Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 18.11.1992 року у відділі РАЦС по м. Жмеринка, актовий запис № 235. Від даного шлюбу сторони по справі мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на 2-му курсі денного відділенні Барського автомобільно-дорожнього технікумі за контрактом з 01.09.2007 р. по червень 2010 року, і в зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги . Позивач зазначила в позовній заяві, що плата за рік навчання її сина становить 1700 грн. і буде індексовуватися згідно інфляції, нею вже сплачено 850 грн . за перший семестр 2- го курсу навчання сина в технікумі, стипендії її син не отримує. На час навчання сина в технікумі він проживає на квартирі, за яку щомісяця треба сплачувати 150 грн. На проїзд сина щотижня також треба витрачати кошти. Дитині необхідно купувати продукти харчування та гігієни, підручники для навчання, а відповідач не те щоб не хоче допомогти утримувати сина, навіть не цікавиться його фізичним та психічним розвитком. До досягнення сином 18- річного віку відповідач періодично ( з наростанням заборгованості) сплачував аліменти. У вихованні та матеріальній підтримці сина відповідач участі не приймає. Вона сама забезпечує всім необхідним їхнього сина, без допомоги його батька. Відповідач знає, що син навчається , але допомагати весь час відмовляється. Останній офіційно не працює , але самостійно займається заробітком, від якого має відповідний дохід. Відповідач , маючи можливість, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а самій їй важко його утримувати. Оскільки відповідач добровільно не надає таку допомогу, в зв»язку з продовженням навчання сина позивач з відповідним позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 450 грн. щомісячно по 30 червня 2010року звернулася до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала частково, та просила суд продовжити строк стягнення аліментів з відповідача на її користь на термін навчання сина в Барському автомобільно-дорожньому технікумі в розмірі 200 гривень щомісячно. Відповідач, відповідно до ст.. 132 ЦПК України був допитаний за межами юрисдикції суду Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області по місцю свого проживання, відповідно до протоколу допиту згоден, щоб справа розглядалася у його відсутності та сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їхнього сина в твердій грошовій сумі по 200 гривень на місяць . Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Так, копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) стверджується, що сторони по справі перебували в зареєстрованому злочині, який розірвали 18.11.1992 року. Копією свідоцтва про народження (а.с.5) стверджується, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON]. Довідкою № 2754 від 25.12.2007 року, виданою виконавчим комітетом Мурованокуриловецької селищної ради (а.с.7) стверджується, що до складу сім'ї позивача входить її син- [PERSON],який перебуває на її утриманні. Довідкою № 425 від 25.12.2007 року, виданою директором Барського автомобільно- дорожного технікуму (а.с.8) стверджується, що [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення за контрактом з 01.09.2007 року по червень місяць 2010 року. Копією договору ( а.с.9) та квитанцією на переказ готівки № 156 ( а.с. 10) стверджується, що позивач уклала угоду на навчання сина в Барському автомобільно- дорожному технікумі. Копіями свідоцтв про народження ( а.с. 11-12) стверджується, що на утриманні позивача знаходяться малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Копією трудової книжки позивача ( а.с. 13) стверджується, що позивач в даний час не працює. Отже, відповідач зобов»язаний на підставі ст.. 199 СК України утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв»язку з цим поьребує матеріальної допомоги до закінчення ним навчання . Визначаючи розмір аліментів, суд враховує доходи позивача і розмір аліментів, який вона просить стягувати з відповідача, а також те, що відповідач згоден сплачувати зазначену позивачем суму.

Outcome: approved