Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-31 00:00:00

В серпні 2007 року позивач звернувся з позовом до відповідачки, в якому просить встановити йому додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини, що складається з &frac12; частини квартири [ADDRESS], що відкрилася після смерті його доньки [PERSON], померлої [INFO], посилаючись на те, що він нервувався після смерті доньки, а тому своєчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач пояснив, що поважних причин для пропуску сроку для прийняття спадщини він не мав, але він якийсь час проживав в квартирі, яка є спадковим майном, щось ремонтував в ній, а після розірвання шлюбу живе в гуртожитку, хоче поліпшити свої житлові умови і таким чином вважає, що має право на частину квартири. Відповідачка звернулася з зустрічним позовом, який в подальшому уточнила, в якому просить визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], визнавши, що вони є рівними та їй, її померлій матері [PERSON] та померлій доньці [PERSON] належить по 1/3 частини спірної квартири. Просить визнати за нею право власності на 2/3 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та доньки [PERSON], посилаючись на те, що вона постійно проживала на момент смерті з цими спадкодавцями, а тому прийняла спадщину. Відповідачка за основним позовом проти позову позивача заперечувала, посилаючись на те, що він у встановлений законом шестимісячний термін без поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті доньки, хоча знав про те, що вона померла, був присутній на похоронах. Вона ніяким чином не перешкоджала оформленню його спадкових прав, навпаки, вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті доньки і нотаріус запропонував прийти до неї разом з батьком доньки. Вона поставила його у відомість про необхідність звернутися до нотаріуса, а коли він прийшов до нотаріуса, то вирішив претендувати на спадщину. Квартира була отримана її батьками, позивач був прописаний в ній після одруження з нею, а після розірвання шлюбу виписаний з неї і вона була приватизована на них трьох - вона, її мати та донька. Відповідач не приймав участі в лікуванні та витратах на похорони доньки. Представник позивачки підтримала позивачку. Відповідач за зустрічним позовом - позивач за основним позовом проти зустрічного позову заперечував, пояснивши, що він не знає, кому належить квартира і вважав, що вона належить померлій доньці. У нього складні побутові умови для проживання, він працює на заводі, квартири там не надають і тому він претендує на це житло, щоб поліпшити свої житлові умови. Доньці допомагав, коли міг, а так як працює на заводі, то не міг оплачувати її лікування, похорони і ритуальні послуги. На похоронах був, з міста не виїжджав, не хворів, звернувся до нотаріальної контори після того, як йому зателефонувала колишня дружина і запропонувала разом прийти до нотаріуса. Представник відповідача [PERSON] підтримав відповідача. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов визнав, пояснивши, що не претендував та не претендує на спадщину після смерті їх з позивачкою матері, живе окремо. Також пояснив, що племінниця тяжко хворіла, його сім'я оплачувала її лікування, похорони та ритуальні витрати, в загальній сумі 4000 доларів США, оскільки у [PERSON] коштів не було, а [PERSON] участі в лікуванні доньки та похоронах не приймав, а тільки був присутній на похоронах. Вважає соціально несправедливим його претендування на частину квартири, що була отримана його батьками, а потім приватизована, зважаючи на те, що він не брав участі у її лікуванні та похоронах. Суд, вислухавши сторони, їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає, що основні позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав: Відповідно до ст..368 ЦК України /2003 року/ спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст..370 ЦК України /2003 року/ співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст..548 ЦК України/1963 року/ для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. А відповідно до ст..549 ЦК України /1963 року/ визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст..1268 ЦК України /2003 року/ спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст..1269 ЦК України /2003 року/ спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України /2003 року/ встановлює строк для прийняття спадщини у шість місяців з дня відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України /2003 року/ передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив срок для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. Достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. ЦК України /1963 року/, як і ЦК України /2003 року/ було визначено, що батьки, діти, дружина, чоловік є спадкоємцями першої черги. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.07.1994 року реєстраційний номер [NUMBER] Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду/а.с.27,64/. Оскільки ніякої домовленості про розмір часток між співвласниками не існувало, то вони визнаються судом рівними, тобто по 1/3 частини кожному. [INFO] [PERSON] померла/а.с.44/. Спадкоємцями після її смерті є її діти - [PERSON] та [PERSON]/а.с. 42,52/. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері належної їй частки в розмірі 1/3 квартири [ADDRESS], оскільки постійно проживала разом з нею на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою з місця проживання /а.с.49/. Відповідач [PERSON] на спадщину не претендує, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, позов визнав. [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 09.08.1981 року по 07.12.1993 року /а.с.43,52/. Вони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.5/. [INFO] [PERSON] померла /а.с.7/. Після її смерті відкрилася спадщина в розмірі 1/3 частини квартири [ADDRESS] /а.с.7/. ЇЇ мати [PERSON] прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала з донькою на момент смерті, тобто на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою з місця проживання /а.с.49-50/. Позивач [PERSON], який проживав окремо від доньки, у встановлений законом шестимісячний термін спадщину не прийняв, оскільки з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. Як встановлено судом та не оспорюється позивачем, ніяких поважних причин для пропуску шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору він не мав, так як про те, що відкрилася спадщина після смерті доньки знав, був присутній на похоронах, в цей термін з міста не виїжджав, нічим не хворів, ніяких перешкод для звернення до нотаріальної контори не мав, почав претендувати на спадщину після того, як [PERSON] вирішила оформити спадщину після смерті доньки. Його доводи про те, що він після смерті був у пригніченому стані і шестимісячний термін замалий для того, щоб він прийшов до тями та звернувся до нотаріальної контори, судом до уваги не приймається., оскільки закон один для всіх, всі громадяни переживають після смерті своїх близьких родичів, але шестимісячний термін достатній для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд відмовляє позивачу в задоволенні його позову, а зустрічний позов задовольняє.

Outcome: approved