Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди вказуючи, що [PERSON] був визнаний винним у здійсненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України й звільнений від покарання на підставі п.б ст.1 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003р. 13.03.2006 року Кам”янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області було винесено рішення позовні вимоги [PERSON], були задоволені частково та зобов'язали [PERSON] сплачувати на користь [PERSON] збитки втраченого заробітку у сумі 122,5 грн. щомісячно, починаючи з 23.02.2006 року до чергового обстеження МСЕК, а саме до 01.10.2007 року. 11.09.2007 року [PERSON] пройшов чергове обстеження у Запорізькій МСЕК та йому була залишена 3-я група інвалідності. Вважає, що відповідач [PERSON] повинен відшкодовувати позивачу втрату доходу, у зв'язку з втратою загальної працездатності в розмірі 35 % від мінімальної заробітної плати встановленою законодавством України в період часу з 01.10.2007 року до 01.10.2008 року (до наступного обстеження МСЕК). Відповідач від відшкодування ухиляється. Просить стягнути з [PERSON] на його користь суму 843,50 грн. для відшкодування заборгованості по збиткам втраченого заробітку за період з 01.10.2007 року по 01.03.2008 року включно, стягнути з [PERSON] на його користь збитки втраченого заробітку у сумі 180,25 грн. щомісячно з 01.03.2008 року по 01.04.2008 року, стягнути з [PERSON] на його користь збитки втраченого заробітку у сумі 183,75 грн. щомісячно з 01.04.2008 року по 01.10.2008 року, судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та підтвердили обставини, які викладені у позовній заяві, просять суд задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково , вважає, що позивач мав можливість звернутись до суду з позовом після чергового обстеження МСЕК, але цього не зробив, тому позивач не потребував виплат втраченого заробітку таким чином він не визнає втрачений позивачем доходів з 01.10.2007 року по 01.03.2008 року включно у сумі 843,50 грн.. Проти інших вимог позивача не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача [PERSON], перевіривши письмові докази у цивільній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. У відповідності зі ст.28 КПК України, особа, якій заподіяно матеріальний збиток від злочину, вправі пред'явити до обвинувачуваного цивільний позов, що розглядається судом разом із кримінальною справою. Особа, цивільний позов якої в кримінальній справі залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства, звільняючись від сплати держмита. Данні правовідносини які склались між позивачем та відповідачем є цивільно правовими правовідносинами, які регулюються нормами цивільного Кодексу України. Відповідно до п. 4 перехідних положень ГК України в редакції 2003 року, новий цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності нового цивільного Кодексу України та продовжують існувати після набрання ним чинності, у зв'язку з чим не обхідно застосувати норми ЦК України 2003 року. Відповідно до вироку Кам”янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23.12.2004р. [PERSON] був визнан винним у здійсненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України й звільнений від покарання на підставі п.б ст.1 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003р. Судовим рішенням Кам”янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13.03.2006 року встановлено, що 12.07.2003 року, о 5 годині 25 хвилин ранку, не доїжджаючи до повороту с. Мічурина, [PERSON], слідуючи в зустрічному напрямку на автомобілі ВАЗ 2106, заснув за кермом, та не впорався з керуванням і зробив зіткнення з автомобілем, яким управляв на підставі договору оренди та тимчасового реєстраційного посвідчення [PERSON], який належить на праві власності [PERSON]. Відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію автомобіля серія [NUMBER] є власником автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до висновку експерта № 547 від 28.09.2004р. [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які заподіяні йому в результаті ДТП, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня важкості. У відповідності з довідкою МСЕК №009273 від 28.09.2004р. , [PERSON] визнан обмежено працездатним та йому встановлена третя група інвалідності. У відповідності з медичною експертизою № 155/к [PERSON] був встановлен ступінь стійкої втрати загальної працездатності який складає 35%. Судовим рішенням Кам”янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області позовні вимоги [PERSON], були задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] збитки втраченого заробітку у сумі 122,5 грн. щомісячно, починаючи з 23.02.2006 року до чергового обстеження МСЕК, а саме до 01.10.2007 року. Рішення Кам”янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13.03.2006 року набрало законної сили 11.05.2006р.. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження ВДВС Кам”янсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області від 29.12.2007 року (а.с.10) виконавче провадження закрито в зв'язку з повною виплатою [PERSON] стягнень збитків втраченого заробітку у сумі 122,50 грн. щомісячно до чергового обстеження МСЕК 01.10.2007 року. Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, майнова шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що заподіяла шкоду - власником джерела підвищеної небезпеки. Відповідно ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Відповідно до ч.2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України “Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ” від 27.03.1992р. п.22 відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я складається з щомісячних платежів, що підлягають виплаті до визначеного висновком медичної експертизи строку наступного огляду або довічно. Відповідно до ч.3 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної в зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Відповідно до ч.4 ст. 1195 ЦК України договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. У відповідності з довідкою до акту огляду МСЕК №079612 від 11.09.2007р., [PERSON] залишена третя група інвалідності, інвалідність встановлена до 01.10.2008 року (а.с.17). Тому суд вважає, що вимоги позивача [PERSON], щодо відшкодування збитку втраченого ним доходів з відповідача внаслідок залишення йому 3-й групи інвалідності за період з 01.10.2007 року по 01.03.2008 року включно у сумі 843,50 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимоги позивача [PERSON], щодо стягнення на його користь втраченого заробітку внаслідок залишення йому 3-й групи інвалідності, також підлягають задоволенню, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] збитки втраченого заробітку за період з 01.03.2008 року по 01.04.2008 року в сумі 180,25грн. щомісячно виходячи з наступного розрахунку: З 01.01.2008р. в Україні встановлена мінімальна заробітна плата - 515 грн., згідно до Закону України № 107-VІ “ Про державний бюджет України на 2008 рік” 1). 515 грн. х 35% = 180 грн. 25 коп. Вимоги позивача [PERSON], щодо стягнення на його користь в майбутньому втраченого заробітку внаслідок залишення йому 3-й групи інвалідності , також підлягають задоволенню, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON] збитки втраченого заробітку у сумі 183,75грн. щомісячно з 01.04.2008р. до чергового обстеження МСЕК або до зміни розміру мінімальної заробітної плати у сумі 183 грн. 75 коп. виходячи з наступного розрахунку: З 01.04.2008р. в Україні встановлена мінімальна заробітна плата - 525 грн., згідно до Закону України № 107-VІ “ Про державний бюджет України на 2008 рік” 1). 525 грн. х 35% = 183 грн. 75 коп. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 (тридцять) грн., а також понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 1200 грн., а всього на загальну суму 1281 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі1281 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved