Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-10 00:00:00

21 грудня 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні через ненадання будь-якої допомоги матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання дитини у розмірі 500грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила про їх задоволення у заявленому розмірі, пояснивши, що опікується сином самостійно, допомога на його утримання від відповідача після припинення з останнім спільного проживання надходить не регулярно та не у достатньому розмірі для забезпечення потреб дитини. Сама позивачка не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною і джерелом її матеріального забезпечення слугує державна допомога у сто гривень на місяць та допомога батьків. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів однак у частці від заробітку, постільки офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток у 820грн. на місяць. У нього відсутні інші утриманці. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 2006 року, про що у книзі записів громадянського стану Куйбишевської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області України вчинено актовий запис № 03 (а.с.2) і є батьками [PERSON] [INFO] за даними актового запису №10 у книзі записів актів громадянського стану про народження Куйбишевської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області України (а.с.3). Позивачка стверджувала, а відповідач не заперечував про припинення ними спільного проживання та перебування дитини на утриманні матері, у зв»язку з наданням останнім допомоги на утримання дитини нерегулярно та у недостатньому розмірі. Суд вважає, що між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов”язків батьків утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачем порушені права позивачки на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Однак при визначенні виду визначення розміру аліментів та їх розміру, суд виходить з того, що відповідач має регулярний дохід у вигляді заробітної платні за місцем роботи, позивачкою не надано доказів наявності інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а тому постановляє про стягнення щомісячного утримання для дитини у частці від заробітку ( доходу) батька дитини. При визначенні частки до стягнення суд враховує на розмір доходу батька, суму державної допомоги, що отримує позивачка, відсутність у неї інших джерел матеріального забезпечення, а у відповідача інших утриманців. Справу вирішено на підставі ст.180, ч.3 ст.181,183 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд постановляє про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved