Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-10 00:00:00

У травні 2007 року позивач в особі ВАТ «Укртелеком» звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг в загальній сумі 578,69грн., що утворилась станом на 30.06.2004р., посилаючись на неоплату послуг міського телефонного зв"язку в сумі 34,37грн. і міжміського телефонного зв"язку у сумі 544,32грн. Крім того, просив стягнути понесені у зв"язку із зверненням за судовим захистом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51грн. і витрат з ІТЗ в сумі 30грн. В ході судового розгляду справи позивачем уточнені позовні вимоги, що в остаточній редакції зводяться до наступного: стягнути з відповідачів плату за телекомунікаційні послуги за телефоном колективного користування за період з липня 2003 р. по червень 2004р. в сумі 601,37грн.: борг по абоненській платі в сумі 57,06грн., борг по МТР в сумі 544,31грн. В судовому засіданні представник позивача Біла С.О., що діє за довіреністю, просила задовольнити позовні вимоги в кінцевій редакції і поновити строк на звернення за судовим захистом із даним позовом. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], частково визнаючи позовні вимоги - в межах строку позовної давності, зазначили оплату за цей строк (квітень-червень 2004р.) із врахуванням існування на спірний період часу телефону колективного користування: [PERSON] заборгованість по абонентській платі в сумі 18,77грн., а [PERSON] наявну в неї за вказаний період часу заборгованість по міжміському телефонному зв"язку в сумі 142,53грн. Заявили про застосування позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено матеріалами справи і не оспорюється сторонами, [PERSON] на спірний період часу був зареєстрований [ADDRESS], а [PERSON] зареєстрована і фактично проживає, користується міжміським телефонним зв"язком, на відміну співвідповідача [PERSON], що за спірний період часу, зокрема з листопада 2000р. в даному помешканні не проживав, що підтверджується актами, довідками житлових організацій, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполі від 31.05.2005р. (а.с. 22-26,73-74, 87-92). З даних зворотньої відомості, розпечаток телефонних розмов, довідки центру електрозв"язку № 2 цеху електрозв"язку № 5 вбачається утворення заборгованості з липня 2003 року по червень 2006р. включно по телефону колективного користування: у [PERSON] по абоненській платі в сумі 57,06грн. (борг 83,52грн. за мінусом оплачених 26,46грн.), а у [PERSON], за відсутності саме в неї заборгованості по абонентській платі, наявність боргу по використаним послугам з міжміського телефонного зв"язку в сумі 544,31грн. Загальна сума заборгованості відповідачів складає 601,37грн. (а.с. 6-14, 34-35, 64-65, 75). Відповідно до п. 51 Правил користування місцевим телефонним зв"язком, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.1997р. № 385, що діяли на момент спірних правовідносин, абонент зобов"язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги, надані по телефону (а.с. 36-50, 67-72). В ході судового вирішення спору відповідачами сплачено заборгованість по оплаті телекомунікаційних послуг в строк позовної давності - за період з 01 квітня 2004р. (із врахуванням подання послуг в кредит) по 30.06.2004р. вкл.: [PERSON] - заборгованість по абонентській платі в сумі 18,77грн., [PERSON] - заборгованість по МТР в сумі 142,53грн., а всього сплачено 161,30грн. (а.с. 93-94, 100а). Невиплачена сума заборгованості, що утворилась до 01.04.2004р. в сумі 440,07грн., знаходиться поза межами строку позовної давності. Позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення за судовим захистом. Враховуючи, що відповідачами сума трьохрічної заборгованості погашена в повному обсязі, а у суда немає підстав для поновлення строку позовної давності, то позовні вимоги про стягнення загальної суми боргу 601,37грн. є безпідставними і підлягають залишенню без задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у даному випадку відмови в задоволенні позову вимоги про відшкодування судових витрат не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 257, 267 ч. 4, 526, 901-903 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації",

Outcome: dismissed