Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

19 листопада 2007 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним, який в судовому засіданні як і її Представник [PERSON], підтримала повністю і суду показала, що вона довгий час доглядала [PERSON], у зв»язку з чим із вдячності за це [PERSON]. 20 березня 2007 року в Краснолиманській міській державній нотаріальній конторі посвідчила заповіт, яким все своє майно на випадок своєї смерті заповідала позивачці. 28 березня 2007 року [PERSON]. була госпіталізована до Краснолиманської ЦРЛ, звідки була виписана 29 березня 2007 року, а 31 березня 2007 року померла. Після смерті [PERSON]. їй стало відомо, що 29 березня 2007 року [PERSON]. змінила заповіт від 20.03.2007 року і все своє майно заповіла відповідачу. Вважає вказаний заповіт від 29.03.2007 року недійсним і просить його скасувати бо [PERSON]ніколи не доглядав спадкодавця, не надавав їй необхідної допомоги, вона завжди казала їй, що не бажає, щоб відповідач доглядав за нею. Тому вважає, що 29.03.2007 року [PERSON]. була введена відповідачем в оману і спеціально з цією метою проти її волі забрана останнім з лікарні, в зв»язку з чим вона і склала заповіт на користь відповідача. А тому просить визнати заповіт недійсним. Відповідач [PERSON]та його представник [PERSON]позов не визнали і дали суду аналогічні один одному пояснення про те, що [PERSON] його сім»я більше 10 років підтримували дружні стосунки зі спадкодавцем, регулярно надавали їй допомогу, наймали жінку, яка доглядала за [PERSON], неодноразово пропонували їй переїхати проживати до них додому. Але вона відмовлялася. 29 березня 2007 року їх повідомили про те, що [PERSON]. потрапила до лікарні. Коли вони в цей день приїхали до неї у лікарню, то вона просила забрати її звідти, бо в лікарні було холодно. Крім того вона ж попросила завезти її до нотаріальної контори. Відповідач виконав її волю і зробив це. Ніякого впливу на волю [PERSON]. ні він ні члени його сім»ї не мали, ні про що її не просили бо і житлом і всім іншим забезпечені. Просто надавали їй посильну допомогу, за що вона була безмежно їм вдячна. Тому просили відмовити позивачу у задоволенні позову, бо 29.03.2007 року вона склала заповіт, який повністю відповідав її волі. Третя особа [PERSON] суду показала, що [PERSON]. є її родичкою і вона довгий час підтримувала з нею гарні стосунки. Їй відомо, що її доглядала її племінниця, на яку вона складала заповіт. [PERSON]. пропонувала і їй скласти на неї заповіт, але вона відмовилася. Також знає, що позивачка, проживає в с. Щурово недалеко від спадкодавці і довгий час належно доглядала за [PERSON]. Відповідач же постійно проживає в м. Краматорськ Донецької області, а та жінка, яку наймав відповідач, неналежно доглядала [PERSON] Та допомога, яку він надавав спадкодавці була незначна та нерегулярна, тому на її погляд спадщина повинна належати позивачці. Коли та яким чином складався останній заповіт їй невідомо. Свідки [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали аналогічні один одному пояснення про те, що як позивачка так і відповідач надавали допомогу спадкодавці, яка мала непостійний характер і в залежності від відносин з людиною неодноразово міняла свою волю щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті, пропонувала сусідам скласти на них заповіт, якщо вони будуть гарно до неї відноситися. Останнім часом її добросовісно доглядала позивачка, незважаючи на те, що відповідач наймав жінку для догляду, але [PERSON]. вона не сподобалася і та вигнала її. Коли саме і в зв»язку з чим [PERSON]. змінила заповіт їм нічого не відомо, бо вона їм про це не розповідала. Крім того свідок [PERSON] доповнила, що в той час коли [PERSON]. була госпіталізована, в тому ж відділенні Краснолиманської ЦРЛ, але в іншій палаті, проходила лікування її матір, яка в теперішній час не ходить і до суду з»явитися не зможе, і яка розказала їй, що у лікарні було тепло і чому рано вранці була виписана [PERSON]. їй не відомо, але підозрює, що з метою складення заповіту бо її забирали [PERSON]. Між тим особисто про це їй ніхто нічого не казав. Наполягає на тому, що [PERSON]. померла в день виписки. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є дружиною відповідача і довгий час знала [PERSON], яка ставилася до її чоловіка як до сина. Враховуючи вік та стан здоров»я спадкодавця, вони неодноразово пропонували їй переїхати до них проживати, але вона відмовлялася з тих причин, що не може покинути своїх домашніх тварин(котів), яких в неї було безліч. Тому вони наймали жінку, яка здійснювала догляд за [PERSON], самі возили їй продукти, купували ліки і вона - свідок - особисто робила їй ін»єкції відповідно до припису лікаря. Але постійно з [PERSON] вони не проживали. 28-29 березня 2007 року їм стало відомо, що [PERSON]. потрапила до лікарні. Тому 29.03.2007 року вони приїхали до Краснолиманської ЦРЛ, щоб взнати чим потрібно забезпечити спадкодавця для перебування у лікарні та проходження належного лікування. Але персонал ЦРЛ, а також [PERSON]. повідомили йому, що вона не бажає продовжувати лікування у зв»язку з тим, що їй холодно і просить виписати її та відвезти додому. П дорозі додому [PERSON]. попросила, щоб її завезли до нотаріуса. Так як [PERSON]. не могла самостійно ходити то нотаріус особисто розмовляв з нею в машині. Потім враховуючи те, що у [PERSON]. не було з собою паспорту вони їздили до неї додому, де позивачка видала їм її паспорт, з яким вони повернулися до нотаріальної контори. Після чого до машини знову підходили працівники нотаріальної контори і [PERSON], особисто підписували документи, сказавши їм після цього, що вона склала заповіт на відповідача. Ніхто ніякого впливу на волю [PERSON]. не здійснював, саме вона особисто була ініціатором складення останнього заповіту і наполягала на своїй волі. Свідок [PERSON] суду показала, що вона була особистим лікарем [PERSON]. в період перебування її в терапевтичному відділенні Краснолиманської ЦРЛ з 28 по 29 березня 2007 року. [PERSON]. потребувала стороннього догляду, але на протязі цієї доби їй ніхто з родичів чи знайомих не надавав такого. Лікувалася вона і годувалася в цей період за державний кошт. 29.03.2007 року під час проведення обходу [PERSON]. стала наполягати на виписці, мотивуючи це тим, що їй дуже холодно і вона не змозі далі терпіти ці страждання. Дійсно палата, в якій лежала [PERSON]., є кутовою, вікна звернуті в сторону поля (північно-східна сторона), і температурний режим в ній завжди значно нижче ніж в інших палатах. В період спілкування [PERSON]. адекватно поводила себе і відповідала на поставлені питання, свою волю щодо виписки з лікарні 29.03.07 року виражала чітко та наполегливо, обгрунтувала підстави, що були мотивом для прийняття такого рішення. Чи спілкувався з нею хтось до обходу 29.03.2007 року їй не відомо, бо вона нікого не бачила, а інші їй про це не говорили, про причини виписки з хворою розмовляла особисто. Незважаючи на те, що розписку про виписка [PERSON]. була написана з її слів, але їй вона була зачитана, після чого хвора особисто підписала її. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори і вже неодноразово посвідчувала заповіти [PERSON]. щодо розпорядження нею своїм майном на випадок її смерті. Ініціатором складення заповіту кожного разу була сама [PERSON]. 29 березня 2007 року [PERSON], на легковому автомобілі була двічі доставлена до нотаріальної контори - перший раз розмова не відбулася у зв»язку з тим, що у [PERSON] при собі не було паспорту. А в другий раз враховуючи те, що [PERSON]. не ходить, її (свідка) запросила якась жінка до автомобіля, який стояв біля нотаріальної контори. З автомобіля вийшли всі сторонні і вона особисто спілкувалася з [PERSON], перевірила її особу та дієздатність. [PERSON]. вела себе адекватно і так же відповідала на поставлені питання. Не пояснюючи причин, вона наполягала на зміні заповіту. При цьому мови про укладення заповіту або іншого договору під умовою взагалі не вела. Тому текст заповіту було виготовлено в конторі на комп»ютері і надано [PERSON]. копію для ознайомлення. Ознайомившись з текстом і не надавши ніяких заперечень щодо нього, вона дала згоду на підписання і підписала заповіт особисто. Ніяких скарг щодо того, що заповіт не відповідає її волі вона не виказувала і нічого не свідчило про таке. Дослідивши зібрані по справі докази суд встановив, що [PERSON], на праві вланості на підставі свідоцтва про п право вланості № 7045 від 28.02.2005 року належить[ADDRESS]і (а.с.8-9). 20 березня 2007 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори за реєстром № 1314 було посвідчено заповіт [PERSON]. на випадок смерті на все її майно на користь [PERSON] (а.с.10-11). 29 березня 2007 року нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори за реєстром № 1516 було посвідчено заповіт [PERSON]. на випадок смерті на все її майно на користь[PERSON] (а.с.12-13). 31 березня 2007 року [PERSON]. померла в с. Щурово м. Красний Лиман Донецької області(а.с.53,69-71), яку поховав за свої кошти [PERSON](а.с.72-73). Враховуючи вік [PERSON].(83 роки) та стан її здоров»я за її життя догляд та допомогу їй надавали як позивачка так і відповідач, що було встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків, а також з матеріалів справи (а.с.54,72). Заповіт є різновидом одностороннього правочину, на який поширюються умови його дійсності та підстави для визнання його недійсним, передбачені для всіх правочинів. Відповідно до ст.ст.1233-1234 ЦПК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яке здійснюється особисто нею. Стаття 1254 ЦК України передбачає, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовую попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який відповідач склав перед ним. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка просить визнати заповіт [PERSON]., посвідчений 29.03.2007 року, недійсним у зв»язку з тим, що його укладено в результаті омани відповідно до ст.230 ЦК України. Однак відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто позивач повинен надати суду докази того, що звертаючись до нотаріуса з проханням посвідчити заповіт, [PERSON]. була умисно заведена відповідачем в оману щодо приводу укладення правочину, прав та обов»язків сторін. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Однак позивачкою не надано суду жодного доказу того, що 29.03.2007 року при зверненні до Краснолиманської державної нотаріальної контори з проханням посвідчити її заповіт на користь відповідача [PERSON]. діяла в результаті омани. Перш за все пояснення усіх учасників процесу, у тому числі і позивачки, свідчать про те, що [PERSON]. неодноразово за незначний проміжок часу посвідчувала заповіти на користь різних осіб, пропонувала це зробити і на користь [PERSON], свідків, а також неодноразово скасовувала раніше складені нею заповіти, посвідчуючи новий заповіт на користь інших осіб. Тобто вона добре знала правові наслідки вказаного правочину. При спілкуванні з нотаріусом 29.03.2007 року чітко виразила свою волю на складення саме заповіту на користь відповідача без будь-яких умов. При цьому відповідач не був присутнім і впливати яким-небудь чином на неї не міг. Відсутні будь-які докази і тому, що і після посвідчення заповіту до дня своєї смерті [PERSON]. бажала 29.03.2007 року укласти не односторонній правочин, а якийсь інший, чи взагалі відмовлялася від укладення таких. Крім того судом також з пояснення свідка [PERSON] встановлено, що 29.03.2007 року [PERSON]. наполягала на виписці з лікарні також не в результаті омани, а чітко виражаючи свою волю на покинення закладу у зв»язку з низьким температурним режимом в палаті, що підтвердив свідок, а не з будь-яких інших причин, що також підтверджено матеріалами справи (а с.71). При цьому суд не приймає до уваги, як такі, що суперечать зібраним доказам пояснення позивачки та свідка [PERSON] про те, що виписуватися з лікарні [PERSON]. не хотіла, це не відповідало її волі, та й в палаті, де вона лежало було тепло, і померла вона в день виписки, тобто не 31, а 29 березня 2007 року. Тому суд вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Outcome: dismissed