Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14 грудня 2004 року приблизно о 07 годині 30 хвилин на 149 кілометрі автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів мала місце дорожньо-транспортна пригода, зокрема, [PERSON], керуючи автомобілем “ГАЗ-310221” державний номерний знак [NUMBER], допустив виїзд на праве узбіччя дороги і зіткнувся з його автомобілем “Рено-Трафік” державний номерний знак [NUMBER], який стояв на узбіччі, в результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до угоди, укладеної 28 грудня 2004 року між ним і відповідачем [PERSON], вони домовилися, що матеріальна шкода, завдана в результаті аварії становить 1100 гривень і [PERSON] зобов'язувався сплатити йому цю суму до 25 січня 2005 року, але своє зобов'язання не виконав. Діями відповідачів йому спричинено і моральну шкоду, яку оцінює в 1700 гривень і просить стягнути. В суді позивач позов підтримав, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснив, що [PERSON] зобов'язувався відремонтувати йому автомобіль, що він і робив, але ремонт був неякісний, забравши автомобіль з ремонту і до цього часу він в неробочому стані, їздити ним неможливо, тому він вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, визначеної ними в угоді. В зв'язку з тим, що автомобіль не працює, він не зміг своєчасно провести будівництво магазину, ціни на будівельна матеріали і роботи виросли і він на будівництво затратив значно більші кошти, ніж би це зробив взимку, тобто поніс додаткові матеріальні затрати, тривалий час його автомобіль перебував в ремонті, він за це все переживав, порушився звичайний ритм його життя, тобто діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 1700 гривень і просить стягнути. В останньому судовому засіданні позивач пояснив, що завдана йому матеріальна шкода значно більша і становить 15500 гривень, тому він збільшує заявлені вимоги в цій частині. Просить позов задоволити, стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 15500 гривень з тим, щоб він міг відремонтувати свій автомобіль і повернути борги, стягнути судові витрати по справі і витрати на проїзд до суду, а також стягнути 1700 гривень моральної шкоди. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що ДТП мала місце із-за раптово виниклих технічних несправностей в автомобілі (“ГАЗ-310221”), а саме раптово “вистрелило” праве переднє колесо і автомобіль став некерований. Тобто його вини у вчиненні даного ДТП немає. Однак він зобов'язувався відремонтувати автомобіль позивача, що і зробив. За ремонт заплатив приблизно 5000 гривень, що значно більше, ніж вони визначили в угоді. Після ремонту позивач забрав свій автомобіль і претензій у нього по ремонту не було. Так само не було у нього претензій на протязі майже останніх трьох років. Вважає, що його вини у спричиненні моральної шкоди також немає, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні його позову. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що він не є власником автомобіля “ГАЗ-310221”, він на ньому лише працював, автомобіль належить [PERSON]. Маючи право на керування вказаним автомобілем, він передав управління автомобілем [PERSON], а сам сидів поруч. ДТП мало місце в зв'язку з тим, що раптово “вистрелило” праве переднє колесо і машину “понесло” на узбіччя дороги, де і відбулося зіткнення зі стоячим автомобілем позивача. Ремонт автомобіля “Рено-Трафік”, який належить позивачу проводив [PERSON] і саме він сплачував за ремонт автомобіля. Вважає, що його вини в даному ДТП немає, він не є власником джерела підвищеної небезпеки, а тому позовні вимоги до нього є безпідставними і просить в позові відмовити. Свідки [PERSON],[PERSON] суду показали, що на прохання [PERSON] вони проводили ремонт автомобіля “Рено-Трафік” після автоаварії. Всі необхідні запчастини і матеріали їм привозив [PERSON] і розраховувався за ремонт також він. Ремонт автомобіля приблизно коштував до 5000 гривень Після ремонту, автомобіль забирав позивач і будь-яких претензій у нього до роботи автомобіля не було. Судом встановлено, 14 грудня 2004 року приблизно о 07 годині 30 хвилин на 149 кілометрі автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів мала місце дорожньо-транспортна пригода, зокрема, [PERSON], керуючи автомобілем “ГАЗ-310221” державний номерний знак [NUMBER], допустив виїзд на праве узбіччя дороги і зіткнувся з автомобілем “Рено-Трафік” державний номерний знак [NUMBER], який стояв на узбіччі дороги. Автомобіль “ГАЗ-310221” на праві власності належить [PERSON]., відповідно до шляхового листа ним мав право керувати відповідач [PERSON], який тимчасово передав управління автомобілем відповідачу [PERSON] В момент зіткнення автомобілів за кермом “ГАЗ-310221” перебував саме [PERSON] Автомобіль “Рено-Трафік” на праві власності належить позивачу [PERSON]. Експертиза автомобіля не проводилася, сума матеріальних збитків експертом не визначалася, відповідно до угоди між [PERSON] і [PERSON] яка 28.12.2004 року була посвідчена нотаріально, сторони домовилися, що матеріальна шкода, завдана в результаті аварії становить 1100 гривень, яку відповідач [PERSON] повинен був відшкодувати до 25.01.2005 року. Ремонт автомобіля “Рено-Трафік”, що належить позивачу, повністю проводив відповідач [PERSON] за свої кошти і за ремонт затратив до 5000 гривень. Постановою ст.слідчого СВ УМВС України в Рівненській області від 21.03.2005 року в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено із-за відсутності в його діях складу злочинів, передбачених ч.2 ст.286 і ч.3 ст.279 КК України. Цією ж постановою відмовлено і в порушенні кримінальної справи відносно позивача [PERSON] за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Однак в мотивувальній частині постанови зазначено, що зі сторони водіїв [PERSON] і [PERSON] порушень Правил дорожнього руху не встановлено. Причиною ДТП було зниження тиску в передньому правому колесі автомобіля “ГАЗ-310221”, що рухався прямолінійно, яке призвело до зміни напрямку руху і “веденню” автомобіля вправо від напрямку руху. Це пошкодження в автомобілі виникло безпосередньо перед ДТП і носить характер несподіваного. Водій [PERSON] не міг передбачити виникнення даного пошкодження під час руху і не міг завчасно вжити заходів по керуванню транспортного засобу і уникнути некерованого руху автомобіля. Ця постанова не оскаржувалась, не скасована і на даний час є чинною. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. А ст.1187 цього ж Кодексу передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, зобов'язана відшкодувати завдану шкоду на загальних підставах. Оскільки судом встановлено, що за кермом автомобіля “ГАЗ-310221” в момент ДТП перебував [PERSON], якому керування автомобілем передав [PERSON], який в свою чергу не є власником вказаного автомобіля, то суд вважає, що шкода, завдана внаслідок ДТП повинна була б бути стягнута лише з відповідача [PERSON] Однак, враховуючи те, що вини [PERSON] у даному ДТП не вбачається, автоаварія мала місце через раптово виниклі несправності в автомобілі, в результаті чого автомобіль “ГАЗ-310221” став не керований, а також беручи до уваги те, що [PERSON] відремонтував автомобіль, який належить позивача, за власні кошти, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними. Не може суд прийняти до уваги посилання позивача на те, що ремонт його автомобіля був проведений неякісно, сума матеріальних збитків становить 15500 гривень, оскільки ці його доводи не підтверджуються жодним доказом і таких доказів у позивача немає. Не добуто таких доказів і судом. А відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної особи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Що стосується стягнення моральної шкоди, то суд також не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги, оскільки згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. А як було встановлено судом, вини [PERSON] у вчиненні даного ДТП немає. Крім того, він відразу після ДТП відремонтував автомобіль позивача і останній не мав до нього ніяких претензій майже три роки. Доказів того, що через дану автоаварію позивач не міг завершити будівництво магазину, позивач суду не надав. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, а тому позов до задоволення не підлягає. В зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають до стягнення і судові витрати по справі та витрати на проїзд позивача до суду.

Outcome: dismissed