Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі по 22.06.1999 року. [ADDRESS] у відповідачки народився син [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записаний він. Був впевнений, що є біологічним батьком дитини, тому раніше батьківство не оспорював. Наприкінці травня 2007 року відповідачка сказала, що він не є біологічним батьком дитини. Раніше він підозрював, що відповідачка зраджувала його, але не мав доказів. Вісім років не бачив сина, коли побачив, то впевнився, що син схожий на [PERSON], до якого після розірвання шлюбу пішла відповідачка. Просив суд виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього як про батька дитини. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, позов просив задовольнити, просив поновити пропущений річний строк звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства, оскільки пропустив його з поважних причин, бо дізнався про те, що не є батьком [PERSON] від відповідачки лише у травні 2007 року. Підтвердив викладене у позові, додав, що відповідачці телефоном повідомляв про необхідність з'явлення для проведення експертизи, але вона категорично відмовилась. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Наша газета» від 29.03.2008 року (а.с.50), про причини нез'явлення не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності суду не надала, тому суд зі згоди позивача провадить заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені наступні докази: показання свідка [PERSON]., яка у судовому засіданні показала, що знайома сторін, відповідачка їй особисто у 1996 році говорила, що [PERSON] не є сином позивача, а є сином [PERSON]; показання свідка [PERSON]., яка у судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача, відповідачка приходила до них з проханням, щоб позивач відмовився від сина [PERSON], так як [PERSON] син [PERSON]. Позивач просив провести експертизу ДНК, але відповідачка відмовилась; письмові докази: копія паспорту позивача, копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія актового запису про народження дитини, довідки бюро СМЕ про нез'явлення відповідачки з дитиною для проведення експертизи, виклик до суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному 12 лютого 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). [INFO] під час шлюбу у відповідачки народився син [PERSON], у актовому записі про народження якого позивач вказаний батьком, що підтверджується копією актового запису про народження (а.с.19). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 56 КпШС України, що регулює дані правовідносини, особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. У судовому засіданні встановлено, що позивач не є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується показаннями свідків [PERSON]., [PERSON]. Ухвалою Лисичанського міського суду від 11.12.2007р. у справі за клопотанням позивача була призначена судово-генетична експертиза для визначення біологічного походження дитини. Відповідачка двічі до експертної установи разом з дитиною не з'явилася, що підтверджується довідкою експерта [PERSON] (а.с.33,35), тобто ухилилася від проведення експертизи. Без участі відповідачки та дитини у експертизі її проведення неможливе. Відповідачка була попереджена судом про наслідки ухилення від участі у експертизі, передбачені ч.1 ст. 146 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, враховуючи, показання свідків, суд вважає за необхідне визнати факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, для з'ясування якого була призначена судово-генетична експертиза. Суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем річного строку звернення до суду, оскільки про те, що він не є батьком дитини йому стало відомо лише у травні 2007 року зі слів відповідачки. Суд вважає необхідним з метою захисту прав позивача поновити йому пропущений строк звернення до суду. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 56 КпШС України,

Outcome: approved