Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на &frac12; домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка є єдиним спадкоємцем, яка на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком, а тому фактично прийняла спадщину. Позивачка не зверталася до нотаріальної контори, оскільки вважала, що прийняла спадщину. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачці було відмовлено, сокільки пред'явлений заповіт є недійсним, адже посвідчений невідповідною особою та відсутній факт прийняття спадщини. Позивач просив постановити рішення, яким заявлені вимоги задовольнити у повному обсягу, встановивши факт прийняття спадщини та визнавши за позивачкою право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивач, який діє на підставі довіреності від 26.10.2007 року заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача: Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, у справі є письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням народного суду Криворізького району Дніпропетровської області від 26.03.1991 року [PERSON] було виділено в користування та за ним було визнано право приватної власності на &frac12; ачстину домоволодіння, розташованого [ADDRESS] (а.с. 12-13). На підставі виконавчого листа № 2-90 від 26.03.1991 року, виданого народним судом Криворізького району Дніпропетровської області судовим виконавцем був здійснений розподіл житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], про що був складений акт розподілу домоволодіння від 21.05.19991 року (а.с. 14). Право власності на &frac12; частину житлового будинку з господарчими прибудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON], про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді &frac12; частини житлового будинку [ADDRESS]. Згідно п. 5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Оскільки [PERSON] за час свого життя склав заповіт , зповівши все своє майно [PERSON], то позивачка по справі є єдиною спадкоємицею майна [PERSON] за заповітом. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на частину спадкового майна не має. [PERSON] за час свого житят був одружений з [PERSON], проте 19.10.1990 року укладений шлюб був розірваний, що що підтверджується сводоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с. 8). Факт родинних відносин між позивачкою ат [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON], взявши після укладення шлюбу його прізвище (а.с. 6, 7). Суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка є рідною дочкою [PERSON], якій він заповів все своє майно, інших спадкоємців померлий [INFO] [PERSON]. не мав. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON]., позивачка фактично прийняла спадщину, що виразилося в тому, що вона на момент смерті свого батька постійноп роживала з ним у будинку і після його смерті фактично вступила в управління та володіння майном, що також підтверджується довідкою Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 6362 від 20.12.2007 року (а.с. 15). Суд вважає, що вищевказані дії свідчять про те, що позивачка фатично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON]. 01.12.2007 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній факт прийняття спадщини після смерті [PERSON]., крім того пред'явлений заповіт є недійсним. (а.с. 16). Оскільки [PERSON] помер в 1994 році, тобто до набрання ЦК України (в редакції 2003 року) чинності, судом встановлено, що позивачка по справі фактично прийняла спадщину, тому суд, вирішуючи питання про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно керується нормами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. 15.07.1993 року [PERSON] склав заповіт, який все своє майно заповів [PERSON]. Заповіт був посвідченйи заступником голови Л.Г. Харатина, при складані заповіту прізвище позивачки було вказано як “[PERSON]” (а.с. 4). Оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують той факт, що саме позивакча по спарві є рідною дочкою та єдиною спадкоємицею померлого [INFO] [PERSON]., суд вважає, що при складані заповіту була допущена описка і прізвище позивачки було вказано як “[PERSON]”, замість вірного “[PERSON]”. Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним той факт, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців на спадщину за законом не має, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності на спадкове майно за позивачем, а тому вважає за доцільне визнати за позивачем також право власності на &frac12; частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON]., померлого [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved