Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві просив суд визнати за ним право власності на спадковий жилий будинок [ADDRESS] посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], який проживав у цьому спадковому будинку, і після його смерті відкрилася спадщина, яка згідно заповідального розпорядження померлого належить йому. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку він не може, оскільки відсутні правоустановчі документи на жилий будинок на ім'я спадкодавця. В обґрунтування позову позивач зазначає, що факт належності померлому [PERSON] жилого будинку [ADDRESS] підтверджується випискою з погосподарської книги Медвинської сільської Ради та довідкою виконкому сільської Ради. Вказує, що його рідна сестра [PERSON] письмово відмовилася від належної їй частки по закону спадкового майна після смерті батька на його користь. Таким чином він є єдиним спадкоємцем за заповітом належного покійному. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав обгрунтувавши його вищенаведеними обставинами і просив суд визнати за позивачем [PERSON] право власності за заповітом на жилий будинок [ADDRESS], інвентаризаційною вартістю 29890 грн. пояснивши, що інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] немає, то згідно чинного законодавства позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем по заповіту, але відсутність документів на будинок є перешкодою для нього для прийняття спадщини. Із письмової заяви сільського голови Медвинської сільської Ради Богуславського району Київської області вбачається, що виконком сільської Ради позов визнає та просить розглянути справу без його представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по даній справі, врахувавши письмову відповідь виконкому Медвинської сільської Ради про визнання позову, вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу набуття права власності за заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України «спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб». Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. І лише у відсутності заповіту право на спадкування одержують особи за законом, (ст.1223 ЦК України). Із заповіту [PERSON] від 17 вересня 1999 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської Ради Богуславського району Київської області вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав усе своє майно [PERSON]. Даний заповіт станом на день смерті спадкодавця не змінено і не скасовано, про що свідчить відповідний запис секретаря Медвинської сільської Ради. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 78 роки в с.Медвині Богуславського району Київської області. З письмової відповіді державного нотаріуса позивачу від 20.02.2008 року №2-27/558 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] який помер [INFO] виданим бути не може, оскільки відсутній факт належності померлому правовстановлюючого документу на житловий будинок, а згідно письмової заяви [PERSON] від 20.02.2008 року за №386, посвідченої секретарем Медвинської сільської Ради вбачається, що остання відмовилася від належної їй частки майна, що при житті належало її покійному батьку [PERSON] на користь брата [PERSON]. Відповідно до ст.1273 ч.1 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Відповідно до ст.1274 ч.1 ЦК України, спадкоємець має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Із довідки виконавчого комітету Медвинської сільської Ради Богуславського району Київської області за №120 від 20.02.2008 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживав до дня смерті в с.Медвині Богуславського району Київської області, і в іншому листі Медвинська сільська Рада Богуславського району Київської області зазначений позов визнає. Таким чином, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позовні вимоги позивача і визнати за ним право власності на спадковий жилий будинок [ADDRESS], оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так як законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність будинку спадкодавцю, суд вважає за необхідне задовольнити позов. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved