Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-27 00:00:00

Прокурор Кіровоградського району, діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до відповідача із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У січні 2001 року мати неповнолітнього померла і в з”язку з тим, що відповідач не брав участі в вихованні сина, розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 7.12.2001 року № 1004-р над неповнолітнім встановлена опіка і опікуном призначено його дідуся [PERSON] в сім”ї якого на теперішній час і проживає неповнолітній. Відповідач утриманням та вихованням свого сина, який потребує матеріальної підтримки та батьківської турботи, не займається, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов”язків. Посилаючись на зазначене, просив позов задовольнити. У судовому засіданні прокурор позов підтримав. [PERSON], який є опікуном неповнолітнього, висловився про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав і пояснив, що після смерті матері неповнолітній онук [PERSON] проживає в його сім”ї і знаходиться на його утриманні. Відповідач, який проживає в родині своїх батьків, сином не цікавиться. У нього виникають проблеми з вихованням онука, але допомоги й підтримки зі сторони відповідача немає ніякої. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Заперечуючи позов в частині позбавлення батьківських прав, пояснив, що від виховання сина та його утримання він не ухиляється, а просто не може знайти з ним спільної мови, оскільки син негативно налаштований по відношенню до нього і його батьків і сприймає тільки членів сім”ї свого опікуна. Коли він мав стабільні доходи то за домовленістю з опікуном сина, надавав матеріальну допомогу на його утримання добровільно в грошовому виразі. На даний час роботи і доходів не має. Разом з тим, він робив подарунки сину у його дні народження, купував предмети одягу взуття, допомагав опікуну сина по господарству. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач є її сином і проживає разом з нею та її чоловіком однією сім”єю. Після того як його колишня дружина і мати його неповнолітнього сина [PERSON] померла, його син декілька днів проживав разом з ними, а потім пішов жити до батьків своєї померлої матері, де проживає і на даний час. З ними він стосунків майже не підтримує, батько з ним спільної мови не находить. Примусити його щоб він займався вихованням сина вона не має можливості. Свідок [PERSON] суду показав, що він є директором школи, в якій навчається неповнолітній сін відповідача. Неповнолітній перебуває під опікою свого дідуся [PERSON] та його дружини, які і опікуються ним. Ними створені належні умови для для проживання та виховання онука. Неповнолітній потребує до себе підвищеної уваги, оскільки має не зовсім гарну поведінку, допускає пропуски уроків, не зовсім добре веде себе поза школою. На це звертав увагу опікуна, який постійно відвідує школу, цікавиться навчанням та поведінкою онука. Батька неповнолітнього в школі жодного разу не бачив. Дома застати його практично неможливо, він часто вживає спиртні напої. Від виховання власного сина він самоусунувся, мотивуючи це тим, що на це в нього бракує часу. Аналогічні покази дала суду і свідок [PERSON], яка є класним керівником у класі, де навчається неповнолітній, яка також підтвердила, що відповідач вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Первозванівський сільський голова [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка також показала, що відповідач уваги своєму неповнолітньому сину не приділяє, вихованням його, як за життя своєї колишньої дружини, так і після її смерті , не займається. Його рідко можна побачити в селі, чим він займається невідомо. Поведінка неповнолітнього була предметом розгляду на засіданні комісії при сільській раді. Було подання зі школи, що він пропускає уроки. Викликали також і відповідача, але той не з”явився. Не рідко вона зустрічала відповідача на території села в нетверезому стані. Від виховання сина він самоусунувся і це його влаштовує. Суд, заслухавши пояснення сторін, прокурора та представника органу опіки й піклування, які в судовому засіданні підтримали письмовий висновок органу опіки й піклування і висловилися про наявність законних підстав і доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мати неповнолітнього - [PERSON] померла [INFO]. На час смерті померла [PERSON] у шлюбі з відповідачем не перебувала. Після смерті матері неповнолітній [PERSON] проживає в с. Первозванівка, Кіровоградського району Кіровоградської області в сім”ї свого дідуся [PERSON],1946 року народження який розпорядженням Кіровоградської райдержадміністрації від 7 грудня 2001 року за № 1004-р у зв”язку з тим, що мати неповнолітнього померла, а батько участі в його вихованні та утриманні не приймав, призначений його опікуном. Відповідач проживає також в с. Первозванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області в сім”ї своїх батьків, власного помешкання не має. На даний час не працює, по місцю проживання характеризується незадовільно, схильний до зловживання спиртними напоями. Проживаючи з неповнолітнім сином в одному селі з сином практично не спілкується, не проявляє щодо нього батьківської турботи. Володіючи інформацією від жителів села про недоліки в поведінці сина, будь яких заходів впливу на нього не здійснює. Не цікавиться його навчанням, проблемами які виникають в опікуна, який займається вихованням його сина, не підтримує з опікуном будь-яких контактів з цього приводу. Авторитетом та повагою у сина не користується. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. До тверджень відповідача, що він не має можливості займатися вихованням сина з причин, що син негативно налаштований проти нього членами родини опікуна, що не доведено відповідачем і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, суд відносить критично і зазначені твердження судом відхиляються. Згідно положень ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки батьки зобов”язані виховувати дитину в дусі поваги до інших людей, піклуватися про здоров”я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 цього Кодексу батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов”язані утримувати дитину досягнення нею повноліття. Статтею 182 цього Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов”язку щодо утримання дитини. На підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають, суд вважає встановленим, що відповідач без поважних на то причин, свідомо нехтує своїми обов”язками по відношенню до дитини, умисно ухиляюся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина і приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Витрати на сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи суд покладає на відповідача.

Outcome: approved