overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду з позовною заявою про виділ частки у майні спільної сумісної власності, свої позовні вимоги мотивувала тим, що: вона та її бабуся [PERSON] 07.02.1997 року, шляхом приватизації, у власність була набута однокімнатна квартира [ADDRESS] Цією квартирою вони володіли на праві спільної сумісної власності. Право власності підтверджується свідоцтвом, про право власності на кватиру, яке видано Вугледарською міською радою народних депутатів, [INFO] бабуся позивачки померла, заповіту не лишилось, [PERSON] є спадкоємицею за законом. Посилаючись на ст.ст. 370,1226 ЦК України позивачка просила визнати за нею Ѕ частки квартири, за її померлою бабусею Ѕ частки до моменту її смерті у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка участі не брала з поважної причини, надала письмову заяву у якій підтримала свої позовні вимоги та їх мотивування, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи Бурш Л.І. та БТІ Скринник Н.М. в судове засіданні не з'явилися, вони надіслали листи з проханням розглянути справу без їх участі, вони не заперечують проти задоволення позову, що суд вважає фактичним визнанням позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №00658 від 07 лютого 1997 року, квартира [ADDRESS]., дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянці [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований 02.10.2004 року, відділом РАЦС управління юстиції Петровського району м. Донецька актовий запис №365 і на підставі свідоцтва про одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. (а.с.13) Згідно свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] виданого відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області від 20 грудня 2006 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.11) У відповідності до ст. 370 ч.1 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Статтею 370 ч.2 ЦК України передбачено у разі виділу частки із майна, спільної сумісної власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.1226 ЦК України, доля померлого в праві загальній спільній власності спадкується на загальних підставах. Однак за життя померлого, долі позивача та відповідача в квартирі, яка їм належить не визнані. На підставі ст.ст. 355 - 360,370,1226 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до Вугледарського міського суду з позовною заявою про виділ частки у майні спільної сумісної власності, свої позовні вимоги мотивувала тим, що: вона та її бабуся [PERSON] 07.02.1997 року, шляхом приватизації, у власність була набута однокімнатна квартира [ADDRESS] Цією квартирою вони володіли на праві спільної сумісної власності. Право власності підтверджується свідоцтвом, про право власності на кватиру, яке видано Вугледарською міською радою народних депутатів, [INFO] бабуся позивачки померла, заповіту не лишилось, [PERSON]. є спадкоємицею за законом. Посилаючись на ст.ст. 370,1226 ЦК України позивачка просила визнати за нею Ѕ частки квартири, за її померлою бабусею Ѕ частки до моменту її смерті у квартирі [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка участі не брала з поважної причини, надала письмову заяву у якій підтримала свої позовні вимоги та їх мотивування, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи Бурш Л.І. та БТІ Скринник Н.М. в судове засіданні не з'явилися, вони надіслали листи з проханням розглянути справу без їх участі, вони не заперечують проти задоволення позову, що суд вважає фактичним визнанням позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №00658 від 07 лютого 1997 року, квартира № 65 буд.№27 по вул. 13 Десантників у м. Вугледарі Донецької обл., дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянці [PERSON] та [PERSON]. (а.с.10) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований 02.10.2004 року, відділом РАЦС управління юстиції Петровського району м. Донецька актовий запис №365 і на підставі свідоцтва про одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. (а.с.13) Згідно свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]виданого відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області від 20 грудня 2006 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.11) У відповідності до ст. 370 ч.1 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Статтею 370 ч.2 ЦК України передбачено у разі виділу частки із майна, спільної сумісної власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.1226 ЦК України, доля померлого в праві загальній спільній власності спадкується на загальних підставах. Однак за життя померлого, долі позивача та відповідача в квартирі, яка їм належить не визнані. На підставі ст.ст. 355 - 360,370,1226 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок відсутності взаємних інтересів, поглядів спільне життя сторін не склалося, шлюб фактично розпався, стосунки сторони не підтримують, позивачка не бажає їх поновлення. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та їх мотивування, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, подав письмову заяву в якій просив шлюб розірвати без надання строку для примирення. Державне мито просив стягнути з нього. Вислухавши пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вугледарського міського управління юстиції, Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 171. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, інтересів, що привело до того, що сім`я фактично розпалася. Сторони не мають прагнення та наміру до примирення, в зв'язку з чим суд вважає недоцільним надання строку для примирення, взаємне збереження шлюбу неможливе та суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які на теперішній час мешкають разом з позивачкою, між сторонами досягнуто згоду про подальше утримання і виховання дітей. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на відповідача. На підставі викладеного, ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок відсутності взаємних інтересів, поглядів спільне життя сторін не склалося, шлюб фактично розпався, стосунки сторони не підтримують, позивачка не бажає їх поновлення. Позивачка [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та їх мотивування, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, подав письмову заяву в якій просив шлюб розірвати без надання строку для примирення. Державне мито просив стягнути з нього. Вислухавши пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вугледарського міського управління юстиції, Донецької області, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про одруження № 171. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, інтересів, що привело до того, що сім`я фактично розпалася. Сторони не мають прагнення та наміру до примирення, в зв'язку з чим суд вважає недоцільним надання строку для примирення, взаємне збереження шлюбу неможливе та суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які на теперішній час мешкають разом з позивачкою, між сторонами досягнуто згоду про подальше утримання і виховання дітей. Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на відповідача. На підставі викладеного, ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя, сварок, що виникали між ними через відсутність взаєморозуміння в рішенні основних життєвих питань і проблем. Сторони не проживають за одною адресою, подружні відносини між ними припинені з 2003 року, з того часу вони не ведуть сумісне господарство, не мають загального бюджету, не придбають речі для сумісного користування, витрати по розірванню шлюбу не заперечує нести самостійно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Відповідач у судового засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу з відповідачем. Віслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.04.1993 року, від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Подружжя не проживають сумісно, подружні відносини між ними припинені з 2003 року, з того ж часу шлюбні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, загального бюджету не мають, сім'я розпалася унаслідок напружених відносин, обумовлених взаємним нерозумінням, відчуженням, що склалися, різними поглядами на рішення основних життєвих питань, втрати один до одного відчуттів любові і пошани. Суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, брак існує формально, а тому підлягає розірванню. Майнових претензій подружжям на час розгляду справи не пред'явлено. Суд, виходячи з обставин справи, вважає, що витрати при розірванні шлюбу в органах РАГС необхідно покласти на позивача, відповідача від витрат звільнити. На підставі ст.ст.104,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] , у розмірі 300 грн. щомісячно, до закінчення навчання дитиною, обґрунтовувала вимоги тим, що дочка навчається у Севастопольському професійному торгово-кулінарному училищі на денній формі навчання, вона працює, але її доходу не достатньо для утримання сім'ї, тому їм необхідна матеріальна допомога з боку відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився про годину і місце судового засідання повідомлявся, відповідно до вимог діючого законодавства, надав заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі &frac14; частини від всіх видів його заробітку щомісячно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, при умові що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі, або в частках від заробітку (доходу) платника аліментів, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дочкою сторін по справі. Згідно довідки, що є в матеріалах справи, вона з 01.09.2005 року навчається у Севастопольському професійному торгово-кулінарному училищі на денній формі навчання. Згідно довідкам, що є в матеріалах справи, дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, позивач не має достатнього доходу, у зв'язку з чим, сім'я потребує матеріальній допомоги з боку батька дитини. Відповідач працює, має постійний дохід і має можливість надавати допомогу на утримання дочки на час його навчання. На підставі викладеного у суду є достатні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст.191 ч.1, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кричевичівської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO]померла [PERSON], якій належало право власності на житловий будинок [ADDRESS] у с. Кричевичі Ковельського району Волинської області, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Забілля» Ковельського району розміром 1,71 в умовних кадастрових гектарах, право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Забілля» вартістю 1954 грн. або 0,12 відсотка загальної вартості майна пайового фонду підприємства, право власності на вклади у Ощадбанку України. [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу. Позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач просить визнати за нею право власності на усе назване майно. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [INFO]померла [PERSON], якій належало право власності на житловий будинок [ADDRESS] у с. Кричевичі Ковельського району Волинської області, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Забілля» Ковельського району розміром 1,71 в умовних кадастрових гектарах, право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Забілля» вартістю 1954 грн. або 0,12 відсотка загальної вартості майна пайового фонду підприємства, право власності на вклади у Ощадбанку України, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою Кричевичівської сільської ради Ковельського району № 45 від 16 січня 2008 року, витягом з погосподарської книги № 3 за 2004 рік, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0247220 від 21 січня 2008 року, виданим Ковельською районною державною адміністрацією і зареєстрований за № 420, свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ № 0018669, виданим Кричевичівською сільською радою 27 грудня 2001 року, реєстр. № 224, ощадними книжками. [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу, що підтверджується заповітом від 13 серпня 1999 року. Позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ( ч.3 ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ковельської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], якому належало право власності на вклад в Ощадбанку України. Заповіт [PERSON] не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після нього. Позивач фактично вступила в управління та володіння належним батькові майном, а отже, прийняла у встановленому порядку спадщину. Позивач просить визнати, що їй належить право власності на вказаний вклад. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [INFO] помер батько позивача [PERSON], якому належало право власності на вклад в Ощадбанку України, що підтверджується свідоцтвом про смерть, ощадною книжкою. Заповіт [PERSON] не залишив. Заповіт померлі не залишили. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після нього. Позивач фактично вступила в управління та володіння належним батькові майном, а отже, прийняла у встановленому порядку спадщину (ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України 1963 р.). Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України (1963 р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, позивачу належить право власності на цілий вказаний вклад.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON]. Відповідачу та [PERSON] належало право власності на квартиру [ADDRESS] в м. Ковелі Волинської області. Отже, спадщина відкрилася на частку розміром одна друга у праві власності на квартиру. Усе своє майно [PERSON] заповіла позивачу, яка прийняла у встановленому порядку спадщину після неї. Позивач просить визнати, що квартира належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності і частка кожного з них складає одну другу. Відповідач визнав позов повністю. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідачу та [PERSON] належало право власності на квартиру [ADDRESS] в м. Ковелі Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 грудня 2002 року, виданим Відділом по обліку, розподілу і приватизації житла виконкому Ковельської міської ради, технічним паспортом. Отже, спадщина відкрилася на частку розміром одна друга у праві власності на квартиру. Усе своє майно [PERSON] заповіла позивачу, яка прийняла у встановленому порядку спадщину після неї. Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, вказана квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності і частка кожного з них складає одну другу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Вугледарського міського суду з позовною заявою про виділ частки у майні спільної сумісної власності, свої позовні вимоги мотивувала тим, що: вона та її бабуся [PERSON] [INFO], шляхом приватизації, у власність була набута однокімнатна квартира [ADDRESS]. Цією квартирою вони володіли на праві спільної сумісної власності. Право власності підтверджується свідоцтвом, про право власності на кватиру, яке видано Вугледарською міською радою народних депутатів, [INFO] бабуся позивачки померла, заповіту не лишилось, [PERSON] є спадкоємицею за законом. Посилаючись на ст.ст. 370,1226 ЦК України позивачка просила визнати за нею Ѕ частки квартири, за її померлою бабусею Ѕ частки до моменту її смерті у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка участі не брала з поважної причини, надала письмову заяву у якій підтримала свої позовні вимоги та їх мотивування, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи [PERSON] та БТІ Скринник Н.М. в судове засіданні не з'явилися, вони надіслали листи з проханням розглянути справу без їх участі, вони не заперечують проти задоволення позову, що суд вважає фактичним визнанням позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №00658 від 07 лютого 1997 року, квартира [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянці [PERSON] та [PERSON]. (а.с.10) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований 02.10.2004 року, відділом РАЦС управління юстиції Петровського району м. Донецька актовий запис №365 і на підставі свідоцтва про одруження змінила прізвище з [INFO] на [INFO]. (а.с.13) Згідно свідоцтва про смерть, [NUMBER] виданого відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області від 20 грудня 2006 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.11) У відповідності до ст. 370 ч.1 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Статтею 370 ч.2 ЦК України передбачено у разі виділу частки із майна, спільної сумісної власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.1226 ЦК України, доля померлого в праві загальній спільній власності спадкується на загальних підставах. Однак за життя померлого, долі позивача та відповідача в квартирі, яка їм належить не визнані. На підставі ст.ст. 355 - 360,370,1226 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] її мати [PERSON] померла. Після смерті заповіту не лишила. [PERSON] є спадкоємцем всього майна за законом, крім її інших спадкоємців які бажають прийняти спадщину немає. Після смерті [PERSON] у позивачки було дуже велике потрясіння, від якого вона до теперішнього часу не може відійти. Після спливу шестимісячного строку, який розповсюджується на спадкоємця, [PERSON] звернулася до Вугледарської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на прийняття спадщини, але там позиваці відмовили, у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка [PERSON]підтвердила свої позовні вимоги та їх обґрунтування. Представники відповідача Бурш Л.І. в судове засідання не з'явилися, вона надіслала лист з проханням розглянути справу без її участі, вона не заперечує проти задоволення позову, що суд вважає фактичним визнанням позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні визнала позов. Вимоги, рішення просила винести на розсуд суду. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивачки, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст.1269,1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, при цьому установлений термін прийняття спадщини в шість місяців. В судовому засіданні достовірно встановлено, [INFO] [PERSON] померла. Її спадкоємцем є [PERSON] Позивачка пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подачі заяви про відкриття спадщини з причин, які суд вважає поважними, у позивача було дуже велике потрясіння, а також їй надали невірну інформацію про час звернення з заявою про відкриття спадщини, крім того вона фактично прийняла спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини - 1 місяць після вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного ст.ст.1269, 1270, 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved