Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 лютого 1990 року між ним та його матір'ю [PERSON], було укладено договір дарування, на належний їй житловий будинок [ADDRESS], який був посвідчений нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу. При укладенні договору, нотаріусом було допущено помилку, і за договором йому було подаровано будинок [ADDRESS]. При реєстрації права власності на житловий будинок в БТІ йому було вказано на розбіжності в документах, а також на те що він не є власником будинку [ADDRESS], хоча він з 1990 року себе таким вважає. На теперішній час він не має можливості укласти договір дарування на спірний житловий будинок, так як це відмовляється зробити відповідачка. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, та пояснила, що вона дійсно є матір'ю [PERSON], і в зв'язку з похилим віком не має змоги утримувати належний їй на праві приватної власності будинок [ADDRESS], а тому 08 лютого 1990 року вона вирішила подарувати будинок сину, позивачу по справі, і уклала договір дарування, який посвідчила нотаріус м.Першотравенська, але в даному договорі було допущено помилку, а саме вказано, що вона дарує будинок [NUMBER] тоді як фактично вона подарувала будинок [ADDRESS]. На теперішній час вона не може повторно укласти договір дарування через нотаріальну контору на тій підставі, що при оформленні договору дарування у неї нотаріус забрала оригінали документів які підтверджували її право власності на вказаний будинок. Прохає суд задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно до пояснень сторін та матеріалів справи видно, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON]. 06 лютого 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідченого державним нотаріусом Першотравенської державної нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Підставою для укладення вказаного договору було свідоцтво про право власності від 08 січня 1987 року виданого Павлоградською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого [PERSON] має право власності на 1\2 частину житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS], а також свідоцтво про право на спадщину по закону від 08 січня 1987 року, згідно до якого [PERSON] успадкувала від померлого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], 1\2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ч.2 статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тобто [PERSON] фактично було подароване позивачу належне їй майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], технічні характеристики якого і вказані в спірному договорі дарування, що й підтвердили в судовому засіданні сторони. Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] отриманого від [PERSON] в дар. На підставі викладеного,

Outcome: approved