачем не проводилося, послуги не оплачувалися. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, розмір яких доказується кредитором. Так, згідно з лицевим розрахунком № 2737 відповідач з квітня 2006 року по липень 2007 року оплату своєчасно не проводив, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 241,73 грн., яка підлягає стягненню. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені останнім судові витрати у сумі 81 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за користування телефоном в сумі 159,87 грн., а також судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач користувався послугами телефонного зв' язку, однак оплата послуг вчасно не проводилася, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідачу направлені повідомлення про час і місце судового засідання однак, відповідач в судове засідання двічі не з'явився, по останньому відомому місту проживання не мешкає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є потребителем послуг електрозв'язку і відповідно до п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 р. № 720, зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги, що відповідачем не проводилося, послуги не оплачувалися. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, розмір яких доказується кредитором. Так, згідно з лицевим розрахунком № 1777 відповідач з квітня 2006 року по серпень 2007 року оплату своєчасно не проводив, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 159,87 грн., яка підлягає стягненню. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача затрачені останнім судові витрати у сумі 81 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.03.2002 року вони проживають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них дітей немає, проте з самого початку сімейного життя почали виникати суперечки, непорозуміння,обоє зрозуміли, що необхідно розлучитись. Разом не проживають протягом останніх двох років, миритись не бажає, просить розірвати шлюб і розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає і суду пояснив, що дійсно шлюб з позивачкою фактично розпався, разом не проживають протягом останніх двох років, миритись не бажає. Просить задовільнити позов. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002 року, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 16.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 368.(а.с.6) Сторони не проживають разом протягом останніх двох років, миритись не бажають. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовільнити, розірвавши шлюб між сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Ізюмського виконавчого комітету Харківської області, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини|спадщини| вказавши, що [INFO]померла її рідна мати [PERSON]. Після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина у вигляді грошових внесків на рахунках в державному Ощадбанку України. В шестимісячний термін [PERSON] не звернулась|обернулася| в нотаріальну контору із|із| заявою про ухвалення|прийняття,приймання| спадку|спадщини|, у зв'язку з чим просить|прохає| суд визначити додатково термін для прийняття спадщини|спадщини|. У судовому засіданні позивач|позовниць,позивачок| підтвердила обставини, вказані в позовній заяві, просить с| уд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу слухати у його відсутності, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування| по|в,біля| справі| можливо| постановити| при визнанні позову відповідачем у|| судовому засіданні, у порядку|ладу|, встановленому| ст. 174 ЦПК| України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК| України у|в,біля| разі|вражай| визнання| відповідачем позову суд за наявності| для того законних| підстав ухвалює| рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування| про задоволення| позову. Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: - [PERSON] померла [INFO]- згідно свідоцтва про смерть, виданого 25.12.2006 року, про що було зроблено запис у книзі реєстрації № 13. - Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошові внески на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] в державному Ощадбанку України. - Встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини, позивач [PERSON] пропустила з поважних причин, у зв'язку з хворобою близьких рідних. Таким чином, визнання| відповідачем, пред'явленого позову не суперечить| закону, не порушує| права, свободи| чи| інтереси| інших осіб|облич,лиць|. До прийняття судового рішення про задоволення позову суд роз'яснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. При таких обставинах суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON]. в січні 2008 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, і пояснила, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 липня 2007 року їй належить 25/100 частин житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель та споруд. До вказаного спадкового майна входить самочинно побудований спадкодавцем на території вказаного будинковолодіння сарай на який необхідно визнати право власності, про що і просить суд. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 липня 2007 року позивачці належить 25/100 частин житлового будинку[ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель та споруд. До вказаного спадкового майна входить самочинно побудований спадкодавцем на території вказаного будинковолодіння сарай, на який необхідно визнати право власності. Викладене підтверджується: довідкою-характеристикою КП „Лубенське МБТІ”(а.с.6); копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2007 року(а.с.7), згідно якого спадкоємицею зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], яка померла [INFO] року, є гр. [PERSON].; планом земельної ділянки будинковолодіння [ADDRESS] гр[PERSON]. з вказанням самовільно побудованих споруд(а.с.8), згідно якому сарай „К” побудований з дотриманням всіх існуючих норм; іншими матеріалами справи. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки фактичний власник самочинно збудованого нерухомого майна помер, не оформивши документально право власності, іншим чином встановити право власності неможливо, тому за позивачкою необхідно визнати право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] в січні 2008 року звернувся до суду з позовом до Білоцерківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, пояснив, що після смерті матері [PERSON],[PERSON], [INFO] року залишилась спадщина : земельна частка(пай) розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах. В зв'язку з тим, що [PERSON] проживає в іншому населеному пункті(м.Київ) та зайнятістю на роботі вона своєчасно не змогла звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Просить визначити [PERSON] додатковий строк для її прийняття . Представник відповідача в судове засідання не з”явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено: [INFO] року померла [PERSON], рідна мати [PERSON] і після смерті якої залишилась спадщина: земельна частка(пай) розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах . В зв'язку з тим, що [PERSON] проживає в іншому населеному пункті(м.Київ) та зайнятістю на роботі вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви, тому оформити спадщину в Пирятинській державній нотаріальній конторі не може. Викладене також підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON](а.с.4); копією сертифікату на право на земельну частку(пай)(а.с.10), згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП „Зоря” розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах; довідкою ТОВ фірма ”Квартет ЛТД” (а.с.12), згідно якої [PERSON] дійсно прописана і проживає за адресою:[ADDRESS]; довідкою державного автотранспортного підприємства Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України(а.с.13) відповідно до якої [PERSON] працює в Державному автотранспортному підприємстві Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України на посаді інспектора по кадрах з 10.10.1986 року, в зв'язку з виробничою необхідністю та не передбаченням заміни на посаді, щорічна відпустка останній не надавалась за 2005 та 2006 роки; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає необхідним визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення коштів на утримання дітей (аліментів). На підтвердження своїх вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 05 травня 1990 року уклала шлюб з відповідачем. На даний час проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені з 26.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про його участь в утриманні дітей не досягнуто, участі в утримані та вихованні синів відповідач не бере. Стан здоров'я у відповідача задовільний. Інших дітей відповідач не має. Утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідач одноосібник. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідач до суду з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони 05 травня 1990 року уклали шлюб, - мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено світлокопіями свідоцтв про їх народження; - довідка видана Добренською сільською радою Баштанського району Миколаївської області підтверджує, що на утриманні позивачки [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: син [PERSON], 1990 року народження та син [PERSON], 1999 року народження. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved