Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-14 00:00:00

4 вересня 2007 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. пославшись на те, що 21 лютого 1983 року вона отримала ордер на двохкімнатну квартиру, яка знаходиться [ADDRESS]. До отримання квартири вона проживала з [PERSON] в період з 1968 року, який був прописаний в квартирі як член сім'ї -чоловік.. Не дивлячись на те, що вони проживали спільно з [PERSON] і вели спільне господарство, вони не були в зареєстрованому шлюбі. 24 вересня 1993 року вони отримали свідоцтво про право власності на житло отриманого по її ордеру, а тому набули права спільної сумісної власності на вказану квартиру. [INFO] [PERSON] помер, вона продовжувала проживати в спірній квартирі і тим самим управляла майном померлого, робила поточні ремонти в квартирі, оплачувала квартирну плату опалення в квартирі і тим самим добросовісно, відкрито користувалась майном. Рішенням суду від 17.11.2007 року, якій продовжений строк для прийняття спадщини, оскільки вона раніше не зверталась так як думала, що його частина квартири повинна перейти до мене. У зв'язку з тією обставиною, що вона не знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], після смерті якого фактично законно користувалась чужим майном, так як при житті вона фактично мала сервітут на другу частину квартири, так вона володіє нею з 1993 року, як спільною власністю.. Після відкриття спадщини, фактично в управління частиною нерухомого майна [PERSON] ніхто з спадкоємців по заповіту і по закону не вступав, по цій причині вона відкрито, добросовісно і безперервно володіла чужим майном з дня його смерті більше десяти років. Обґрунтовано вважає, що вона має право на визнання за нею права власності на &frac12; частину квартири яка належала [PERSON]. Це підтвердження виходить із норми статті 344 ч.1 ЦК України, в якій вказано, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном -протягом п'яти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, частково їх доповнила і суду пояснила, що з 1968 року і по день смерті [PERSON] -[INFO] , вона проживала з останнім в квартирі, яку вони приватизували. Вони вели спільне господарство Фактично проживали як дружина і чоловік. [PERSON] знаходився у шлюбі і платив аліменти на дітей - дочку і сина. В останні роки [PERSON] тяжко хворів, знаходився на обліку у лікаря психіатра і потребував матеріальної допомоги. Відповідачі по справі _[PERSON] та [PERSON] батька не провідували і матеріальної допомоги йому не надавали. З 1995 року рішенням Докучаєвського міського суду на користь [PERSON] були стягнути аліменти з його повнолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON], але і після цього останні фактично ніякої матеріальної допомоги батькові не надавали, і ніяких відносин з ним не підтримували. Достовірно знаючи про те, що батько помер, відповідачі на похорони не приїхали і до теперішнього дня не провідували його могилки. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] не мають права на спадкове майно [PERSON] у вигляді &frac12; частини квартири, оскільки вони не надавали ніякої матеріальної допомоги своєму батьку, не підтримували з ним відносин як близькі родичі. Просить суд усунути від спадщини [PERSON] в зв'язку з тим, що вона не виконувала своїх обов'язків перед спадкодавцем. 5 грудня 2007 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], пославшись на те, що в зв'язку з тим, що вона притягнута по справі в якості третьої особи, по заяві [PERSON] бажає заявити самостійні вимоги. Її батьку [PERSON]. та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира розміщена [ADDRESS] [INFO] її батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді &frac12; частини квартири розміщеної за вищевказаною адресою. Спадкоємцями якої є вона та її брат -[PERSON] Спадщину вона прийняла шляхом подачі заяви в Докучаєвську державну нотаріальну контору. Виділити частину із загальної спільної власності їй необхідно для переоформлення на своє ім'я. Просить суд виділити [PERSON] та [PERSON]. по &frac12; частки квартири, і визнати за нею право власності на &frac12; частку спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримав позовні вимоги, і надав суду доповнення до позову, з яких вбачається, що від першого шлюбу у [PERSON] є діти син - [PERSON], 1958 року народження та дочка -[PERSON], 1954 року народження, на яких він оплачував аліменти на їх утримання до їх повноліття. В 1980 році [PERSON] захворів на психічне хворобу, а тому часто госпіталізувався в психічну лікарню м.Донецька, де проходив курс лікування. Діти достовірно знаючи про захворювання батька, його ніколи не провідували, а також не надавали ніякої допомоги на харчування, придбання ліків і другої допомоги. Всі турботи по догляду і забезпеченням лікуванням взяла на себе [PERSON], також вона його похоронила і поставила пам'ятник. При житті [PERSON] пробував притягнути увагу до себе дітей, так як потребував матеріальної допомоги в наслідок хвороби і пристарілого возросту, а тому був вимушений звернутись до суду про стягнення аліментів з дітей-відповідачів по справі. Рішенням суду з відповідачів стягнуті аліменти по справі. Не дивлячись на це відповідачі - [PERSON] та [PERSON] фактично уклонялись від сплати аліментів і рішення суду не виконували. При житті ніякої допомоги [PERSON] від [PERSON] та [PERSON], не отримував. Будучи повідомленими про день поховання, вони тне приїхали на його похорони і ніякої участи в похоронах, встановленню податника і відвідуванні могили, не приймали і не приймають, що суперечить традиціям і моральним нормам прийнятим в суспільстві.. Після смерті [PERSON], його дочка приїхала в м.Докучаєвськ з метою отримати довідку про смерть батька, щоб не платити аліментів і подати заяву про вступ в спадщину. Оскільки [PERSON] при житті батька, достовірно знаючи про те, що він потребує допомоги, не проявляла до нього ніякої уваги, і не надавала ніякої допомоги, тобто не виконувала своїх обов'язків по утримання батька, тому її необхідно відсторонити від спадщини. Просить суд усунути [PERSON] від спадщини в наслідок того, що вона не виконувала своїх обов'язків перед спадкодавцем. Відповідач [PERSON] позов і доповнення не визнала і суду показала, що дійсно її батько [PERSON] тривалий час проживав з [PERSON]. Вона неодноразова приїжджала до нього в гості. При житті батько звернувся до суду з позовом про стягнення з неї та брата аліментів.. По рішенню суду з неї стягувались аліменти. Вона знала, що батько потребує матеріальної допомоги. На похорони батька не приїхала по сімейним обставинам.. В вересні 1997 року вона звернулась в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, після смерті батька.. Позов не визнає, тому, що вона своєчасно звернулась в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини. І має право на спадщину. Свої позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] позов [PERSON] не визнав, позов [PERSON] підтримав і суду пояснив, що [PERSON] це його батько. Він та [PERSON], його діти. Фактично він з батьком ніяких відносин не підтримував і допомоги не надавав. На похоронах батька не був у зв'язку з сімейними обставинам. Вважає, що оскільки є заповіт батька на його ім'я, тому він має право на спадщину, з цих підстав позов [PERSON], не визнає. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачці [PERSON] та спадкодавцю [PERSON]., згідно свідоцтва на право власності на житло від 24.09.1993 року, виданого Докучаєвським виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] в указаній квартирі зареєстрована з 01.03.1983 року. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO]. Згідно повідомлення державного нотаріуса Докучаєвської державної нотаріальної контори від 19.09.2007 року №765, спадкова справа до майна померлого [INFO][PERSON] заведена 9 вересня 1997 року на підставі надійшовшої заяви спадкоємця (дочки) померлого - [PERSON]. Інші спадкоємці до нотаріальної контори, не звертались. Після перевірки інформації за архівними даними та даними Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, встановлено, що від імені[PERSON] 01 серпня 1995 року Докучаєвською нотаріальною конторою посвідчено заповіт на користь його сина [PERSON]. Заповіт на цей час не змінено і не скасовано. Свідоцтво про право на спадщину на цей час не видавалось. Інших відомостей в нот конторі немає. Згідно рішення Докучаєвського міського суду від 2 листопада 1995 року, з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON]стягнуті аліменти на його утримання відповідно о в сумі 750 тис крб. та 400 тис крб., починаючи з 29.09.95 року і до зміни матеріального положення сторін, з тих підстав, що [PERSON] і [PERSON] не надавали матеріальної допомоги своєму батьку, який був непрацездатним, хворів і потребував матеріальної допомоги. У відповідності до ст.528 ЦК України ( в редакції 1963р), не мають права стати спадкоємцями за законом батьки після дітей, у відношенні яких вони позбавлені батьківських прав і не були поновлені в цих правах на момент відкриття спадщини, а також батьки і повнолітні діти, що злісно ухилялись від виконання покладених на них в силу закону обов'язків по утриманню спадкодавця, якщо ці обставини підтверджені в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] показали, що аліменти [PERSON] від своїх дітей, отримував тільки по рішення суду, і то декілька раз. [PERSON] та [PERSON] не оспорюють той факт, що вони фактично до рішення суду матеріальної допомоги батьку не надавали, відносин з ним не підтримували на похоронах не були і ніяких дій спрямованих на отримання спадщини до подачі позову [PERSON], не приймали. Згідно ч.1 ст.81 КпШС України (в редакції 1969р), діти зобов'язані піклуватись про батьків і надавати їм допомогу. Утримання непрацездатних батьків, які потребують допомоги, є обов'язком їх повнолітніх дітей. Враховуючі наведене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] як повнолітні діти свого батька, спадкодавця [PERSON] не проявляли про нього турботу, злісно ухилялись від виконання своїх обов'язків по утриманню спадкодавця, що підтверджено рішенням Докучаєвського міського суду від 02.11.1995 року, а тому вони не мають права стати спадкоємцями спадкового майна спадкодавця [PERSON] у вигляді &frac12; частини спірної квартири. Доводи позивачки [PERSON] про те, що за життя батька вона періодично йому допомагали і виплачувала аліменти, суд знаходить неспроможними, оскільки крім довідки про утримання аліментів, нічим не підтверджуються. Згідно ст.549 ЦК ( в редакції 1063 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, 1)якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки відповідач [PERSON] достовірно знаючи про заповіт не звернувся в нотаріальну контору про прийняття спадщини, то суд вважає, що він спадщину у вигляді частки квартири яка залишилась від спадкодавця [PERSON], не прийняв.

Outcome: approved