Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-11 00:00:00

08.11.2007р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.07.2006р. вона зателефонувала до відповідача з проханням зробити розрахунок вартості двері зі стулками , розміром 2000*800мм. та 2000*400мм, отримавши розрахунок , 11.07.2006р. вона сплатила вартість послуг по транспортуванню та установленню двері в розмірі 2808 грн.. 12.07.2006р.вона приїхавши до відповідача, письмово підтвердила загальний розмір стулок, при цьому уточнила, що в будинку встановлено двері зі стулками розмірами 2000*800 та 2000*400 мм і вона бажає, щоб такі ж розміри були у нових дверях. Договір з гарантійними зобов»язаннями їй не запропонували. 21.07.2006р. працівники відповідача прибули до її будинку з виготовленими дверми , зробивши обмір отвору , повідомили, що виготовлена конструкція не відповідає розмірам її отворів, оскільки вони значно менші , таким чином установлення дверей не може бути якісною. Вона відмовилася приймати вказані двері, оскільки вони не відповідають її замовленню. З урахуванням наведеного просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2808 грн., стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а також понесені нею витрати, пов»язані з правою допомогою у розмірі 250 грн.. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо розмірів дверей , які були замовлені. З ескізу та комплектацій дверей, підписаної позивачем, на підставі якої підприємство здійснює виготовлення продукції, розмір конструкції встановлений 2000*1200 мм, в тому числі . і розміри самих створом 2000*400 та 2000*800 . Інших розмірів , посилань на будь які інші норми в замові не вказано. Щодо отримання кредиту від 10.08.2006р., на який посилається позивач в обгрунтування своїх вимог щодо моральної шкоди, то не вбачається , яким чином пов»язані між собою факти щодо придбання металоконструкції та укладення кредитного договору. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів» ( далі Закон)у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару ( продавця, виконавця), або фальсифікації товару , підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки , що встановлені законодавством і на підставі обов»язкових для сторін правил чт договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на тикай же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця ( виробника ), товар. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з ескізу та комплектацій дверей від 12.07.2006р., між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розмірів дверей. Цей факт підтверджується підписом позивача в графі « з комплектацією та розмірами ознайомлена та згодна». Згідно ескізу та комплектацій дверей від 12.07.2006р. підприємство здійснює виготовлення продукції, розмір конструкції встановлений 2000*1200 мм., в тому числі і розміри створом 2000*400 та 2000*800 . Інших розмірів , посилань на будь-які інші норми в замові позивачем не вказано. Таким чином суд вважає, що конструкція дверей створена відповідно до погодженої позивачем замови та вини відповідача( виробника товару дверей) відповідно до вимог замовника відсутня. Посилання позивача на те, що відповідач до теперішнього часу не виконав її вимоги щодо проведення експертизи продукції, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.4 ст.17 Закону у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець ( виконавець. Виробник) зобов»язаний у 3 строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Суд вважає, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо розміру дверей, а ні їх якості , оскільки позивач в даному випадку вказаною конструкцією не користувалася. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо моральної шкоди, позивач посилається на те, що вона вимушена була укласти кредитний договір, оскільки їй необхідно було сплатити вартість конструкції дверей. Як вбачається з квитанції № 189 позивачем було здійснено оплату за металоконструкцію дверей 11.0.2006р., а кредитний договір на якій посилається позивач було укладено 10.08.2006р. з її чоловіком[PERSON]. Таким чином суд не знаходить причинного зв»язку між оплатою позивачем металоконструкції та укладеного кредитного договору. Відповідно до ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов*язана представити судові докази в обгрунтування своїх вимог, або заперечень за позовом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях. Позивач не довів свого позову в цієї частині , що є його обов*язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз*яснював позивачеві його права та обов*язки. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При з*ясуванні фактів, з якими закон пов*язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладення обов*язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Згідно п.5 Постанови Пленума Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 “ Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди “, відповідно до загальних підстав цивільно -правової відповідальності обов*язковому з*ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв*язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з*ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить , а також інші обставини , що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що у діях відповідача відсутні протиправність дій, вина та причиний зв*язок з можливим спричиненням моральної шкоди позивачеві, про що зазначено вище.

Outcome: dismissed