Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-17 00:00:00

06.12.2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в зв”язку з тим, що починаючи з 2006 року він здавав молоко відповідачу. Між сторонами на приймання молока письмовий договір не укладався. Представником відповідача було запропоновано позивачу здавати молоко без укладення письмового договору. Система здачі молока складалась з того, що кожного дня представник відповідача приблизно в період часу з 07.00 год до 09.00 год. забирав молоко. Гроші за придбане молоко представник відповідача віддавав по закінченню кожної декади місяця. До серпня 2006 року відповідач справно розраховувався за придбане молоко. Однак, в період часу з 21.08.2006 року по 15.11.2006 року відповідач за придбане молоко не розраховувався. Позивач неодноразово звертався до представника відповідача, який приймав молоко з вимогою сплатити кошти за придбане молоко. В свою чергу представник відповідача не заперечував проти виниклої заборгованості і пояснював, що відповідач на даний час в силу свого матеріального становища не спроможний своєчасно та в повному обсязі розрахуватись за придбане молоко. Однак в період часу з листопада 2006 року по теперішній час гроші за здане молоко позивачу не сплачені. З питать невиплати грошових коштів позивач звертався до Чернігівського РВ УМВС України в Запорізькій області. За наслідками проведеної перевірки Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.06.2007 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки в діях представника відповідача Сур Л.А. не вбачається складу злочину, а існують цивільно-правові відносини. Станом на 26.11.2007 рік існує заборгованість у розмірі 1416 грн. Відповідно до ст. 713 Цивільного кодексу України за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов”язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначену ним одержувачеві, а заготівельник цінами відповідно до умов договору. Згідно ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно вимог ст. 626 Цивівльного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов”язків. Відповідно до ст. 629 Цивівльного кодексу України договір є обов”язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу Україним зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов, відповідно до звичаїв ділового 2. обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 1416 грн. та витрати пов”язані зі сплатою державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 14.01.2008 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області до участі у справі залучено МПБМ “Авінкон” м. Павлоград Дніпропетровської області в якості співвідповідача, поскільки воно арендувало приміщення ЗАТ “Гуляйпільський сирзавод”. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог. В судове засідання представники відповідачів повторно не з”явились, причини неявки суду не повідомили, повідомлені належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, справа розглянута у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого: позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в зв”язку з тим, що починаючи з 2006 року позивач здавав молоко відповідачу №2 в особі Сур Л.А. Між сторонами на приймання молока письмовий договір не укладався. Представником відповідача №2 в особі Сур Л.А. було запропоновано позивачу здавати молоко без укладення письмового договору. Система здачі молока складалась з того, що кожного дня представник відповідача №2 в особі Сур Л.А. приблизно в період часу з 07.00 год до 09.00 год. забирав молоко. Гроші за придбане молоко представник відповідача №2 в особі Сур Л.А. віддавав по закінченню кожної декади місяця. До серпня 2006 року представник відповідача №2 в особі Сур Л.А. справно розраховувався за придбане молоко. Однак, в період часу з 21.08.2006 року по 15.11.2006 року відповідач №2 в особі Сур Л.А. за придбане молоко не розраховувався. Позивач неодноразово звертався до представника відповідача №2 в особі Сур Л.А., який приймав молоко з вимогою сплатити кошти за придбане молоко. В свою чергу представник відповідача №2 в особі Сур Л.А. не заперечував проти виниклої заборгованості і пояснював, що відповідач №2 на даний час в силу свого матеріального становища не спроможний своєчасно та в повному обсязі розрахуватись за придбане молоко. Однак в період часу з листопада 2006 року по теперішній час гроші за здане молоко позивачу не сплачені. З питать невиплати грошових коштів позивач звертався до Чернігівського РВ УМВС України в Запорізькій області. За наслідками проведеної перевірки Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.06.2007 р. винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки в діях представника відповідача №2 Сур Л.А. не вбачається складу злочину, а існують цивільно-правові відносини (а.с.7). Станом на 26.11.2007 рік існує заборгованість у розмірі 1416 грн. (а.с.17-20), що підтверджується актами закупки молока у населення. Згідно вимог ст. 626 Цивівльного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов”язків. Відповідно до ст. 629 Цивівльного кодексу України договір є обов”язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу Україним зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов, відповідно до звичаїв ділого обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача №2 на користь позивача необхідно стягнути кошти у відшкодування матеріальної шкоди - 1416 грн., судовий збір у сумі 51 грн., витрати на 3. інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн ., а всього 1497 грн. Відносно відповідача №1 позов задоволенню не підлягає, поскільки, як слідує з пояснень його представника в судовому засіданні 14.01.2008 року, молоко збирало МПБП “Авінкон”, яке орендувало приміщення ЗАТ “Гуляйпільський сирзавод”. З оглянутого в судовому засіданні відмовного матеріалу Чернігівського РВ УМВС України в Запорізькій області, пояснень Сур Л.А. (а.с.20-21) слідує, що [PERSON] здавав молоко, а МПБП “Авінкон” заборгував йому 1416 грн.

Outcome: approved