Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на слідуючі обставини. Заявник народився [INFO]в [ADDRESS]. В квітні 1990 року він поїхав в Російську Федерацію, де працював в орендному підприємстві «Куйбишевенергоремонт» по 13 вересня 1990 року. 22 березня 1991 року він звільнився з орендного підприємства, а 26 березня виписався з Жовтневого району м.Куйбишева та приїхав на батьківщину в [ADDRESS], але став на облік в Татарбунарському райвійськкоматі тільки 31 жовтня 1991 року, а у паспортному столі Татарбунарського РВ УМВС України в Одеській області взагалі на облік не став. До теперішнього часу заявник має паспорт громадянина колишнього СРСР, і, незважаючи на те, що народився в [ADDRESS], його батьки теж народилися та мешкають на території України, він до цієї пори не може одержати паспорт громадянина України у зв'язку з тим, що по паспортним данним він не може довести, що станом на 24 серпня 1991 року він мешкав на території України. А згідно закону України «Про громадянство», всі громадяни, які проживали за станом на вказану дату на території України, вважаються громадянами нашої держави. За таких обставин, заявник вимушений звернутися до суду про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на докази, які додає до заяви. [PERSON]. в судовому засіданні підтримав свою заяву. Представник відділу громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Татарбунарского РВ УМВС в Одеській області не заперечував проти задоволення заяви, пояснивши, що в разі встановлення судом факту проживання заявника на території України у вказаний ним період, він отримає право на одержання громадянства України. Заслухавши пояснення заявника, представника паспортної служби, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по слідуючим обставинам. Із наданої суду копії паспорту на ім'я [PERSON]. (а.с. ) вбачається, що він є громадянином СРСР. У зазначеному паспорті стоїть штамп виписки заявника із Жовтневого района м.Куйбишева 26.03.1991 року. Копією свідоцтва про народження [NUMBER](а.с. ) та копією військового квитка [NUMBER](а.с. ) підтверджується, що заявник [PERSON], [INFO]народження, уродженець [ADDRESS]. Із записів на сторінці 27 військового квитка видно, що 26.03.91 року він знявся з військового обліку в м.Самарі, а 31.10.1991 року став на облік в Татарбунарському райвійськкоматі (а.с. ). Із копії трудової книжки заявника [NUMBER]від 06.11.1989 року (а.с. ) видно, що він після служби в армії (з 1986 по 1989 рік) працював в Татарбунарському УЗС, потім влаштувався на роботу в орендне підприємство «Куйбишевенергоремонт» в вересні 1990 року, звідки звільнився 22.03.1991 року. Більше записів в трудовій книжці заявника не має. Як пояснила свідок [PERSON]., заявника вона знає з дитинства, так як разом росли і до служби в армії він проживав у їх селі. Їй відомо, що декілька років заявник жив в Росії, вона теж виїздила з села, а коли повернулась, він вже був вдома. З 1991 року заявник весь час мешкав у їх селі і нікуди не виїзджав. Суд вважає, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено факт проживання [PERSON]. на території України, а саме в [ADDRESS] станом на 24 серпня 1991 року, а тому його заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved