Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

17.01.2008 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і коштів на утримання дружини, у якій позивачка вказала, що відповідач з листопада 2007 р. відмовляється надавати утримання неповнолітньому синові та непрацездатній дружині у добровільному порядку. Посилаючись на ст. ст. 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 137, 367 ЦПК України, вимагає стягнути з відповідача аліменти у сумі 250 грн. щомісячно на утримання сина та по 200 грн. - на утримання позивачки. У лютому 2008 р. [PERSON] змінила позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дитини: просить суд стягнути кошти у розмірі чверті заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON] визнав позов частково і пояснив, що згоден сплачувати чверть заробітку на утримання дитини та по 50 грн. щомісячно непрацездатній дружині. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечувала. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково із таких міркувань. Відповідно до свідоцтва про одруження сторони 29.03.2007 р. уклали шлюб. Як витікає зі свідоцтва про народження дитина народилася [INFO], а її батьками вказані сторони. Згідно зазначеним поясненням і наданим доказам сторони припинили спільне проживання з червня 2007 р., хоча до цього часу шлюб не розірвали. Відповідач не надавав коштів на утримання дружини з червня 2007 р. та дитини з листопада 2007 р. За довідкою міської ради малолітній перебуває на утриманні позивачки. Згідно вимогам Сімейного кодексу України: ч. 2 ст. 84 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У даному випадку, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів іншої дитини, а також непрацездатної дружини; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі чверті його заробітку (доходу), а також на утримання непрацездатної дружини у сумі 150 грн. щомісячно. У решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 51 грн., від сплати якого позивачка була звільнена у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial