Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер син її двоюрідної сестри [PERSON] - [PERSON]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після його смерті. Спадщину вона прийняла шляхом вступу у фактичне її володіння. Не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, із-за розбіжностей імені у свідоцтві про право власності на майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: на квартиру [NUMBER] по [ADDRESS] в м. Луцьку Волинської області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги збільшив. Просив суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за законом видане 09.01.1996 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою реєстр № 5-11 на ім'я [PERSON] та факт належності свідоцтва про право власності на житло видане 08.09.1994 року на ім'я [PERSON] - [PERSON]. Представник відповідача Шевчук Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши думку сторін, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1994 року (а.с. ), зареєстроване у ВОБТІ від 15.01.2004 року за № 4370880, та свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 09.01.1996 року (а.с. ) квартира [NUMBER] в будинку [ADDRESS] в м. Луцьку Волинської області належить [PERSON]. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.07.2003 року (а.с. 8) встановлено, що [INFO] року у м. Луцьку помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності квартиру. Відповідно до ч. 2 п. 4 Перехідних та прикінцевих положень, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення 2 цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадщина, що слідує з відповідей Першої та Другої Луцьких державних нотаріальних контор від 07.02.2008 року а [NUMBER]-26/413 (а.с. ), від 07.02.2008 року за [NUMBER]/2-26 (а.с. ) ніким із спадкоємців прийнята не була. А тому згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень до неї застосовуються положення книги шостої ЦК України в ред. 2004 року за якими, право на спадкування має позивач по справі [PERSON] як двоюрідна тітка спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. З пояснень представника позивача [PERSON] та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема будинкової книги (а.с. 12-14) суд встановив, що позивач по справі прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Інші спадкоємці відсутні. Дослідивши матеріали справи, зокрема, свідоцтво про народження [PERSON] від 29.07.1987 року (а.с. ), свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 22.07.2003 року (а.с. 8), встановлено, що між даними документами та свідоцтвом про право власності на житло від 08.09.1994 року (а.с. ), свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 09.01.1996 року (а.с. ) видані на ім'я [PERSON], існують розбіжності в імені спадкодавця. Заслухавши пояснення представника позивача аналізуючи матеріали справи суд приходить до висновку, що вищезазначені правовстановлюючі документи належать одній і тій самій особі - [PERSON], [INFO] року народження. Встановлення даного юридичного факту необхідно позивачу для належного оформлення права на спадщину за законом. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному об'ємі.

Outcome: approved