Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідачів, в якому просить суд скасувати державний акт на право власності відповідача [PERSON] на земельну ділянку площею 0.15 га, виданий останньому 12.12.2006 року та скасувати рішення сільради від 05.02.2006 року про надання цієї земельної ділянки у приватну власність [PERSON] Свої позовні вимоги позивачка обфунтовує тим, що сільрада не мала повноважень для винесення вказаного рішення про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність [PERSON] оскільки вказана земельна ділянка на момент винесення сільрадою рішення та отримання відповідачем відповідного державного акту належала їй та належить досі на праві приватної власності у складі іншої землі загальною площею 3.3113 га. В судовому засіданні представники позивачки підтримали вказаний позов та пояснили, що позивачка 29.08.2006 року за договором купівлі-продажу придбала у громадянки [PERSON] земельну ділянку площею 3.3113 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кам`янської сільради, а 04.10.2006 року отримала відповідний державний акт про її право на вказану земельну ділянку. Отже, на думку представників позивачки, сільрада не мала право розпоряджатись земельною ділянкою позивачки та передавати у приватну власність її частку в розмірі 0.15 га відповідачу [PERSON] , що є підставою для скасування вказаного рішення сільради та державного акту. Представник сільради позов визнав та пояснив, що сільрада для будівництва та обслуговування жилого будинку помилково виділила у приватну власність [PERSON] 0.15 га земельної ділянки із складу земель, що належать позивачці. Причиною цієї помилки є неправильне складання топографом плану-схеми забудови с. Сонячне, Кам`янської сільради Житомирського району, у відповідності до якої землі позивачки увійшли до складу земель зазначеного населеного пункту. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без участі останнього, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом було встановлено, що позивачка за договором купівлі-продажу від 29.08.2006 року (номер в реєстрі нотаріальних справ 3870) є власником земельної ділянки площею 3.3113 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кам`янської сільради, Житомирського району, Житомирської області. На підставі вказаної вище цивільно-правової угоди позивачка 04.10.2006 року отримала державний акт серії [NUMBER] про право її власності на цю земельну ділянку. Також, судом було встановлено, що за рішенням Кам`янської сільради від 05.02.2006 року, із складу земельної ділянки позивачки загальною площею 3.3113 га, відповідачу [PERSON] була виділена у приватну власність земельна ділянка площею 0.15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку. Внаслідок чого, [PERSON] 12.12.2006 року був отриманий державний акт серії [NUMBER] про право власності останнього на вказану вище земельну ділянку площею 0.15 га., яка належить позивачці. Викладені факти підтверджуються згаданими державними актами виданими на ім`я позивачки та відповідача [PERSON] , рішенням сільради про надання останньому у приватну власність спірної земельної ділянки площею 0.15 га, а також схемою відділу земельних ресурсів у Житомирському районі де зазначено розміщення земельних ділянок позивачки та відповідача, з якої вбачається, що їх земельні ділянки накладаються одна на іншу, тобто земельна ділянка відповідача входить до складу земельної ділянки позивачки. Встановленим фактам відповідають земельні правовідносини. У відповідності до ст.ст. 78, 131 ЗК України позивачка є власником згаданої земельної ділянки площею 3.3113 га, право власності на яку набула на підставі цивільно-правової угоди, зокрема, договору купівлі-продажу від 29.08.2006 року. Зі змісту ст. 152 ЗК України убачається, що позивачка має право звернутися до відповідачів з вимогою по усунення будь-яких порушень її права власності на вказану земельну ділянку шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, тобто сільради. Також позивачка, у відповідності до вказаної норми, має право вимагати визнання недійсним державного акту на право власності [PERSON] на її земельну ділянку площею 0.15 га, так як цей акт являється правовстановлюючим документом про те, що нібито відповідач є титульним власником цієї спірної земельної ділянки. Отже, з викладеного вище вбачається, що оспорюване рішення сільради від 05.02.2006 року та виданий 12.12.2006 року на підставі цього рішення державний акт, порушує право власності позивачки на її земельну ділянку, що, на думку суду, є підставою для повного задоволення позову. В свою чергу, за правилами ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених прав громадян, які виникають із земельних правовідносин. Судові витрати по справі, які складають з держмита в розмірі 51 грн. та витрат на технічно- інформаційне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., суд покладає на сільраду, оскільки саме вона винна у порушенні права власності позивачки на її земельну ділянку.

Outcome: approved