Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2008 року звернулася до суду з позовом до П'ятихатської сільської ради про визнання договору з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS], укладений 28.04.1993 року між [PERSON]. та колгоспом імені Леніна Красногвардійського району АР Крим дійсним та визнання права власності на зазначене домоволодіння за її померлим чоловіком. Вимоги мотивовані тим, що договір з купівлі-продажу домоволодіння від 28.04.1993р. її чоловіком не було зареєстровано в МБРТІ. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину їй було відмовлено. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснивши, що її чоловік[PERSON] 28 квітня 1993 року уклав з колгоспом ім. Леніна Красногвардійського району АР Крим договір з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS], який було посвідчено секретарем виконкому П'ятихатської сільської ради. Чоловік сплатив за домоволодіння повну суму його вартості у розмірі 4627,05 крб. Після смерті чоловіка, який помер [INFO], вона звернулась до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але їй було відмовлено через відсутність необхідних документів про реєстрацію права власності на будинок. Просила позов задовольнити, визнати договір з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями від 28.04.1993р. дійсним та право власності на домоволодіння за померлим чоловіком. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки не повідомлено, заперечень щодо позову не надходило. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 28 квітня 1993 року між [PERSON]. та колгоспом ім.Леніна було укладено договір з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] який посвідчено секретарем П'ятихатської сільської ради Дмитрієвою Л.В. Покупцем [PERSON]. було повністю сплачено запропоновану продавцем суму вартості домоволодіння в розмірі 4627,05 крб., що підтверджується п.3 Договору з купівлі-продажу домоволодіння (а.с.5). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] виданого П'ятихатською сільською радою Красногвардійського району АР Крим, актовий запис № 32 (а.с.7). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч.1 ст.128 ЦК України в редакції 1963 року право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно зі ст.224 ЦК України в редакції 1963 року за договором з купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір з купівлі-продажу жилого будинку повинний бути нотаріально посвідчений. Згідно зі ст.334 ч.3 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ст.334 ч.4 ЦК України). Отже, на підставі наданих та оцінених у сукупності доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки умови договору від 28.04.1993 року з купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями були цілком виконані, продавцем передано, а покупцем прийнято нерухоме майно та повністю сплачено суму його вартості. На даний час власник зазначеного домоволодіння помер, спадкоємцем є його дружина - позивач у справі. З викладених обставин суд вважає за можливе визнати договір з купівлі-продажу домоволодіння, розташованого по [ADDRESS], укладений між [PERSON]. та колгоспом ім.Леніна від 28.04.1993 року дійсним та визнати право власності на зазначене домоволодіння за померлим [PERSON]. Згідно зі ст. 3 п. 1 пп. «а» Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.93 р. із позовних заяв, що подаються до суду, має бути сплачено державне мито в розмірі 1 відсоток ціни позову. При пред'явленні позову[PERSON] було сплачено 51 грн. судового збору. Виходячи з того, що ціна позову, відповідно до технічного паспорту на домоволодіння, складеного Джанкойським МБРТІ станом на 25.12.07р. складає 58593 грн., з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 585,93 грн. З урахуванням сплачених позивачем 51 грн. судового збору, слід доплатити 534,93 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved