Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

У серпні 2007 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з зазначеним позовом. У позові вказав, що 31.05.2007 року о 15 год. 50 хвл. на вул. Автозаводській у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „АЗЛК-2141”, реєстраційний державний номер [NUMBER], під його керуванням та автомобіля „КАМАЗ 53213”, реєстраційний державний номер [NUMBER]під керуванням відповідача. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду відповідача визнано винним у скоїнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок зазначеної ДТП позивачу відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 259 від 16.07.2007 року заподіяно матеріальну шкоду у сумі 4 829 грн. 05 коп. та моральну шкоду у сумі 1 500 грн., яка полягає у душевних стражданнях, зазнаних ним у зв”язку з пошкодженням його майна та противоправної поведінки відповідача, що виявилося у порушенні ним норм ПДР України. Просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду та моральну шкоду у зазначених сумах, а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження - 300 грн., витрати на повідомлення сторони про місце та час товарознавчого дослідження - 14 грн. 99 коп. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]., який діє за ордером адвоката у інтересах позивача, позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди підтримав у повному обсязі, щодо стягнення моральної шкоди зменшив розмір позову до 500 грн., надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити позов: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду - 4 829 грн. 05 коп., моральну шкоду - 500 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження - 300 грн., витрати на повідомлення сторони про місце та час товарознавчого дослідження - 14 грн. 99 коп. та судові витрати, у тому числі витрати, пов”язані з наданням юридичної допомоги у сумі 1600 грн. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги не визнав з тих підстав, що не вважає себе винним у скоїнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка, на його думку, сталася з вини позивача, при цьому суду пояснив, що 31.05.2007 року він, рухаючись зі швидкістю 40-50 км./год. по вул. Автозаводській у м. Запоріжжі, виконував обгон трактора, який піднімався на гору зі швидкістю нижчою, чим рухався відповідач. Останній почав його обгон, не змініючи при цьому полоси руху, йшов по розподільчий полосі руху, коли дорога йшла на розворот, його КАМАЗ зіткнувся з автомобілем позивача, вважає, що саме позивач не впорався з керуванням, бо останньому нічого не заважало розвернутися; робітники ДАІ, що прибули на місце пригоди йому пояснили, що обидва водія винні у ДТП, та склали адмінпротоколи як на нього, так і на позивача. Адмінматеріал, складений щодо нього, внаслідок зазначеної ДТП, розглядався Мелітопольським міскрайонним судом Запорізької області за його участю у судовому засіданні, судом винесена постанова про визнання його винним у скоїнні ДТП та притягненні до адміністративної відповідальності, з якою він не згоден, але зазначена постанова суду ним оскаржена не була. Після звернення позивача до суду с зазначеним позовом, він звернувся до апеляційного суду зі скаргою на постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак у задоволенні його скарги відповідною постановою апеляційного суду відмовлено. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі уточнених позовних вимог з наступних підстав. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільнюється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об”єктом, використання, запобігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв”язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено: 31.05.2007 року приблизно о 15 год. 50 хвл. у районі вул. Автозаводській у м. Запоріжжі водій [PERSON]., керуючи автомобілем „АЗЛК-2141”, державний номер [NUMBER], порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, при зміні напрямку руху, не переконавшись в безпеці цього, скоїв зіткнення з автомобілем „АЗЛК-2141”, реєстраційний державний номер У 8670 КИ, під керуванням водія [PERSON]., внаслідок чого автомобілю позивача були заподіяні технічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ (а.с.). Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31.07.2007 року [PERSON]. притягнуто до адміністративної відповідальності, визнано винним у скоїнні зазначеної ДТП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.). Зазначена постанова оскаржувалася відповідачем голові апеляційного суду Запорізької області, скарга залишена без задоволення, оскільки підстав для її скасування не знайдено. (а.с.) Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № від 16.07.2007 року, майнова шкода заподіяна позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобілю під час зазначеної ДТП, полягає у вартості відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіціенту фізичного ізносу та вартості деталій, що підлягають заміні та розміру втрати товарної вартості та складає 4 829 грн. 05 коп. (а.с.). Позивач [PERSON]. під час ДТП керував автомобілем „АЗЛК-2141”, держномер [NUMBER] відповідно нотаріально-посвідченої довіреності від 27.06.2006 року (а.с.). Відповідач [PERSON]. керував автомобілем „КАМАЗ 53213”, держномер [NUMBER] „АЗЛК-2141” на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.07.2004 року, відповідно якого він є власником зазначеного автомобілю (а.с.) Як вбачається з пояснень представника позивача, через пошкодження належного позивачу автомобілю, останній зазнав моральних страждань та нервових переживань через пошкодження належного йому майна - автомобілю та турбот, пов”язаних з його ремонтом, переніс стрес через ДТП, а тому завдану йому моральну шкоду у грошовому виразі оцінює у 500 грн. Зазначені докази містять безперечні дані про порушення відповідачем п. 10.1 Правил дорожнього руху та наявність причинного зв”язку його дій з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. З огляду на викладені обставини, доводи представника відповідача та відповідача стосовно відсутності вини останнього у скоїнні ДТП не заслуговують на увагу. Клопотання представника відповідача про призначення по справі судової-технічної експертизи судом відхилено з підстав ст. 61 ч.3 ЦПК України, згідно з якою, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пояснення відповідача щодо складання адмінпротоколу відносно водія [PERSON]. внаслідок скоїння ДТП з вини останнього, суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з пояснень представника позивача, адмінпротокол щодо позивача не складався, відповідний адмінматеріал до Коммунарського районного суду м. Запоріжжя - тобто за місцем проживання позивача, не надходив. Таким чином, стосовно позивача [PERSON]. не встановлені будь-які дії, які за своїм характером могли б створити безпеку для дорожнього руху, тому посилання відповідача на вину позивача є безпідставними і такими, що суперечать встановленим обставинам ДТП. Дослідивши вищезазначені докази, суд вважає позовні вимоги позивача до відповідача, з вини якого трапилася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача пошкоджено, через що останній зазнав майнову та моральну шкоду, доведеними. Зазначену шкоду відповідач повинен відшкодувати позивачу, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вартість майнової шкоди у сумі 4 829 грн. 05 коп. та моральна шкода у сумі 500 грн. Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов”язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а також витрати, пов”язані з проведенням єкспертизи та надання юридичної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивач поніс витрати пов”язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження матеріальної шкоди по автомобілю, яка відповідно квитанції складає 300,00 грн., вартість поштового відправлення телеграми, яка відповідно квітанції складає 14 грн. 99 коп. , витрати пов”язані з наданням правової допомоги адвокатом, які відповідно квітанції складають 1600 грн., а також судові витрати у розмірі 88 грн. 50 коп (51 грн.+ 30 грн. + 7,5 грн.), які документально підтверджені та також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved