overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

17.01.2008 р. ЗАТ КБ “Приватбанк” звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.04.2006 року ЗАТ КБ “Приватбанк” відповідно до договору б\№ від 18.04.2006 року надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2300 грн.00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 3093 грн.92 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 1600 грн.46 коп., Крім того, просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн.00 коп. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з”явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надав заяву. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору б\н від 18.04.2006 року, ЗАТ КБ “Приватбанк” надав позичальникові [PERSON] грошові кошті (кредит) в сумі 2300 грн.00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, зі сплатою відсотків в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав і станом на 05.12.2007 року сума прострочення по кредитному договору склала: заборгованість за кредитом - 3093 грн.92 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 1600,46 грн. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 51грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн. На підставі ст. 3,14,213,226, 224 ЦПК України, ст.ст.526,536, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

13.02.2008 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком. В 1995 році шлюб між батьками був розірваний. В даний час вона є студенткою 2 курсу денного медсестринського відділення Костянтинівського медичного училища , потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні своєї матері. Відповідач має стабільний заробіток, має можливість надавати їй матеріальну допомогу на час навчання. Просить суд стягнути аліменти на своє утримання у розмірі &frac14; частини заробітку відповідача до закінчення навчання. У попередньному судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 200 гривень щомісячно до закінчення навчання. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 200 гривень . Третя особа [PERSON] у попередньому судовому засіданні пояснила, що її дочка навчається у Костянтинівському медичному училищі, потребує матеріальної допомоги. Дочка після досягнення повноліття цілком знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач у стані виплачувати доньки аліменти на час навчання, оскільки має постійний доход. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки, 23.01.2008 року вона досягла повноліття, відповідач є її батьком. З довідки Костянтинівського медичного училища видно, що позивачка навчається на 2 курсі денного медсестринського відділення. Зазначені обставини свідчать про те, що позивачка потребує матеріальної допомоги, тому її вимоги про стягнення аліментів на своє утримання є законними. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки, що знаходиться на утриманні матері, яка працює ДП АФ «Шахтар» птичницею та получає середню заробітну плату у розмірі 680 грн., а також матеріальний і родинний стан відповідача, що працює і має щомісячний прибуток. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів на позивачку повинний бути визначений у розмірі 200 гривень щомісячно. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їхніх прав. Згідно договору про навчання студента в Костянтинівському медичному училищі термін навчання встановлено з 01.01.07 р по 12.07.2010 р., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки по 12.07.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

25 лютого 2008 року [PERSON]звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ДП “Добропіллявугілля” ВП “Шахта Новодонецька” про стягнення 8271,27 грн. одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що він працював на підприємствах вугільної галузі з вересня 1956 року; на шахті "Новодонецька" з листопада 1967 року. В серпні 1998 року він був звільнений з шахти „Новодонецька” з професії електрослюсар підземний 4 розряду з повним робочим днем в шахті за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Загальний стаж роботи позивача у вугільній промисловості на момент звільнення складав 39 років. При звільненні йому не була виплачена одноразова допомога у зв'язку з виходом на пенсію. У лютому 2008 року позивач звернувся на шахту із заявою про виплату одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, передбаченої пунктом 12.15 Галузевого (тарифного) угоди. Він отримав відповідь від 20.02.2008 № 358, в якій йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги з тих підстав, що з 1995 по 2001 рік витрати з виплати вказаної одноразової допомоги проводились за рахунок коштів підприємства, фондів матеріального заохочення. На протязі цього періоду шахта не мала вільних коштів (прибутку), тому виплати допомоги не проводились. Крім того, оскільки право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло в 1998 році, йому було відмовлено у зв'язку зі спливом строку для захисту порушеного права. Позивач, вважаючи причини, по яких йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги, безпідставними, звернувся до суду. Позивач просить поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин та стягнути одноразову допомогу при звільненні у зв”язку з виходом на пенсію. Представник відповідача в судове засідання 13 березня 2008 року не з”явився, про явку в судове засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить в позові відмовити. Вислухавши думку позивача, представника позивача, які не заперечувала проти розгляду справи в відсутність представника відповідача та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

25 лютого 2008 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ДП “Добропіллявугілля” ВП “Шахта Новодонецька” про стягнення 6264,09 грн. одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що він працював на підприємствах вугільної галузі з січня 1968 року; на шахті "Новодонецька" з червня 1975 року. В травні 1997 року він був звільнений з шахти „Новодонецька” з професії гірник підземний 3 розряду за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Загальний стаж роботи позивача у вугільній промисловості на момент звільнення складав 29 років 5 місяців. При звільненні йому не була виплачена одноразова допомога у зв'язку з виходом на пенсію. У листопаді 2007 року позивач звернувся на шахту із заявою про виплату одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, передбаченої пунктом 12.15 Галузевого (тарифного) угоди. Він отримав відповідь від 12.12.2007 № 2796, в якій йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги з тих підстав, що у відповідності з пунктом 8.7 Колективного договору, що діяв на шахті в 1997 році при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію працівнику виплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі і розміру середнього заробітку, крім звільнених порушників чи таких, які мали порушення трудової дисципліни. На момент звільнення позивача він мав незняте дисциплінарне стягнення. Крім того, оскільки право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло в 1997 році, йому було відмовлено у зв'язку зі спливом строку для захисту порушеного права. Позивач, вважаючи причини, по яких йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги, безпідставними, звернувся до суду. Позивач просить поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин та сягнути одноразову допомогу при звільненні у зв”язку з виходом на пенсію. Представник відповідача в судове засідання 13 березня 2008 року не з”явився, про явку в судове засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить в позові відмовити. Вислухавши думку позивача, представника позивача, які не заперечувала проти розгляду справи в відсутність представника відповідача та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

25 лютого 2008 року [PERSON] звернувся до ДП “Добропіллявугілля” з позовом про стягнення 9450,00 грн. одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Позивач пояснив, що він працював на підприємствах вугільної галузі з січня 1973 року; на шахті "Новодонецька" з січня 1982 року. В березні 1997 року він був звільнений з шахти „Новодонецька” з професії прохідник підземний 4 розряду за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Загальний стаж роботи позивача у вугільній промисловості на момент звільнення складав 20 років 2 місяці. При звільненні йому не була виплачена одноразова допомога у зв'язку з виходом на пенсію. У лютому 2008 року позивач звернувся на шахту із заявою про виплату одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, передбаченої пунктом 12.15 Галузевого (тарифного) угоди. Він отримав відповідь від 18.02.2008 № 336, в якій йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги з тих підстав, що з 1995 по 2001 рік витрати з виплати вказаної одноразової допомоги проводились за рахунок коштів підприємства, фондів матеріального заохочення. На протязі цього періоду шахта не мала вільних коштів (прибутку), тому виплати допомоги не проводились. Крім того, оскільки право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло в 1997 році, йому було відмовлено у зв'язку зі спливом строку для захисту порушеного права. Позивач, вважаючи причини, по яких йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги, безпідставними, звернувся до суду. Просить поновити строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин та стягнути одноразову допомогу при звільненні у зв”язку з виходом на пенсію. Представник відповідача в судове засідання 13 березня 2008 року не з”явився, про явку в судове засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить в позові відмовити. Вислухавши думку позивача, представника позивача, які не заперечувала проти розгляду справи в відсутність представника відповідача та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

11.02.2008 року Гайсинське КПТМ “Гайсинтеплокомуненерго” звернулося в суд з даним позовом, вказуючи, що підприємство “Гайсинтеплокомуненерго” здійснює постачання теплової енергії в житловий будинок [ADDRESS], відповідачка є наймачем квартири [NUMBER] у вказаному будинку, однак протягом тривалого часу не проводить оплату спожитої теплової енергії, допустила заборгованість в сумі 2009 грн. 65 коп. В попередньому судовому засіданні представник КП “Гайсинтеплокомуненерго” вимоги позову зменшила , простила стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 1233,93грн. за спожиту теплову енергію. Відповідачка вимоги позову визнала повністю. За таких обставин суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання . Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] користується послугами КП „Гайсинтеплокомуненерго”, однак своєчасно не проводить розрахунки за спожиту теплову енергію, допустивши заборгованість станом на 01.02.2008 року в сумі 1233грн.93 коп. (а.с.6,8). Спірні правовідносини регулюються : -ст. 526 ЦК України відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином; -ст. 530 ЦК України згідно якої , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); п. 10 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, за якими плата за надані послуги вноситься щомісячно за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією. Оскільки відповідачка своєчасно не проводить розрахунки за спожиту теплову енергію, на вимогу позивача у добровільному порядку заборгованість в сумі 1233грн.93 коп. не сплачує, то вказану заборгованість необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача в примусовому порядку. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] року народження, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1 вересня 1998 року. В період шлюбу в них народилась дочка [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, нею поданий позов про розірвання шлюбу. Відповідач належної допомоги на утримання дочки не надає і ніде не хоче працювати. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні їх від цього обов`язку - кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ј частки його заробітку ( доходу), щомісячно, до повноліття дочки, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала позов за вищевикладених обставин. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положення ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 1998 року. Як вбачається із копії про народження, подружжя має дочку [PERSON], [INFO] року народження. Батьком дитини значиться [PERSON]. Згідно довідки виконкому Остерської міської ради Козелецького району від 1 лютого 2008 року дитина проживає разом з позивачкою. Згідно норми Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач не виконує цього обов'язку, а тому позивачка звернулась до суду з позовом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню і стягненню аліментів з відповідача на користь позивачки в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

[PERSON] .звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини . Посилається на те, що з [INFO] року і по [INFO] року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON] , який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. З часу розлучення допомоги на утримання дитини від відповідача позивач взагалі не отримує, хоча той працездатний і спроможний надавати таку допомогу. Пославшись на наведене в судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? його заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

06 лютого 2008 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] із заявою (а.с. 4-5) в якій просила: - встановити факт, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 25 липня 1953 року Лучинським райбюро ЗАГС Житомирської області належить [PERSON], [INFO] року народження, уродженки селища Заставці Старосинявського району Хмельницької області. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та пояснила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], який був учасником Великої Вітчизняної війни. У відповідності до діючого законодавства вона має право на отримання його пенсії у зв'язку з чим вона звернулась до управління праці та соціального захисту населення Одеської області але в прийнятті документів їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про одруження її прізвище вказано «[PERSON]», а фактично її прізвище «[PERSON]». Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення заяви. Суд вислухавши пояснення заявника її представника, представника третьої особи, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 12), який приходився чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] у заявника виникло право на отримання його пенсії як учасника великої Вітчизняної війни. У зв'язку з цим заявник звернулась до Управління правці та соціального захисту населення Одеської області, але в прийнятті документів їй було відмовлено, так як в свідоцтві про одруження її прізвище зазначено як «[PERSON]» (а.с.8), а фактично вона є «[PERSON]». Копією паспорта (а.с. 6), копєю довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.7), копією свідоцтва про народження (а.с.9) підтверджується те, що прізвище заявника «[PERSON]». Із зазначеного суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1976 р., актовий запис N 229 райвідділу ЗАГС м. Саки Кримської області; від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї з'явилося відсутність взаємопорозуміння, втрата почуттів кохання та поваги один до одного, у зв'язку з чим спільне мешкання стало неможливим, мешкають по роздільності, спільного господарства не ведуть. У зв'язку з тим, що родина існує формально, спору по майну не має, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі у відповідності до вищевикладеного. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення, розглядаючи справу у заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову на таких підставах. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. В силу ст. 104 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1976 р., актовий запис N 229 райвідділу ЗАГС м. Саки Кримської області; від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюб позивачкі [PERSON] і відповідача [PERSON] розпався остаточно, подружжя шлюбні стосунки не підтримують, втратили почуття кохання та поваги один до одного, мешкають по роздільності, спільного господарства не ведуть, спору по майну не має, примирення не можливе. За таких обставин суд вважає, що шлюб почав носити формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладенного, у відповідності до ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-13 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.1985 року, свій шлюб зареєстрували в відділ РАЦС Літинського району Вінницької області, актовий запис № 47. Від спільного шлюбу мають сина , який на даний час є повнолітнім. Позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося тому, за останній період спільного проживання у них почали виникати конфлікти, непорозуміння з річних причин. На даний час вони спільно не проживають. Позивачка має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, та просить шлюб розірвати, оскільки не бажає перебувати з відповідачем у шлюбі за таких обставин. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що вони з відповідачем не проживають спільно більше одного року, бажає створити нову сім'ю, просить розірвати їхній шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині про час і день слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи ту обставину, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати. Дані правовідносини врегульовані ст.110-112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved