Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-06 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей у розмірі 1 / 2 його заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.01.1993 року по 11.03.1999 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей, які проживають та перебувають на утриманні матері, батько не надає ніяких коштів на їх утримання. У судове засідання сторони не з»явилися. хоча про місце та час його проведення повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. У поданих до суду заявах сторони просять справу слухати у їх відсутність, позивач позов підтримує частково, зменшує розмір аліментів до 1 / 3 всіх видів заробітку відповідача, відповідач змінені позовні вимоги визнає повністю. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За таких умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як встановлено судом та підтверджено відповідними документами, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.01.1993 року до 11.03.1999 року, від якого мають неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з матір»ю та перебувають на її утриманні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батько дітей не надає достатніх коштів на їх утримання, що є підставою для стягнення аліментів. Вимоги сторін про стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача є законними і передбачені у ч.3 ст.181 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, яке є задовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, стягнень по його заробітній платі не проводиться. Таким чином, судом встановлені достатні підстави для задоволення позову. Позов до суду був пред”явлений 03 березня 2008 року, таким чином з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181, 183, 191 СК України, ст.ст.57, 59, 88, 213-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд

Outcome: approved