Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на лікування дружини в сумі 615 грн., посилаючись на те, що в неї незадовільний матеріальний стан і вона не може сама нести витрати на лікування зубів у післяродовий період. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і збільшивши суму позову на 288 грн. просить стягнути із відповідача витрати на лікування в сумі 903 грн. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача кошти затрачені на проїзд в сумі 50 грн., на згаяний час в сумі 100 грн. та на оплату няні по догляду за дитиною в день розгляду справи в сумі 60 грн. Відповідач[PERSON]позовних вимог не визнав і пояснив, що законом не передбачено відшкодування чоловіком витрат на лікування дружини і він сплачуючи аліменти на утримання дитини та на утримання дружини не має змоги відшкодувати позивачу витрати на лікування зубів, проведеного в приватних клініках. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Позивач [PERSON] та [PERSON]. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.05.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження[NUMBER]від 23.05.2002 року, виданого відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO] року народження, який проживає із позивачем. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися із жовтня 2004 року вони проживають окремо. Згідно рішень суду відповідач сплачує аліменти на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Відповідно до ст. 90 СК України дружина і чоловік взаємно зобов"язані брати участь у витратах пов"язаних із хворобою другого подружжя. Як слідує із матеріалів справи позивач [PERSON] 04 та 08 листопада 2005 року лікувала зуби у ТзОВ"Оптиміст" м.Тернопіль, у зв"язку з чим понесла витрати на лікування в сумі 168 грн., що підтверджується історією стоматологічного хворого від - 2 - 02.12.2003 року, квитанціями про оплату лікування №2611 від 04.11.2005 року на суму 87 грн. та №2624 від 08.11.2005 року на суму 81 грн. В період з 21 листопада 2005 року по 20 вересня 2007 року [PERSON] лікувала зуби у приватній стоматології "Діодент" м.Тернопіль, де понесла витрати на лікування в сумі 435 грн. та на ренген-обстеження в ТзОВ"Арка" м.Тернопіль в сумі 12 грн. В період з 26 по 28 грудня 2007 року позивач лікувала зуби у цьому ж стоматологічному кабінеті і витрати на лікування складають 280 грн. та 8 грн. на ренген-обстеження, що підтверджується амбулаторними стоматологічними картками [PERSON] від 21.11. 2005 року та 26.12. 2007 року, довідкою лікара приватної стоматології "Діодент" [PERSON]., квитанціями ТзОВ "Арка" № 905 від 21.11. 2005 року, на 6 грн., № 951 від 24.11. 2005 року на 6 грн., № 1072 від 26.12.2007 року на 8 грн. Проаналізувавши докази представлені сторонами суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування витрат на лікування у зв'язку із хворобою зубів в сумі 903 грн. підлягають до задоволення частково в сумі 452 грн., оскільки дружина і чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах пов'язаних з лікуванням дружини. При цьому суд враховує матеріальне становище сторін і вважає, що в даному конкретному випадку чоловік в змозі відшкодувати половину витрат, пов'язаних з лікуванням дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 - х років. У задоволенні вимог позивача про стягнення коштів в сумі 50 грн. на оплату проїзду із м.Тернополя в м.Ланівці, 100 грн. на згаяний час та 60 грн. на оплату няні по догляду за дитиною слід відмовити, оскільки такі витрати не відносяться до судових витрат, передбачених ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного і

Outcome: partial