overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайсуду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина. Свої вимоги вона мотивує тим, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розрвали 10 березня 2006 року. Від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та находиться на її утриманні, батько матеріально не допомагає ним, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до виповнення ним повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина. Відповідач в судове засідання не з”явився, надав заяву де просить справу розглядати без його участі, позов визнає, згоден виплачувати аліменти. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що 06 березня 2006 року сторони розірвали шлюб (а.с.2). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою (а.с.3-4), тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 лютого 2008 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлової 3-х кімнатної квартири розташованої по[ADDRESS], загальною площею 50,5 м2 житловою площею 36,6 м2, у тому числі 1-а кімната 18,6 м2; 2-а кімната 8,0 м2; 3-я кімната 10,0 м2; кухні площею 5,7 м2; ванної кімнати площею 3,0 м2; вбиральні (поєднаної) коридору площею 5,2 м2. Право власності у відповідача набуте на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 1995 року виданого Великолепетиської селищною радою народних депутатів. Згідно вимог ст.ст. 203, 205, 207-209, 628, 638, 639, 655-658 ЦК України Позивач та Відповідач досягли усіх істотних умов за договором. Відповідно до п.1.1 Договору Відповідач на умовах, передбачених Договором від 18.02.2008 року передає, а Позивач приймає житлову квартиру. Згідно з умовами Договору купівлі-продажу сторони досягли згоди щодо ціни договору та проведення розрахунків. Так п.2.1 Договору ціна, за яку вчинюється продаж становить 20 000 грн. Відповідно до цього ж пункту Договору ціна договору відповідає волевиявленню продавця та покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Договір підписано обома сторонами, що свідчить про досягнення згоди та виконання пунктів Договору. Вказану вартість предмету Договору, тобто 20 000 грн. передала відповідачу у повному обсязі. Підтвердження факту розрахунку за квартиру є підпис, власноруч написаний відповідачем на Договорі купівлі-продажу, та розписка про отримання Відповідачем грошей, яка є невід»ємною частиною Договору. Статтею 209 ЦК України зазначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Позивач та Відповідач зобов»язалися до 23.02.2008 року з»явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення цього Договору. 20.02.2008 року позивач нагадала відповідачеві про те що необхідно з'явитись до нотаріуса для нотаріального посвідчення Договору у встановлений Договором строк. У визначений Договором строк і час Відповідач не прибув до Великолепетиської державної нотаріальної контори для нотаріального посвідчення Договору і ніяких дій щодо нотаріального посвідчення Договору з боку Відповідача до теперішнього часу проведено не було. Отже, своїми діями та бездіяльністю Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору, як того вимагають норми чинного законодавства України. Так як відповідач ухилився від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу квартири, позивач позбавлена права відповідно до вимог чинного законодавства зареєструвати право власності на предмет Договору, чим значною мірою порушуються її майнові права та охоронювані законом інтереси. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Прокурор В.Олександрівського району Херсонської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах[PERSON] до ВАТ „ Ізумруд „ про визнання права спільної часткової власності, посилаючись на те , що йому , а також ще 43 робітникам господарства у вересні 2003 року та травні 2007 року було видано заробітну плату в натуральному вигляді , а саме майном товариства , що підтверджується відповідними платіжними відомостями та накладними про передачу майна на загальну суму 33802 ,02 грн. Зокрема було передано майно 10 автомобілів різних марок , тік-площадку , ваги на 60 тон., профілакторій на 7 боксів , гараж на 2 бокси , ангар та кімнату тракторної бригади. Заробітну плату йому було видано в сумі 1000грн., загальна сума виплаченої 44 робітникам заборгованості склала 40751,72 грн. , тобто коефіцієнт відношення суми виданої вищевказаним майном заробітної плати до загальної суми виплаченої заборгованості 44 робітникам складає : 33802,02грн. / 40751,72 грн. = 0,83. Тобто частка позивача у вищевказаному майні виданому за рахунок заробітної плати в грошовому виразі складає : 1000грн. ( видана заробітна плата ) * 0,83 ( коефіцієнт зменшення суми щодо вказаного вище майна ) = 830грн. У відсотковому відношенні частка [PERSON] в майні складає : 830грн. / 33802,02 грн. * 100 % = 2,45% В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги , згідно позовної заяви , просить суд визнати за [PERSON] право спільної часткової власності у розмірі 830грн. , що складає частку у 2,45% на перераховане майно відповідача загальною вартістю 33802,02 грн.. В судове засідання позивач не з'явився надав заяву в якій зазначає, що просить справу розглянути у його відсутність , задовольнивши позовні вимогою. Відповідач позовні вимоги визнав , не заперечує проти їх задоволення . Заслухавши пояснення прокурора , відповідача , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи позивачці , а також ще 43 працівникам ВАТ „ Ізумруд „ у вересні 2003 року та травні 2007 року було видано заробітну плату майном господарства відповідача , що підтверджується відповідними платіжними відомостями та накладними про передачу майна на загальну суму 33802,02грн., зокрема 10 автомобілями, тік-площадкою, вагами профілакторієм на 7 боксів, гаражем а 2 бокси ангаром та кімнатою тракторної бригади. Коефіцієнт відношення суми виданої вищевказаним майном заробітної плати до загальної суми виплаченої заборгованості 44 робітникам складає : 33802,02грн. / 40751,72 грн. = 0,83. Тобто частка позивача у вищевказаному майні виданому за рахунок заробітної плати в грошовому виразі складає : 1000грн. ( видана заробітна плата ) * 0,83 ( коефіцієнт зменшення суми щодо вказаного вище майна ) = 830грн. У відсотковому відношенні частка [PERSON] в майні складає : 830грн. / 33802,02 грн. * 100 % = 2,45 %

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Прокурор В.Олександрівського району Херсонської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до ВАТ „ Ізумруд „ про визнання права спільної часткової власності, посилаючись на те , що йому , а також ще 43 робітникам господарства у вересні 2003 року та травні 2007 року було видано заробітну плату в натуральному вигляді , а саме майном товариства , що підтверджується відповідними платіжними відомостями та накладними про передачу майна на загальну суму 33802 ,02 грн. Зокрема було передано майно 10 автомобілів різних марок , тік-площадку , ваги на 60 тон., профілакторій на 7 боксів , гараж на 2 бокси , ангар та кімнату тракторної бригади. Заробітну плату йому було видано в сумі 500грн., загальна сума виплаченої 44 робітникам заборгованості склала 40751,72 грн. , тобто коефіцієнт відношення суми виданої вищевказаним майном заробітної плати до загальної суми виплаченої заборгованості 44 робітникам складає : 33802,02грн. / 40751,72 грн. = 0,83. Тобто частка позивача у вищевказаному майні виданому за рахунок заробітної плати в грошовому виразі складає : 500грн. ( видана заробітна плата ) * 0,83 ( коефіцієнт зменшення суми щодо вказаного вище майна ) = 415грн. У відсотковому відношенні частка [PERSON] в майні складає : 415грн. / 33802,02 грн. * 100 % = 1,225 % В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги , згідно позовної заяви , просить суд визнати за [PERSON] право спільної часткової власності у розмірі 415 грн. , що складає частку у 1,225% на перераховане майно відповідача загальною вартістю 33802,02 грн.. В судове засідання позивач не з'явився надав заяву в якій зазначає, що просить справу розглянути у його відсутність , задовольнивши позовні вимогою. Відповідач позовні вимоги визнав , не заперечує проти їх задоволення . Заслухавши пояснення прокурора , відповідача , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи позивачці , а також ще 43 працівникам ВАТ „ Ізумруд „ у вересні 2003 року та травні 2007 року було видано заробітну плату майном господарства відповідача , що підтверджується відповідними платіжними відомостями та накладними про передачу майна на загальну суму 33802,02грн., зокрема 10 автомобілями, тік-площадкою, вагами профілакторієм на 7 боксів, гаражем а 2 бокси ангаром та кімнатою тракторної бригади. Коефіцієнт відношення суми виданої вищевказаним майном заробітної плати до загальної суми виплаченої заборгованості 44 робітникам складає : 33802,02грн. / 40751,72 грн. = 0,83. Тобто частка позивача у вищевказаному майні виданому за рахунок заробітної плати в грошовому виразі складає : 500грн. ( видана заробітна плата ) * 0,83 ( коефіцієнт зменшення суми щодо вказаного вище майна ) = 415грн. У відсотковому відношенні частка [PERSON] в майні складає : 415грн. / 33802,02 грн. * 100 % = 1,225 %

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

У лютому 2008 року [PERSON] звернулася до районного суду із позовною заявою, в якій прохала шлюб з [PERSON]. зареєстрований Говтвянською селищною радою, Козельщинського району, Полтавської області за актовим записом № 7 розірвати. При цьому вказувала, що з серпня місяця 2005 року разом з відповідачем не проживає, спільне життя не склалося в наслідок різних характерів і поглядів на життя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримувала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином неодноразово, про що свідчить довідка з поштового відділення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20.12.2003 року зареєстрували шлюб у Говтвянській селищній раді, Козельщинського району, Полтавської області за актовим записом № 7(а.с. 6). З серпня місяця 2005 року сторони припинили подружні стосунки по мотивах викладених позивачкою в суді. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відхиляючи пропозицію суду про примирення. Суд вважає, що можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і шлюб підлягає розірванню, так як сім'я у сторін розпалась, а тому вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю. Майнового спору між сторонами немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON]. зазначила, що [INFO]помер її батько - [PERSON], за яким рахувався житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] Після смерті батька у фактичне володіння житловим будинком вступила позивач, однак Волинське обласне бюро технічної інвентаризації відмовляє їй в реєстрації та оформленні права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. Тому, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами свого покійного батька [PERSON]., що знаходяться по [ADDRESS]у судовому порядку. В суді позивач [PERSON]. позов із зазначених підстав підтримала повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача - голова Судченської сільської ради Хвальчик М.Ф. позов визнав, не заперечує проти встановлення права власності [PERSON]. на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. В суді встановлено, що [PERSON]. на праві особистої власності належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по[ADDRESS] Дана обставина стверджується поясненнями позивача [PERSON]., довідкою Судченської сільської ради (а.с.9), рішення виконкому Судченської сільської ради (а.с.4), постановою правління колгоспу (а.с.5), актом про відведення земельної ділянки (а.с.6), свідоцтвом про надання в безстрокове користування земельної ділянки (а.с. 7), витягом з погосподарської книги (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть (а.с. 16). Після смерті [PERSON]. згідно заповіту від 26 березня 2001 року спадкоємцем стала позивач [PERSON]. (а. с. 17). Довідкою Судченської сільської ради (а.с. 9) стверджується та обставина, що в 6-ти місячний термін з дня смерті [PERSON]. в управління та володіння спадковим майном фактично вступила його дочка [PERSON]. шляхом догляду за будинком, садінням огороду, сплатою податків, тощо. Таким чином в суді доведено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]перебувають у правомірному володінні [PERSON]., тому вона має на нього право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів в розмірі ј частини на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON][INFO], яка являється студентом 2 курсу денного відділення Харківського державного університету харчування та торгівлі, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення нею 23 річного віку. Свої позовні вимоги [PERSON]. мотивувала тим, що їхня спільна повнолітня донька [PERSON], навчається на денному відділенні вищезазначего ВУЗу, не має самостійних засобів до існування, а її батько [PERSON]. не надає своїй дитині матеріальної допомоги, тоді як вона, маючи не значну заробітну плату, допомагає їй матеріально. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач з позовними вимогами згодний. При цьому пояснив, що крім доньки [PERSON]має сина від іншого шлюбу, стягнень по виконавчим листам з нього не здійснюється, стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З наданої довідки № 155 від 28 листопада 2007 року вбачається, що [PERSON] являється студенткою 2 курсу денного відділення товарознавчого факультету Харківського державного університету харчування та торгівлі. Термін навчання закінчується 31 січня 2010 року. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] хронічних захворювань не має, крім доньки [PERSON]має сина від іншого шлюбу, стягнень по виконавчим листам з відповідача не здійснюється, працює контролером КПП ТОВ «Харківський м'ясокомбінат» У зв'язку з наведеним, з урахуванням вище зазначених обставин, які мають істотне значення по справі, суд вважає, що відповідач [PERSON]. за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. В силу ст.ст. 79, 81 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. В заяві стверджує, що в серпня 2006 року зареєстрували шлюб, мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частину його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини до його повноліття та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з [PERSON]. слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття та в порядку ст. 84 СК України аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частину його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Соловйовської сільради Ясинуватського р-ну Донецької області 25.09.2004 року, актовий запис за № 1. Просила розірвати шлюб в зв'язку з розбіжними поглядами на життя, відсутністю почуття любові і взаємоповаги. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл нажитого за час шлюбу майна немає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позов визнав. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що шлюб між [PERSON]та [PERSON], зареєстрованого виконкомом Соловйовської сільради Ясинуватського р-ну Донецької області 25.09.2004 року, актовий запис за № 1. Просила розірвати шлюб в зв'язку з розбіжними поглядами на життя, відсутністю почуття любові і взаємоповаги. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл нажитого за час шлюбу майна немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе, тому шлюб, відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на гараж № 242 в Гаражно - експлуатаційному товаристві -7 по вул.. Обсерваторній м. Світловодська Кіровоградської області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та пояснив суду, що 05 березня 1974 року він купив у [PERSON] недобудований гараж по вул. Обсерваторній у м. Світловодську, який за власний кошт збудував та до цього часу ним користується, однак у встановленому порядку не може його на себе переоформити, так як відсутні правовстановлюючі документи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не сповістив. При таких обставинах суд розглядає справу у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 169, ст.. 224 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідчення свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Світловодської міської Ради № 169 від 15 травня 1973 року [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 50 кв.м по вул.. Обсерваторній у м. Світловодську під будівництво гаража. (а.с.7) Згідно розписки він продав недобудований гараж позивачу, який своїм коштом його збудував, що підтверджується документально , а також свідченнями свідка [PERSON]. (а.с.9-18, 24) Довідкою Гаражно - експлуатаційного товариства - 7 підтверджується, що згідно інвентарної книги [PERSON] з 1974 року належить гараж № 242 по вул.. Обсерваторній, за який він регулярно сплачує внески. (а.с.19) У відповідності до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена ( створена ) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред”явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved