Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-21 00:00:00

28 березня 2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування зазначених вимог у позовній заяві ЖКЕУ посилалося на те, що відповідачка постійно проживає в [ADDRESS]. У зазначеному приміщенні зареєстровано 3 особи. Мешканці квартири з 02 жовтня 2006 року є абонентами ЖКЕУ, яким здійснюється надання комунальних послуг за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у підтвердження чого ЖКЕУ видало відповідачу абонентську книжку о/р № 2267 із зазначенням реквізитів постачальника комунальних послуг, умов постачання та оплати цих послуг. З 02 жовтня 2006 року і до теперішнього часу від відповідача будь-яких заяв про припинення надання комунальних послуг або про відмову від них не надходило, що свідчить про згоду відповідача на отримання житлово-комунальних послуг. Таким чином, ЖКЕУ вважає договір з відповідачем на постачання комунальних послуг фактично укладеним з 02 жовтня 2006 року, тобто з моменту прийняття ним абонентської книжки, що не суперечить вимогам ст. 202 ЦК України, відповідно до якої правочином (угодою) є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Проте, відповідачем та членами його сім'ї протягом тривалого часу не здійснюється оплата за спожиті комунальні послуги, внаслідок чого за період з 02 жовтня 2006 року по 01 березня 2008 року утворилася заборгованість перед ЖКЕУ в розмірі за: водовідведення - 391 грн., водопостачання - 332,40 грн., сміття - 70,08 грн., а всього на загальну суму - 793,48 грн., чим порушено вимоги ст. ст. 67, 68, 162 ч. 3 ЖК України, відповідно до яких наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та комунальні послуги. Відповідачу неодноразово вручалися листи з вимогами оплатити заборгованість, однак в добровільному порядку заборгованість не була сплачена, чим позивачу заподіяна шкода, тому він просить суд стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги на вищезазначену суму в повному обсязі. У попереднє судове засідання від сторін надішли письмові заяві про розгляд справі у попередньому судовому засіданні за їх відсутності, представник позивача підтримала позовні вимоги, відповідачка позов визнала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. - 2 - Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач не сплачував надані позивачем послуги, у зв`язку з чим за період з 02 жовтня 2006 року по 01 березня 2008 року утворилася заборгованість перед ЖКЕУ в розмірі за: водовідведення - 391 грн., водопостачання - 332,40 грн., сміття - 70,08 грн., а всього на загальну суму - 793,48 грн., чим порушено вимоги ст. ст. 67, 68, 162 ч. 3 ЖК України, що підтверджується розрахунком (а.с.7) та не заперечується відповідачем. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі, що знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., оскільки оплата зазначених витрат підтверджується платіжним дорученням (а.с.1), та держмито у дохід державі в розмірі 51 грн.

Outcome: approved