Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником нежитлового приміщення салону-магазину загальною площею 48,1 кв.м у будинку [ADDRESS], яке раніше було реконструйовано з квартири [NUMBER] цього п'ятиповерхового багатоквартирного будинку. Оскільки він втратил інше житло, то в нинішній час вимушений використовувати зазначене належне йому нерухоме майно як житло. Позивач просить суд визнати за ним право власності на квртиру [NUMBER] у будинку [ADDRESS], загальною площею 48,1 кв.м, житловою - 39,3 кв.м. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився. Одеська міська рада про час та місце розгляду справи повідемлена належним чином, про причини неявки свого представника суд не сповістила. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01.03.2006 року позивачу належить нежитлове приміщення салону-магазину загальною площею 48,1 кв.м у будинку [ADDRESS], яке раніше було реконструйовано з квартири [NUMBER] цього п'ятиповерхового багатоквартирного будинку. Згідно з даними технічного паспорта нежитлове приміщення салону-магазину має основне приміщення площею 39,3 кв.м, санвузол площею 2,6 кв.м, коридор площею 3,0 кв.м, дві вбудовані шафи площею 0,4 кв.м та 0,7 кв.м, кладовку площею 2,1 кв.м. Приміщення забезпечено холодним та гарячим водо-, газо-, електропостачанням, є каналізація та опалення. Оскільки позивач втратив інше житло, то в нинішній час він вимушений використовувати зазначене належне йому нерухоме майно як житло. Згідно з ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно з технічним висновком Художньо-інжинірінгового центру „Експрес-проект ЛТД” (ліцензія АБ №116333) основні огороджувальні та несучі конструкції будівлі у цілому знаходяться у задовільному стані, інженерні комунікації відповідають вимогам сучасних нормативних документів, технічно можливе ввід в експлуатацію досліджених приміщень як житлової квартири. Оскільки раніше реконструйоване з квартири нежитлове приміщення салону-магазину загальною площею 48,1 кв.м у будинку [ADDRESS] має набір приміщень, необхідний у технологічній схемі квартири, а в нинішній час ці приміщення використовуються позивачем саме як квартира для особистого його проживання, та при цьому не порушуються права будь-яких осіб, санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, суд вважає, що зазначене нежитлове приміщення має бути переведено у житловий фонд та за позивачем має бути визнано право власності на квартиру загальною площею 48,1 кв.м, житловою 39,3 кв.м, у будинку [ADDRESS] з наданням їй номеру 23. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Outcome: approved