Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-20 00:00:00

Позивач у своїй позовній заяві вказав, що він 19.06.04 року був прийнятий на роботу в ТОВ «Апікс» на посаду головного інженера з посадовим окладом 720 грн.. Відповідно до наказу директора ТОВ "Апікс" №2203 від 22.03.07 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням. Адміністрація ТОВ «Апікс» в період роботи на підприємстві не виплатила йому повністю належну йому заробітну плату і доплату за наслідками роботи підприємства за 2006 рік. Також в позовній заяві позивач вказує, що із наказом про звільнення він був ознайомлений 24 травня 2007 року і в цей день отримав трудову книжку, проте, ще в день звільнення 23.03.07 року вимагав від адміністрації ТОВ «Апікс» видати йому трудову книжку, що адміністрацією не було зроблено. У зв'язку з тим, що позивачем належно не вказані ні позовні вимоги, ні підстави позову, ні обставини якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, ні докази які б підтверджували обставини в обґрунтування позову, суд ухвалою від 13 грудня 2007 року, роз'яснивши позивачу відповідні норми ЦПК України, зобов'язав його у строк до 28.12.07 року уточнити позовні вимоги, вказати обставини в їх обґрунтування та правові підстави їх задоволення. У змінах до позовної заяви від 28.12.07 року позивач просить суд стягнути з ТОВ «Апікс» на його користь : - заборгованість по частково не виплаченій заробітній платі за період роботи в 2006 році в сумі 1011 гривен; - невиплачену доплату до заробітної плати за наслідками роботи підприємства в 2006 році в сумі 8597 грн.; - вихідну допомогу у розмірі 2685 грн.; - витрати в сумі 500 грн. за надання юридичної допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у змінах до позовної заяви вказав, що відповідно наказу за № 1705\1 від 17 травня 2007 року адміністрація ТОВ «Апікс» за наслідками роботи підприємства в 2005-2006 роках головним спеціалістам нарахувала доплату в розмірі 80 копійок на 1 зароблену гривну, на підставі чого відповідач зобов'язаний виплатити йому доплату за наслідками роботи в 2005-2006 роках в сумі 8587 грн., а саме: ( 720 грн. х 5 місяців = 3600 грн. з червня 2006 року 1021 х 7 місяців = 7147 грн., всього 10747 грн. х 0.80 грн. = 8597 грн.). А також, адміністрація ТОВ «Апікс» заборгувала йому по не виплаченій своєчасно заробітній платі за повністю відпрацьований ним робочий час в січні 2006 року 604грн.- 252грн.=352 грн.; лютому 2006 року 604 грн. - 288 грн. = 316 грн.; березні 2006 року 604 грн. - 261 грн. =343 грн. всього 1011грн. У зв'язку з порушенням власником законодавства про працю при звільненні, вказує позивач, відповідач зобов'язаний виплатити йому вихідну допомогу у розмірі 2685 грн. (10747 : 12 міс.=895 грн. х 3 міс. = 2685 грн.). У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши обставини викладені у змінах до позовної заяви і просить суд стягнути з відповідача на його користь: - заборгованість по частково не виплаченій заробітній платі за період роботи в 2006 році в сумі 1011 гривен; - невиплачену доплату до заробітної плати за наслідками роботи підприємства в 2006 році в сумі 8597 грн.; - вихідну допомогу у розмірі 2685 грн.; - витрати в сумі 500 грн. за надання юридичної допомоги, Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просить суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити, пояснивши суду, що : - нарахування та виплата заробітної плати позивача здійснювалася у відповідності з його виходом на роботу, що підтверджується витягом з табеля обліку часу, фактично відпрацьованого позивачем у січні - березні 2006 року ; - ТОВ «Апікс» немає можливості надати Колективний договір по підприємству за 2006 рік у зв'язку його не укладенням (перебував на стадії розробки). Заробітна плата працівникам з посадовими окладами, встановлювалась на підставі укладених трудових договорів відповідно до штатного розкладу; заробітна плата працівників з відрядною системою оплати праці встановлювалась згідно Галузевої угоди між Міністерством аграрної політики України, галузевими об'єднаннями підприємств та Профспілкою працівників агропромислового комплексу України на 2006-2008 роки від 01.01.06 року; - відповідно до наказу №1705/1 від 17.05.07 року ТОВ «Апікс» було нараховано та виплачено у вигляді «інших заохочувальних виплат» відповідно до ч.3.ст.2 Закону України « Про оплату праці», премії працівникам, які перебували у трудових відносинах з ТОВ «Апікс», на відміну від позивача, та мали позитивні результати в роботі. Премії виплачені працівникам відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про оплату праці» виплачуються роботодавцем, на власний розсуд, та є правом, а не обов'язком, так як такі виплати, відповідно до чинного законодавства не передбачені як обов'язкові; - відповідно до наказу №2203 ТОВ «Апікс» від 22.03.07 року, позивач звільнений із займаної посади на підставі власноручно написаної заяви, відповідно до ч.1.ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Тому твердження позивача про розірвання трудового договору за власним бажанням у зв'язку з тим, що адміністрація ТОВ «Апікс» не виконувала законодавство про працю є безпідставними, оскільки посилання на таке відсутні, як у поданій позивачем заяві про звільнення ( копія а.с.15), так і в наказі ТОВ «Апікс» №2203 від 22.03.07 року (копія а.с.16,4), а також після отримання позивачем трудової книжки, в якій зазначена інша інформація, він зі сплином більше півроку позивається до ТОВ «Апікс». Документом який відображає підставу звільнення, згідно ст.48 КЗпП України є трудова книжка. Відповідно до ст. 233 КЗпП України позивачем пропущено строк звернення в суд, а саме по справах звільнення - місячний строк з дня видачі копії наказу про звільнення або вручення трудової книжки, що має наслідком застосування наслідків передбачених ст.72 ЦПК України ( позовна заява в даній частині залишається без розгляду). Заслухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, які підтверджуються наданими суду поясненнями та письмовими доказами наявними у матеріалах справи. Позивач перебував з відповідачем в трудових відносинах, а саме [PERSON]., відповідно до наказу №19/06к від 19 червня 2004 року директора ТОВ «Апікс» був прийнятий на посаду головного інженера з 19.06.04 року з випробувальним терміном 2 місяці та посадовим окладом 720 грн.(а.с.5, ). 22.03.2007року, позивач звільнений із займаної посади за власним бажанням ч.1ст.38 КЗпП України, наказ директора ТОВ «Апікс» №2203 від 22.03.07 року ( копія а.с.4,16 ), на підставі заяви [PERSON]. від 22.03.07 року (копія а.с.15). Колективний договір в ТОВ «Апікс» в 2006 ріці не був укладений, оскільки перебував на стадії розробки. Заробітна плата працівникам з посадовими окладами, встановлювалась на підставі укладених трудових договорів відповідно до штатного розкладу; заробітна плата працівників з відрядною системою оплати праці встановлювалась згідно Галузевої угоди між Міністерством аграрної політики України, галузевими об'єднаннями підприємств та Профспілкою працівників агропромислового комплексу України на 2006-2008 роки від 01.01.06 року, що не протирічить вимогам ст.97 КЗпП України. Відповідно до наданих представником відповідача розрахунку та довідці про нарахування заробітної плати ТОВ «Апікс» - [PERSON]. в 2006 році : в січні нараховано - 252 грн., виплачено - 212грн.66 коп.; лютому нараховано - 288 грн., виплачено - 243грн.04 коп.; березні - 261 грн.82 коп., виплачено - 220 грн.95 коп. (а.с.27 ). Вказані нарахування заробітної плати [PERSON]. ТОВ «Апікс» здійснювались відповідно до табеля обліку часу, фактично відпрацьованого [PERSON]. у січні - березні 2006 року (а.с. 28 ), згідно з яким [PERSON]. в січні місяці 2006 року відпрацював - 59 годин, у лютому і березні 2006 року по 64 години (а.с.28,38 ). Допитані в судовому засіданні свідки : [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. суду пояснили, що в січні-березні 2006 року, вони працювали в ТОВ «Апікс» на різних посадах і добре пам'ятають, що [PERSON]. у вказані місяці 2006 року відпрацював повністю всі робочі дні. Свідок [PERSON]., який є директором ТОВ «Апікс», пояснив, що за місцем розташування офісу та інших приміщень ТОВ «Апікс» в с.м.т. Фрунзівка, він перебуває як правило два рази в тиждень, між цим керівництво персоналом здійснює його заступник, яким на той час працював [PERSON]. і який весь робочий час повинен був знаходиться в с.м.т. Фрунзівці. Табелі обліку робочого часу за січень- березень 2006 року складалися ним особисто за інформацією, яку йому надавали працівники, які знаходились на робочих місцях в с.м.т. Фрунзівка, в зазначені місяці роботи не було - відповідно і був складений табель. Будь які інші накази по обліку робочого часу в період січня-березня 2006 року адміністрацією ТОВ «Апікс» не видавалися. Положеннями нині діючого КЗпП України, а саме ст. ст.38, 44, 50,94-96, передбачено, що: - працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні; - працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору; - при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; - нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. - підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж 40 годин на тиждень; - заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу; - розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства і максимальним розміром не обмежується; - питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається КЗпП України, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами; - посадові оклади службовцям установлює власник або уповноважений ним орган відповідно до посади і кваліфікації працівника. За результатами атестації власник або уповноважений ним орган має право змінювати посадові оклади службовцям у межа затверджених у встановленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів на відповідній посаді; - форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Враховуючи наведене суд вважає, що з відповідача слід стягнути різницю частково не виплаченої заробітної плати позивачу в січні, лютому і березні 2006 року виходячи із встановленого окладу 720 грн., за січень - 352 грн.; лютий - 316 грн.; березень - 343 грн., всього 1011 грн., оскільки позивач у вказані місяці 2006 року, як встановлено судом, працював повний робочий день, а нормальна тривалість робочого часу працівників становить 40 годин на тиждень. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач був звільнений відповідно до ст.38 КЗпП України ( за власним бажанням) і не довів перед судом, що трудовий договір було розірвано за його бажанням у зв'язку з не виконанням власником законодавства про працю, чи умов трудового договору. Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» - основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. До інших заохочувальні та компенсаційні виплати належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON]. невиплаченої доплати до заробітної плати за наслідками роботи підприємства в 2006 році в сумі 8597 грн., слід відмовити, оскільки відповідно до наказу №1705/1 від 17.05.07 року ТОВ «Апікс» зазначені суми, були нараховані та виплачені у вигляді інших заохочувальних виплат у формі винагороди за підсумками роботи за рік, працівникам, які перебували у трудових відносинах з ТОВ «Апікс», на відміну від позивача, та мали позитивні результати в роботі. Зазначені виплати відповідно до чинного законодавства не передбачені як обов'язкові. При вирішенні питання про задоволення позовної вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 500 грн., суд із врахуванням положень ст.ст. 79,88 ЦПК України, якими передбачено, що: - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено; - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідач в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - вважає, вказана позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 41 грн..

Outcome: partial