Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що 29.12.2003року приблизно о 9 годині в м. Первомайський, Харківської області на перехресті вулиць Зеленої та Радянської сталася дорожньо-транспортна пригода з зіткненням автомобілів ВАЗ- 2107, державний [NUMBER], під керівництвом [PERSON], ВАЗ -2101,деравжний [NUMBER] під керівництвом [PERSON], ВАЗ 21013,(якого було притягнуто до кримінальної відповідальності) під керівництвом [PERSON], що стало причиною спричинення автомобілю [PERSON] матеріальної шкоди у сумі - 14473,10 грн., моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з іншим ушкодженням здоров'я, порушенні життєвих зв'язків тощо, яку він оцінює у 15 000 грн., 8340 грн, - розмір доходу втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, та просить суд стягнути всього - 37813,10 грн. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнає, вважає, що він сам винен у спричинені його автомобілю шкоди. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки відповідно до висновку експертизи [PERSON] теж порушив Правила дорожнього руху, чим спричинив [PERSON] моральну шкоду, а його автомобілю - матеріальну, тому звернувся до суду з зустрічною позовною заявою. Матеріальна шкода , становить - 5465 грн., та виразилась у пошкодженні автомобіля, Яку просить стягнути з ПУЖКГ, [PERSON]. Моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях у зв'язку з пошкодженням майна, втраті нормальних життєвих зв'язків, оцінює - у 7000 грн., яку просить стягнути з [PERSON].У 5000 грн. - яку просить стягнути з ПВУЖКГ на його користь. Представник співвідповідача ПВУЖКГ позовні вимоги не визнав, пояснив це тим, що в день ДТП дорога в місці аварії була посипана піском, тому вини підприємства у скоєному не має. Співвідповідач [PERSON], [PERSON] написали заяви про розгляд справи в їх відсутність, з позовними вимогами не згодні. Суд, дослідивши інші докази, встановив слідуючи обставини та відповідні до них правовідносини. Як було з'ясовано під час судового засідання , 29 грудня 2003року приблизно о 9 годині, в м. Первомайський, Харківської області на перехресті вулиць Радянській, Зеленій сталася дорожньо-транспортна пригода. Зіткнулись автомобіль ВАЗ 2107, державний [NUMBER] під керівництвом [PERSON](копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ(арк.спр.15), автомобіля ВАЗ 2101, державний [NUMBER], під керівництвом [PERSON](копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ (арк.спр.12 кримінальної справи 1-268/05), автомобіля ВАЗ 21013 власником якого є [PERSON], під керівництвом [PERSON](копія технічного паспорту на автомобіль(арк.спр.22 зворот. стор. кримінальної справи 1-268/05). Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 4.11.2005року провадження по кримінальній справі за звинуваченням [PERSON] за ст.286 ч.1 КК України було закрито, у зв'язку з застосуванням до нього Закону України “Про амністію”( копія постанови( арк.спр.5). Підставою для порушення даної кримінальної справи стала спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень середньої важкості під час вказаної пригоди (висновок експерта №35-а кримінальна справа за звинуваченням [PERSON] за ст.286 ч.1 КК України № 1-268/05). Відповідно до п. 4.10 висновку комісійної траспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи №4762/4763 від 16.06.2005року [PERSON] та [PERSON] повинні були діяти у відповідності з вимогами п.16.12 Правил дорожнього руху, виконуя які вони мали технічну можливість попередити зіткнення. Їх дії знаходяться у причинному зв'язку з даними подіями. [PERSON] мав діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР, чи знаходяться дії [PERSON] у причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою експертним шляхом не встановлено. Відповідно до ст.1187 ч.1 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно до ст.1188 ч.1 п.3 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд, вважає, що ступень вини [PERSON] та [PERSON] є рівним та дорівнюється - 45 відсотків відносно матеріальної шкоди у вигляді вартості пошкоджень автомобілів. Суд, при цьому не приймає до уваги доводи представника [PERSON], про те, що він їхав по головній дорозі оскільки це не відповідає поясненням противної сторони, висновкам експертизи (арк. спр. 75 зворот. стор.), акту обстеження місця скоєння ДТП від 29.12.2003року (арк.спр.44 вищевказаної кримінальної справи), , а надані до суду в підтвердження цього фотознімки, лист Відділу ДАЇ по обслуговуванню Первомайського району та АТІ ГУМВСЇ в Харківській області №193 від 17.01.2008року стосуються лише січня 2008року. Що стосується вини ПУЖКГ , то як пояснив представник ПУЖКГ дана організація відповідає за утримання доріг у м. Первомайський. А згідно до ч.1,5ст.24 Закону України “Про дорожній рух” власники доріг, вулиць або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться в їх віданні. Як було з'ясовано із матеріалів справи (пояснення сторін, фотознімки, акт обстеження місця скоєння ДТП від 29.12.2003року (арк.спр.44 вищевказаної кримінальної справи), на час події дорога не була посипана піщано-сольовою суміщу, а тому суд, вважає, що ПУЖКГ є виним у спричиненні шкоди. При визначенні ступеня вини ПУЖКГ суд враховує, доводи представника ПУЖКГ про те, що водії повинні були враховувати дорожню обстановку, тому вважає, що вона складає - 10 відсотків. Що стосується вини [PERSON], [PERSON] щодо спричинення шкоди [PERSON], то як вбачається із висновку експертизи №4762/4763 від 16.07.2005року водій [PERSON] при відсутності перешкоди праворуч, користувався переважним правом проїзду рівнозначного перехрестя, а чи знаходяться дії [PERSON] у причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою експертним шляхом не встановлено, тому суд, вважає, що [PERSON] не надав до суду достатньо доказів в підтвердження даних позовних вимог, тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі ст.1192 ч.1,2 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов”язати особа, яка завдала шкоди майну відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реального вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1195ч.1 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст.1193 ч.1,ч.3 ЦК України, шкода завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеню вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 ЦК України. Так, звітом про визначення вартості матеріальних збитків заподіяних власнику дорожнього транспортного засобу від 23.12.2004року автомобілю [PERSON] була заподіяна шкода у розмірі - 14 233,02 грн., звітом про визначення вартості матеріальних збитків заподіяних власнику дорожнього транспортного засобу від 16.12.2004року автомобілю [PERSON] заподіяна шкода у розмірі - 5890, 00 грн., сторони не заперечували дані докази. Тому, суд, вважає, що на користь [PERSON] з [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі - 6404,86 грн. із розрахунку ( 14233,02 : 45%), з ПУЖКГ - 1447,30 грн., із розрахунку (14233,02 грн + 240,08 грн.(додаткові витрати на лікування (арк.спр.6, 7,8): 10 %). Що стосується витрат на додаткові витрати на лікування, оплату стоянки автомобілю, то вони не підлягають відшкодуванню, оскільки [PERSON], що не заперечував [PERSON], відшкодував їх у добровільному порядку під час його лікування. Також, суд вважає потрібним стягнути на користь [PERSON] розмір доходу втраченого внаслідок іншого ушкодження здоров'я (копія довідки, копія довідки (арк. спр. 10,11). З [PERSON] - 3753 грн., із розрахунку (8340 грн.: 45%), з ПУЖКГ - 834 грн. (8340 грн.: 10%). Доводи [PERSON] про те, що [PERSON] мав можливість працевлаштуватися не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому суд не приймає їх до уваги. На користь [PERSON] з [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі - 2459,25 грн., із розрахунку (5890 грн. : 45 %), з ПУЖКГ - 589 грн., із розрахунку (5890 грн. :10 %). Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року № 4 “ Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди” відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, вважає, що [PERSON] надав достатньо доказів в підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з іншим ушкодженням здоров'я (пояснення свідків [PERSON], [PERSON], копія листа працездатності (арк.спр.5), висновок експерта №35-а (арк. спр. 61 вищевказаної кримінальної справи ). Відповідно до ст.1167 ч.2 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Тому моральна шкода [PERSON], завдана діями [PERSON], ПУЖКГ підлягає відшкодуванню без врахування ступеня вини, але розмір грошового відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню, так як не відповідає глибині душевних страждань, характеру правопорушення, вимогам розумності і справедливості, до 2000 грн. - з [PERSON], до 200 грн. - з ПУЖКГ. Крім цього, суд, вважає, що [PERSON] теж надав до суду достатньо доказів в підтвердження вимог про стягнення моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна (пояснення [PERSON], свідка [PERSON]). Але при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди [PERSON]суд, враховує ступень вини самого потерпілого, заподіювачів, характеру правопорушення, вимоги розумності і справедливості, тому вважає, що він підлягає зменшенню. Так, з [PERSON] повино бути стягнуто - 450 грн., з ПУЖКГ - 100 грн.. Таким чином, позови обґрунтовані, законі та підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1188, 1193, 1195, 1198 ЦК України,

Outcome: partial