Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

28 вересня 2007 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням, просила зняти його з реєстраційного обліку [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що у 1959 році на сім ю з трьох чоловік: її батьків та брата, виділялась трикімнатна квартира [ADDRESS]. На теперішній час батьки померли, основним квартиронаймачем є вона. Відповідач [PERSON] є її рідним братом. Фактично відповідач у спірній квартирі не проживає з 2004 року, його майна в квартирі немає, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не приймає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Фактичне місце знаходження відповідача їй невідомо, оскільки у 2004 році він одружився, та забравши особисті речі, пішов проживати до дружини. За таких обставин вважає, що відповідач, не проживаючи без поважних причин у спірній квартирі, та залишаючись зареєстрованим в ній, утворює їй перешкоди у користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка [PERSON], діюча в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], підтримала заявлені позовні вимоги, просила визнати [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку за адресою: квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Оскільки місце його проживання невідомо, про день та час слухання справи був повідомлений шляхом публікації оголошення у газеті «Донбасс». Представники третіх осіб - ЖКП “Азовжитлокомплекс” та відділу реєстрації та громадянства фізичних осіб Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області у судове засідання не з'явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заперечень не мають. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що за даними лицьового рахунку № 6854, у спірній квартирі значаться прописаними наймач - [PERSON], дочка - [PERSON], та брат - [PERSON], який був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] 25 листопада 1992 року. Згідно довідки ЖКП “Азовжитлокомплекс” від 26 вересня 2007 року, при передачі документів, ордер на квартиру [ADDRESS] було втрачено. Відповідно до правил ст. ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Як роз'яснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року “Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України”, у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Позивачка у позовній заяві та у судовому засіданні вказувала на те, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру, і без поважних на то причин, не проживає в ній понад три роки. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] з жовтня 2004 року підтверджується актом, складеним 14 вересня 2007 року ЖКП “Азовжитлокомплекс”. За таких підстав, відповідач [PERSON], залишаючись зареєстрованим у жилому приміщенні та не користуючись цим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, втратив право користування жилим приміщенням. За змістом ст. 7 Закону України “Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні” однієї з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], він підлягає зняттю з реєстрації за цією адресою. На підставі ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року “Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України”, з наступними змінами та доповненнями, ст. 7 Закону України “Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні”,

Outcome: approved