Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

Позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на такі докази: 11 квітня 2006 року між ВАТ “«Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією - Первомайське відділення ВАТ «Ощадбанк» (далі - Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 426, згідно якому відповідачу на 36 місяців були надані грошові кошти в сумі 5000 гривень строком по 10 квітня 2009 року на придбання меблів. В якості забезпечення кредиту 07 квітня 2006 р. було укладено договір застави по зобов'язанню [PERSON], згідно якого [PERSON] в разі невиконання зобов'язання [PERSON] зобов'язався сплачувати платежі по позиції і нараховані відсотки, в строк і в розмірах, передбачених зобов'язаннями позичальника. Відповідно до цього договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом - щомісячними платежами в визначеному розмірі, а також сплачувати відсотки за користування кредитом - згідно умов договору. Взятих на себе зобов'язань боржник і заставодавець не виконують. Станом на 04 березня 2008 року виникла заборгованість на загальну суму 3516,73 грн., у зв'язку із чим позивач просить розірвати кредитний договір і стягнути заборгованість з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача Несторов В.М. позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному об'ємі. Відповідачі в судове засідання без поважних причин не з`явилися, хоча були належним чином сповіщені про день та час слухання справи. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторони з постановою рішення на підставі доказів які є у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановивши обставини і відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2006 року між Банком в особі керуючого філією та [PERSON] був укладений кредитний договір № 426, згідно якому відповідачу на 36 місяці були надані грошові кошти в сумі 5000 гривень строком по 10 квітня 2009 року на придбання меблів. Відповідно до п.п. 1.1 та 1.6 цього договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом - щомісячними платежами в розмірі 138 грн. 89 копійок до першого числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту, та сплати відсотків за користування кредитом до першого числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. Згідно п. 4.2. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідач зобов'язався сплатити на користь банку пеню в розмірі денної відсоткової ставки за користування від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. В якості забезпечення кредиту 07.04.2006 року було укладено договір застави по зобов'язанню [PERSON], згідно якого [PERSON] в разі невиконання зобов'язання позичальником зобов'язався сплачувати платежі по позиції і нараховані відсотки, в строк і в розмірах, передбачених його зобов'язаннями. Договір застави майна № 426/1 містить підписи співвідповідачів та доводить факт того, що останні поклали на себе обов'язок по сумісному виконанню кредитного договору та, відповідно до п.7 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань по Договору винна сторона відшкодовує другій Стороні спричинені у зв'язку з цим збитки. Взятих на себе зобов'язань відповідач та заставодавець не виконують, у зв'язку із чим станом на 04 березня 2008 року, згідно наданого розрахунку, виникла заборгованість по простроченому кредиту в розмірі 3333,32 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 164,80 грн., заборгованість по пені в розмірі 18,61 грн., а всього - 3516,73 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, Банк свої договірні зобов'язання виконав, а позичальник та заставодавець від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Згідно ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В порядку ст. 88 ч.1 ЦПК України з співвідповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем під час подання позову до суду та також понесені витрати за опублікування оголошення в газеті в розмірі 123 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved