overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

27 лютого 2008 року Канівський міжрайонний прокурор в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON], мотивуючи свою заяву тим, що відповідачі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] однак при цьому не виконують належним чином своїх батьківських обов”язків, передбачених Сімейним Кодексом України по вихованню дітей. Відповідачі ведуть антигромадський спосіб життя, являються активними споживачами ін”єкційних наркотиків, неодноразово притягувались до адміністративної та кримінальної відповідальності, не створюють належних умов для проживання та виховання малолітніх дітей, те приділяють їм уваги. На даний час діти передані на виховання та утримання бабусі [PERSON], яка призначена їхнім опікуном. Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та пояснив що відповідач [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, а тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей, так як вона є матір”ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак при цьому не виконує належним чином своїх батьківських обов”язків, передбачених Сімейним Кодексом України по вихованню дітей, тому виходячи з інтересів малолітніх просить задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] звернулася у суд із заявою, в якій просить розглядати справу за її відсутності у зв”язку з тим, що позов визнає та не заперечує стосовно позбавлення її батьківських прав. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: органу опіки та піклування Канівського міськвиконкому Плосконос Н.Г. та служби у справах неповнолітніх Канівського міськвиконкому Гринець С.В. у судовому засіданні, вважають, що враховуючи обставини справи і інтереси малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON]. у судовому засіданні не заперечує стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] та пояснила, що її як бабусю призначено опікуном дітей. Позов в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав не підлягає розгляду у зв”язку із смертю відповідача [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Суд, вислухавши представника позивача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: - судом встановлено, що відповідачка не займається вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] тобто не виконує передбачених законодавством батьківських обов”язків. Згідно ст. 164 СК України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо ухиляється від виконання своїх обов”язків по вихованню дитини. Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги неможливістю подальшого спільного проживання із-за частих суперечок в сім'ї, на протязі тривалого часу шлюбні відносини не підтримують. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2001 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не змогли створити дружню сім'ю, оскільки постійно виникали суперечки за питаннями спільного життя. Окрім цього відповідач зловживає спиртними напоями. З відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна, вважає, що відновлення родини неможливо, оскільки цей брак суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Майнових спорів та спорів по вихованню дитини не мають, судові витрати просить покласти на неї. Відповідач у судове засідання не з'явився, був допитанний Володарським районний судом м. Брянськ, згідно протоколу судового засідання на розірвання шлюбу згоден, вважає, що причиною розпаду сім'ї послужила його поведінка, майнових спорів не мають, просить розглянути справу в його відсутність. Судом установлено, що шлюб між позивачем і відповідачем зареєстрований 17 лютого 2001 року виконкомом Михайлівської сільської ради Нижньогірського району АР Крим. Судом установлено, що позивач і відповідач від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, реальні причини розірвання шлюбу. Судом установлений факт припинення брачно-сімейних відносин між сторонами. Причиною розпаду родини послужила та обставина, що між ними не склалися відносини через різні погляди на життя. Суд вважає, що примирення між позивачем та відповідачем неможливо, з урахуванням причин розпаду родини, і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, причини розірвання шлюбу, вважає необхідним судовий збір за реєстрацію розірвання шлюбу у розмірі 17 гривень стягнути з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду с позовом до Канаэва про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що від шлюбних відносин з відповідачем вона має одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вона вимагає стягнути з нього алыменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, пояснила, що донька проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, їй важко ростити дитину одної, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача ал1менти на утримання неповнолітньої дитини.. В судовое засідання відповідач не з,явився, був допитанний Володарським районний судом м. Брянськ, згідно протоколу судового засідання вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утриманння неповнолітньої доньки, пояснив, що не працює, тяжко хворіє, однак інвалідності не має, просить розглянути справу в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним, тому він підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 180, 181 п. 3, 182 Сімейного кодексу України. Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05 жовтня 2001 року підтверджується, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON],[INFO] Довідкою Михайлівської сельської ради № 223 від 26 лютого 2007 року підтверджується, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 51 гривен та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 гривен 50 коп. на підставі ст.. 88 ЦПК України відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], свої вимоги мотивує тим, що відповідач, будучи батьком її дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги обгрунтовані, законні й підлягають задоволенню, оскільки на підставі до ст. 180 СК України утримання дитини є обов'язком батьків. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

10.01.2008 року позивачка звернулася до суду із даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року померла бабуся [PERSON] - [PERSON], яка постійно проживали в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований [ADDRESS]. Спадкоємцями за заповітом після її смерті на майно спадкодавиці є [PERSON] та його сестра [PERSON]. Інших спадкоємців немає. В даний час у [PERSON] виникла необхідність оформити свідоцтво про право на спадщину нотаріально, однак зробити це не має можливості, так як за життя спадкодавиця не отримала свідоцтва про право власності на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, а отже не було проведено первинної реєстрації права власності на вказане майно, тому позивачка в його інтересах вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями за [PERSON] згоден. Оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як померла [PERSON] дійсно все своє майно заповіла [PERSON] та[PERSON]., що підтверджується дублікатом заповіту від 12.02.1996 року, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, оскільки [PERSON] від спадщини відмовилась, на неї не претендує, що підтверджується копією її заяви ( а.с. 19 ), те що житловий будинок [ADDRESS] дійсно належав померлій [PERSON] підтверджується копією довідки характеристики ( а.с. 7 ), копією технічного паспорту на будинок ( а.с. 8-10 ) та довідкою № 845 виданою виконкомом Никифоровецької сільської ради 12.11.2007 року ( а.с. 12).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Сторони перебували у шлюбі, який розірвали 15.03.2005 р. Від шлюбу в сім'ї народився син [PERSON],[INFO] Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач на протязі 3-х років ухиляється від свого обов'язку по утриманню сина, жодних коштів не надає, має нерегулярний, мінливий дохід, тому просить стягнути аліменти в твердій грошій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 300 грн., про що подав суду письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 15.03.2005 р. (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON],[INFO]. (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.5). Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.01.2008 р. прожитковий мінімум для дитини віком від шести років становить 663 грн. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Представник позивача наполягає на позовних вимогах і пояснила , що відповідачка допустила порушення Правил користування електричною енергією для населення , а саме вчинила накид проводів для підключення на лінію електромережі і електроенергія не враховувалася електролічильником . Заподіяно шкоду на загальну суму 1330 грн. 99 коп., за 204 дня . Просить стягнути шкоду та витрати по справі . Відповідачка позов визнає і пояснила , що в неї склалося тяжке матеріальне становище , вона не працює , одинока , животіє за рахунок огородини . Просить суд зменшити розмір шкоди , врахувавши її тяжкий матеріальний стан . Із копій актів від 15.02.2005 р., за № 008304 та від 30.05.2005 р., за № 008353 ( а.с. 10 , 13 ) слідує , що відповідачка вчинила накид проводів для підключення навантаження на лінію електропередачі у відсутності лічиль-ника . Із копій розрахунків від 15.02.2005 р., та від 30.05.2005 р. ( а.с. 11,14 ) слідує , що розрахунок зроблено за 97 днів та 105 днів , сума збитків ста-новить на загальну суму 1330 грн. 99 коп . Правилами користування електричною енергією для населення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357 передбачено , що розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами ( цінами ) для населення на підставі фактичних показань приладу обліку . Знімання показань приладу обліку проводиться споживачем щомісяця . Плата за спожиту протягом розрахункового періоду ( яким є календарний місяць ) електроенергію вноситься не пізніше 10-го числа наступного місяця . Обов”язок споживача є своєчасно сплачувати спожиту електроенергію . У відповідності з ч.1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України , майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю осо-бистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи , вішкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала . Заслухавши сторони , ознайомившись з письмовими матеріалами справи суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню . В судовому засіданні встановлено , що факт порушення Правил користування електричною енергією для населення відповідачкою , що під-тверджується актами від 15.02.2005 р., та 30.05.2005 р., та не заперечувалося відповідачкою , яка позов визнає і просить зменшити розмір шкоди , враху-вавши її матеріальний стан . Вирішуючи питання про стягнення з відповідача шкоди суд вважає за необхідне зменшити розмір шкоди до 650-00 грн., з врахуванням майнового стану відповідача , яка не працює і не має будь - яких прибутків . На підставі ч. 4 ст. 1193 ЦК України , суд може зменшити розмір відшкодування шкоди , завданою фізичною особою , залежно від її матері-ального становища , крім випадків , коли шкоди завдано вчиненням злочину . Також з відповідача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за ст. 81 ЦПК України та судовий збір за ст. 88 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

08 лютого 2008р. позивач Закрите акціонерне товариство Комерційний банк „Приватбанк”, далі Банк, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 7 869,32 грн., вказавши, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. від 22.05.2006р. на отримання кредиту 4000 грн. на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом .Згідно з умовами договору відповідач був зобов'язаний щомісяця сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та погашати кредит, але відповідач не виконав своїх зобов'язань по договору, не сплатив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по кредиту у сумі 7 869,32 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового у сумі 78,69 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки до судового засідання не повідомив , заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно у відсутність відповідача, так як матеріали справи дозволяють розглянути справу у відсутність відповідача. З'ясувавши обставини справи та перевірив їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. від 22.05.2006р. на отримання кредиту 4000 грн. на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору відповідач був зобов'язаний щомісяця сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та погашати кредит (а.с.8-9). Станом на 31.12.2007р. борг відповідача перед позивачем по кредиту та відсоткам складає 7 869,32 грн.(а.с.7) Згідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом . В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов'язки по договору. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить к стягненню заборгованість по кредиту у сумі 7 869,32 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 78,69 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

03 березня 2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на сарай «Г» розміром 3,20 х 5,20м, самочинно побудований на земельній ділянці[ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником будинку, розташованого на цій ділянці. На земельній ділянці була самочинно побудована указана будівля. Відповідно до висновку відділу містобудування і архітектури Павлоградської районної державної адміністрації ця будівля може бути узаконена. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з технічним паспортом (а.с.8-9) [PERSON]є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до висновку № 06/08 від 23 січня 2008 року (а.с.13) відділ містобудування і архітектури Павлоградської районної державної адміністрації вважає можливим узаконити сарай «Г» розміром 3,20 х 5,20м, самочинно побудований на земельній ділянці[ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 18 листопада 2005 року відділом реєстрації актів громадянського стану, Володимир-Волинського району, Волинської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 5. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди, у них різні погляди на життя, життєві проблеми. За час подружнього життя у них постійно виникали непорозуміння, докори та образи. Через це подружні стосунки не підтримують, протягом шести місяців разом не проживають. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між подружжям не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні під час розгляду справи позов підтримала, просить його задовольнити, не вживати заходів щодо примирення подружжя, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла його заява про визнання позову. Відповідно до 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхньої неповнолітньої дитини та суперечити моральним засадам суспільства. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивачку. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, покликаючись у заяві на те, що він народився [INFO] в с. Людмильпіль Володимир-Волинського району, що підтверджується його свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим Оваднівським райбюро ЗАГС 16 серпня 1947 року. На підставі свідоцтва про його народження були видані інші документи: паспорт, військовий квиток, в яких, як і в свідоцтві про народження, було записано його ім'я “[PERSON]”. Проте під час навчання у Володимир-Волинському міському професійно-технічному училищі № 37 він помилково був записаний на ім'я «[PERSON]» замість правильного імені «[PERSON]», у зв'язку з чим так само неправильно було записано його ім'я «[PERSON]» в атестаті про закінчення в 1965 році цього училища. Про те, що атестат про закінчення Володимир-Волинського міського професійно-технічного училища № 37 належить саме йому, підтверджується свідоцтвом про народження, паспортом, військовим квитком, а також виправленням в атестаті, завіреним печаткою училища. Встановлення факту належності атестата про закінчення Володимир-Волинського міського професійно-технічного училища № 37 йому необхідно для призначення пенсії. Просить у заяві встановити факт належності йому атестата № [NUMBER] про закінчення Володимир-Волинського міського професійно-технічного училища № 37, виданого йому цим училищем 17 липня 1965 року. У судовому засіданні заявник заявлену вимогу підтримав та просить задовольнити заяву, покликаючись на викладені у ній обставини та докази. Представник управління Пенсійного фонду України у м. Володимирі-Волинському як заінтересованої особи Чишій Б.Л. не заперечувала проти задоволення заяви. Перевіривши та дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті. З оглянутих судом свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER]; паспорта, серії [NUMBER]; військового квитка, серії [NUMBER], вбачається, що в зазначених документах ім'я заявника записано «[PERSON]». З оглянутого судом атестата № [NUMBER], виданого Володимир-Волинським міським професійно-технічним училищем № 37 17.07.1965 року, вбачається, що ім'я заявника спочатку було записано «[PERSON]», але зроблено його виправлення на ім'я «[PERSON]» і це виправлення завірено печаткою училища. Будь-які докази, що спростовували б пояснення заявника про належність правовстановлюючого документу - атестата № [NUMBER], виданого йому 17.07.1965 року Володимир-Волинським міським професійно-технічним училищем № 37, у справі відсутні. При цьому суд враховує, що представник управління Пенсійного фонду України у м. Володимирі-Волинському як заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви. Суд вважає, що за таких обставин є достатні підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved