Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-26 00:00:00

28 лютого 2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області про визначення часток у спільній сумісній власності. Свої вимоги обґрунтувала тим, що у 1995 році нею та [PERSON] була приватизована квартира [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло від 11 травня 1995 року. У вказаній квартирі вони зареєстровані та постійно проживали. На даний час позивач проживає сама.[INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вказаної квартири. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася, але фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви у нотаріальну контору за місцем проживання про відмову від спадщини вона не подавала. Однак, на даний час оформити спадкове майно на себе позивач не має можливості, так як не визначені частки у спільній сумісній власності на квартиру. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила встановити, що її частка, а також частка покійного [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частці кожному. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила встановити, що її частка, а також частка покійного [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частки кожному. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Турик П.О. позов визнав. Пояснив, що Маневицька селищна рада Волинської області не заперечує проти задоволення позову та ухвалення рішення, яким буде встановлено, що частка [PERSON] та частка покійного [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частці кожному. Дійсно [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала у вказаній квартирі на час відкриття спадщини, фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Квартира була приватизована у 1995 році і перебуває у їх приватній спільній сумісній власності. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 12 ч. 2 Закону України „Про власність” від 7 лютого 1991 року громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Маневицького районного управління юстиції, встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], яке було досліджено в судовому засіданні, 28 листопада 1965 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]([PERSON]). З оглянутого судом свідоцтва про право власності на житло № 57 від 11 травня 1995 року встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Зазначене підтверджується дослідженим в судовому засіданні технічним паспортом на вказану квартиру. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] не може оформити на себе право власності на спадкове майно, оскільки формально не визначена її частка у приватизованій квартирі. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/2 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON], як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, звільняється від сплати судового збору.

Outcome: approved