Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 листопада 2007 року на підставі ст.ст. 58,59,65,71,72,107 Житлового кодексу України задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON], комунального підприємства житлово-комунального господарства Новозаводського району міста Чернігова та[PERSON] визнано такою, що втратила право на жиле приміщення у квартирі [ADDRESS], а також відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Чернігівської міської ради про визнання недійсним службового ордеру на квартиру [ADDRESS], виданого Чернігівською міською радою [PERSON], про виселення з зазначеної квартири [PERSON] та [PERSON] разом з залежними від них особами та про вселення її, [PERSON], до квартири. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання її такою, що втратила право на житло, та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення позивачів та їх представників, які вважають рішення суду законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача [PERSON] належить до задоволення частково, рішення суду першої інстанції підлягає зміні у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального закону. Рішенням суду першої інстанції встановлено, що [PERSON] з часу реєстрації у 1994 році у спірній квартирі не проживала, своїх речей у квартиру не завозила, комунальні послуги не сплачувала і не мала наміру проживати у спірній квартирі, оскільки фактично проживала у іншому місці. Протягом останніх років у спірній квартирі проживала сім'я[PERSON] і питання про звільнення ними квартири ніким у т.ч. і [PERSON] не порушувалося. Такий висновок суду підтверджується матеріалами справи, зокрема, показаннями свідків, наданими суду документами, що підтверджують факт не проживання [PERSON] у спірній квартирі та факт проживання у іншому місці. Посилання [PERSON] на поважність причин своєї відсутності у спірній квартирі у зв'язку з хворобою батька, який потребує догляду, суд обґрунтовано не прийняв, оскільки вони не підтверджені доказами. За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що [PERSON] втратила право на користування спірною квартирою, оскільки з 1994 року без поважних причин не проживала у спірній квартирі і не мала наміру використовувати спірну квартиру для проживання і суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до ст.71 ЖК України визнав [PERSON] такою, що втратила право на житло у спірній квартирі. У той же час суд першої інстанції у порушення вимог ст.11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог і визнав [PERSON] такою, що втратила право на житло не тільки за ст.71 ЖК України, а також встановив обставини і визнав [PERSON] такою, що втратила право на житло і відповідно до ст.107 ЖК України, хоча ні позивачі [PERSON] та [PERSON], ні інший позивач, комунальне підприємство житлово-комунального господарства Новозаводського району міста Чернігова у своїх позовних заявах та своїх поясненнях у судовому засіданні посилалися тільки на підстави, передбачені ст.71 ЖК України для визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло, і не змінювали підстав для задоволення їх позовних вимог на ст.107 ЖК України. За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло з підстав, передбачених ст.107 ЖК України, підлягає зміні з виключенням з рішення суду першої інстанції посилання на ст.107 ЖК України.

Outcome: partial