Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та в обгрунтування позовних вимог зазначив, що він працює директором ДП „Будсуміші" ВАТ „Житомирінвест". Наказом т.в.о. президента ВАТ „Житомирінвест" № 201-к від 05.11.2007 року він відсторонений від займаної посади на період проведення ревізії фінансово-господарської діяльності ДП „Будсуміші". Даний наказ вважає незаконним за відсутністю правових підстав для його винесення. Просить вказаний наказ визнати недійсним, поновити його на посаді, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка полягає в тому, що порушився нормальний ритм його життя, він переживає, що відзначається на його здоров"ї та стосунках в сім"ї. Головний інженер ДП „Будсуміші" [PERSON] та заступник директора ДП „Будсуміші" [PERSON] звернулися до суду з аналогічними позовами з тих самих підстав. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20.11.2007 року вказані позови об"єднані в єдине провадження. В ході розгляду справи [PERSON] доповнив свої позовні вимоги, просить визнати недійсним наказ т.в.о. президента ВАТ „Житомирінвест" № 209-к від 14.11.2007 року, яким він відсторонений від займаної посади з тих самих підстав. [PERSON]вернувся з додатковою позовною заявою в якій з тих самих підстав просить визнати незаконним наказ т.в.о. директора ДП „Будсіміші" № 121-3 від 03.12.2007 року щодо відсторонення його від займаної посади. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих самих підстав та пояснив, що за час вимушеного прогулу він отримував заробітну плату. Моральна шкода полягає в тому, що внаслідок його відсторонення від роботи він має душевні переживання, погіршилися стосунки в сім"ї, оскільки сім"я нервується з приводу його працевлаштування, відсторонення від роботи негативно сказалося на його авторитеті як керівника перед підлеглими, колегами та діловими партнерами. Позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з тих самих підстав та дали аналогічні пояснення. Представник відповідачів позов не визнала та пояснила, що позивачі були відсторонені від роботи в зв"язку з проведенням ревізії на підприємстві. Яким законом керувалися відповідачі при відстороненні від роботи позивачів пояснити не може. Судом встановлено наступне. [PERSON] працює директором ДП „Будсуміші" ВАТ „Житомирінвест" (а. с. 16-22), [PERSON] та [PERSON] відповідно працюють головним інженером та заступником директора на тому ж підприємстві. Наказом №201-к від 05.11.2007 року ВАТ „Житомирінвест" позивачі відсторонені від роботи на підставі ст. 46 КЗпП України для забезпечення об"єктивності та безперешкодності проведення ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства (а.с. 6). Наказом № 204-к від 05.11.2007 року припинена дія наказу № 201-к щодо відсторонення від роботи [PERSON] та [PERSON](а.с. 40). Наказом № 209-к від 14.11.2007 року [PERSON] відсторонений від роботи з тих самих підстав із збереженням заробітної плати (а.с. 42). Наказом № 121-з від 03.12.2007 року ДП „Будсуміші" [PERSON] відсторонений від роботи з аналогічних підстав зі збереженням заробітної плати (а.с. 57). Згідно вимог ст. 46 КЗпП України, відсторонення від роботи допускається у разі появи на роботі в нетверезому стані, наркотичного чи токсичного сп"яніння, відмови або ухилення від обов"язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань, в інших випадках передбачених законом, разом з тим, діючим законодавством відсторонення працівників від роботи в зв"язку з проведенням ревізій чи перевірок фінансово-господарської діяльності не передбачене, а тому, суд приходить до висновку, що підстав для відсторонення позивачів від роботи не було, тому позов в частині визнання діючих на даний час наказів недійсними, а саме п.п.2, 5 наказу № 201-к від 05.11.2007 року ВАТ „Житомирінвест", наказ 209-к від 14.11.2007 року ВАТ „Житомирінвест" та наказ № 121-3 від 03.12.2007 року ДП „Будсуміші" підлягає задоволеню. Оскільки відповідачем в добровільному порядку скасовано п. п. 1, 3, 4 наказу № 201-к від 05.11.2007 року, то позов в цій частині задоволенню не підлягає. З пояснень сторін вбачається, що позивачі з займаних посад не звільнені, за час, потягом якого вони були відсторонені від роботи, вони отримували заробітну плату, а тому позовні вимоги щодо поновлення їх на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Незаконним відстороненням від роботи позивачам спричинена і моральна шкода, яка виразилася в тому, що був порушений звичайний уклад їх життя, вони мали душевні хвилювання, підірвано їх ділову репутацію. Розмір моральної шкоди, з врахуванням тривалості та ступеню моральних страждань, суд визначає в сумі 2500 гривень кожному позивачу. На підставі викладеного, суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved