Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона та її син[PERSON]на підставі свідоцтва про право на спадщину на праві спільної сумісної власності володіли вищезазначеним домоволодінням.[INFO] року її син[PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини вказаного домоволодіння. Оскільки позивачка постійно проживала з сином і на момент відкриття спадщини у спірному будинку, вона відразу прийняла спадщину вступивши фактично в управління і володіння спадковим майном, а саме : проживала у будинку, проводила ремонтні роботи, після руйнування будинку переселилась до літньої кухні, приводила у належний стан земельну ділянку після руйнування будинку, зверталася до селищної ради з приводу відновлення і покращення домоволодіння. Тому до нотаріальної контори не зверталась. Інші можливі спадкоємці проживали окремо, до нотконтори з приводу прийняття спадщини не звертались. В даний час вона бажає оформити належним чином спадщину, але в нотаріальній конторі їй відмовили, посилаючись на відсутність частини спадкового майна. Крім того, пояснила, що користувалась майном сина з 1995 року по теперішній час безперервно, вважає, що вона більше 12 років відкрито, безперервно володіла нерухомим майном, що є спадщиною її сина, тому може набути право власності на це майно. Просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння, яке складається з літньої кухні, сараю, водогону, розташованих в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала повністю, надала пояснення, що відповідають обставинам справи, просила позов задовольнити. Представник відповідача Білозерської селищної ради в судовому засіданні не з”явився, надали заяву, в якій просять справу розглянути без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти задоволення позову. Третя особа - державний нотаріус Білозерського району, в судовому засіданні також не з”явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини : Згідно свідоцтва про право на спадщину від 19.05.1978 року позивачка на праві спільної сумісної власності з[PERSON] володіє домоволодінням в [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про народження позивачка є рідною матір”ю [PERSON], котрий помер[INFO]року, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього. Як пояснила позивачка, вона постійно проживала з сином за адресою [ADDRESS], після його смерті вона продовжувала проживати у цьому будинку, доглядаючи за домоволодінням і присадибною земельною ділянкою. Після руйнування будинку продовжувала жити у літній кухні, виконувала роботи про прибиранню рештків будинку, зверталась до селищної ради про відновлення домоволодіння, що підтверджується рішення виконкому Білозерської селищної ради №58 від 27.04.2005р. Згідно ст.548-549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець вважається прийнявши спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї, або якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно матеріалів справи син позивачки помер у 1995 році, з того часу позивачка відкрито безперервно володіє майном сина. Таким чином, вимоги позивачки законні та обґрунтовані, підлягають задоволенню.

Outcome: approved