overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бубнівсько-Слобідської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], яку він прийняв шляхом спільного проживання з спадкоємицею в спадковому будинку до дня її смерті і по даний час. При житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, тобто не одержала свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і наполягав на його задоволенні, тобто на визнанні за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування - сільська Рада с. Бубнівська Слобідка не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? з даних свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 16; ? з даних свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON]; ? з даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданий Золотоніським ЧООБТІ 09.09.1994 року та довідки, виданої виконкомом Бубнівсько-Слобідської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області від № 340 від 11.12.2007 року, з яких вбачається, що за [PERSON], яка померла [INFO] року рахується житловий будинок, який розташований [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Зорівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], яку він прийняв в установленому законом порядку. При житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, тобто не одержала свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і наполягав на його задоволенні, тобто на визнанні за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування - сільська Рада с. Зорівка не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? з даних свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 7; ? з даних свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON]; ? з даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданий Золотоніським ЧООБТІ 05.01.2008 року та довідки, виданої виконкомом Зорівської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області від № 540 від 27.11.2007 року, з яких вбачається, що за [PERSON], яка померла [INFO] року рахується житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], яку він прийняв в установленому законом порядку. При житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, тобто не одержала свідоцтво про право власності на жилий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і наполягав на його задоволенні, тобто на визнанні за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування - сільська Рада с. Піщана не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? з даних свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 45; ? з даних свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON]; ? з даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданий Золотоніським ЧООБТІ 09.09.2004 року та довідки, виданої виконкомом Піщанської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області від № 10 від 09.01.2008 року, з яких вбачається, що за [PERSON], яка померла [INFO] року рахується житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування, підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд вважає, що визнання права власності в порядку спадкування повинно проводитися шляхом визнання права власності за померлою особою-спадкодавцем, а в порядку спадкування, за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, чи якимось іншим чином має право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Вказавши, 12 червня 1976 року її мати [PERSON][INFO]зареєструвала шлюб з [PERSON][INFO]. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище «Михайлова».[INFO]у віці 79 років [PERSON]померла не залишивши заповіту. Її чоловік [PERSON]без будь-яких умов та застережень прийняв спадщину своєї дружини, а її матері, продовжуючи проживати у вказаному будинку, вступивши тим самим в його володіння.[INFO]не залишивши заповіту помер і її вітчим [PERSON]. Після смерті її матері та вітчима залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], грошових заощаджень та мотоциклу «Днєпр МТ10-36». На момент відкриття спадщини крім неї інших спадкоємців першої черги у [PERSON]та [PERSON] не було. На даний час, вона являючись єдиним спадкоємцем своєї матері та вітчима, практично повністю володіє спадковим майном, але звернувшись до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, представник відповідача з позовними вимогами згодний. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наданої Одноробівською Першою сільською радою Золочівського району Харківської області довідки вбачається, що [PERSON]. на день своєї смерті був прописаний та постійно проживав в [ADDRESS]. Спадкоємець [PERSON]. після смерті [PERSON]. фактично вступила в управління спадковим майном, зробила ремонт в будинку, заплатила страхові (комунальні) платежі, взяла особисті речі померлого. З наданих ксерокопій технічного паспорта на житловий будинок, технічного паспорта на мотоцикл, грошових рахунків вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований в сел.Одноробівка, Золочівського району, Харківської області, мотоцикл - “Днєпр МТ10-36” 1983 року випуску, та грошові заощадження в Золочівському відділенні ощадбанку. Згідно свідоцтва про смерть № 22 від 11 вересня 2004 року [PERSON]померла[INFO] Згідно свідоцтва № 12 від 1 червня 2007 року [PERSON]а помер[INFO] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON]. права власності на майно в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

[PERSON]. звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS]. Вказавши, що йому, на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями. З метою поліпшення житлових умов протягом 1977-1983 років, господарським способом без рішення виконкому та без оформлення технічної документації було побудовано тамбур “а1” розміром 1.10х1.80 м., льох «Г» площею 10,4 м.кв., літню кухню «Б» розміром 4.85х6.10 м, сарай «Д» розміром 3.0х8.45 м, сарай «Е» розміром 1.80х2.20 м, веранду «б» розміром 2.10х5.0 м, літню баню «Ж» розміром 1.20х1.30 м, вбиральню «З» розміром 1.20х1.30 м, а також переобладнано нежитлове приміщення 1-5 в житлове із збільшенням житлової площі на 8,8 м.кв. Згідно акта обстеження, складеного 06.12.2007 року спеціалістами КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району», вищевказані будівлі вважаються самочинно побудованими. В судовому засіданні позивач позов підтримав, представник відповідача за дорученням позов визнав повністю, пояснивши, що всі самочинні споруди знаходяться в межах кордонів присадибної ділянки позивача. Будь-яких порушень прав та інтересів сусідів у зв'язку з самочинним будівництвом немає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 5 квітня 1973 року [PERSON]. належить на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Як вбачається з технічної документації самочинно збудованим майном користувалися більше 20 років і вони відповідають будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам і можуть бути узаконені згідно закону. Згідно наданої заяви [PERSON], який являється сусідом [PERSON]., самочинно збудовані будівлі знаходяться на земельній ділянці позивача і його права як сусіда не порушені. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

[PERSON]., [PERSON]. звернулися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване по[ADDRESS]. Вказавши, що їм, на праві сумісної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями. З метою поліпшення житлових та побутових умов в 190 році, господарським способом без рішення виконкому та без оформлення технічної документації було побудовано прибудову “а2” розміром 2.58х7.25 м., тамбур «а3» розміром 1.77х1.88 м., гараж «Е» розміром 4.0х5.30 м, сарай «Ж» розміром 2.20х3.10 м, сарай «З» розміром 3.20х3.70 м, сарай «И» розміром 1.50х2.60 м. Згідно акта обстеження, складеного 28.12.2007 року спеціалістами КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району», вищевказані будівлі вважаються самочинно побудованими. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, представник відповідача за дорученням позов визнав повністю, пояснивши, що всі самочинні споруди знаходяться в межах кордонів присадибної ділянки позивачів. Будь-яких порушень прав та інтересів сусідів у зв'язку з самочинним будівництвом немає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Згідно Свідоцтв про право на спадщину від 12 грудня 1987 року та 21 грудня 2007 року [PERSON]. та [PERSON]. належить на праві сумісної часткової власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Як вбачається з технічної документації самочинно збудованим майном користувалися більше 10 років і вони відповідають будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам і можуть бути узаконені згідно закону. Згідно наданої заяви [PERSON] який являється сусідом [PERSON]. та [PERSON]., самочинно збудовані будівлі знаходяться на земельній ділянці позивачів і його права як сусіда не порушені. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі , який було розірвано 07.10.1992року, мають сина [PERSON] , [INFO], на якого відповідач виплачував аліменти до повноліття. Син навчається на 5курсі Східноукраїнського університету на денному відділенні до 01.07.2008року, потребує матеріальну допомогу від батька, який добровільно її не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі &frac14; частини до закінчення сином навчання . Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, платити аліменти на утримання сина не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 ЦК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO]. Відповідач працює і отримує заробітну плату. Відповідно до ст.. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 199 СК України підстави для стягнення аліментів на утримання сина до закінчення ним навчання. . На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 199,200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24.07.1975 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанська Луганської області, актовій запис №711 , посилаючись на ті обставини, що подружні відносини було припинено в листопаді 2005 року через те, що відповідач зловживав спиртними напоями. На примирення вона не згодна , судові витрати оплатить сама . Позивачка у попереднє судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, на примирення не згодна . Відповідач у попередньє судовое засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24.07.1975 року, неповнолітніх дітей немають. Подружні відносини було припинені у листопаді 2005 року із-за вживання спиртних напоїв відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 01.07.2006 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовій запис №287 , посилаючись на ті обставини, що подружні відносини було припинено в вересні 2006 року через те, що перебуваючи з ним у шлюбі народила дитину від іншого чоловіка, що підтверджено рішенням Лисичанського міського суду про оспорювання батьківства. На примирення він не згоден , судові витрати оплатить сам . Відповідачка у попередньому судовому засіданні, позов визнала, на примиренні не наполягає, судові витрати просила покалсти на позивача. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.07.2006 року, неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини було припинені у вересні 2006 року із-за непристойної поведінки відповідачки. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідачки про припинення стягнення з нього аліментів на утримання дитини,посилаючись на те, що рішенням Лисичанського міського суду від 16.05.2007 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO]. Рішенням Лисичанського міського суду про оспорювання батьківства від 04.12.2007 року позов задоволено. На підставі цього рішення Лисичанським відділом РАЦС до актового записку про народження № 130 від 16.02.2007 року складеного на [PERSON], внесені зміни: в графі прізвище, ім»я та по-батькові, дата народження та громадянство його як батька - виключені. Оскільки він не є батьком дитини, яка народилась у відповідачки, просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] [INFO]. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти припинення стягнення аліментів з позивача на утримання дочки [PERSON] [INFO]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно рішення Лисичанського міського суду від 16.05.2007 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання [PERSON] [INFO]. Рішенням Лисичанського міського суду від 04.12.2007 року виключено з актового записку про народження [PERSON] [INFO] від 16.02.2007 року за № 130 у графі «відомості про батька» відомості про [PERSON] [INFO], як про батька дитини, які були записані зі слів матері. Тому суд вважає, що в теперішній час відсутні підстави для стягнення з позивача аліментів на утримання дитини передбачені ст. 180 СК України. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 180 СК України підстави для припинення стягнення аліментів з позивача на утримання [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 СК України,

Outcome: approved