overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

КЖЕП № 26 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми. Позивач у позові та представник позивача у судовому засіданні посилається на те, що відповідачі, мешкаючи за адресою [ADDRESS], з січня 2001 року по грудень 2007 року оплату за надані послуги не здійснювали, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1747 грн. 26 коп.. Невиконанням своїх зобов'язань відповідачі завдали позивачу шкоди. Представник позивача просив суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості на користь КЖЕП № 26. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлені згідно правил ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою [ADDRESS]. Відповідачі необхідні платежі на користь КЖЕП № 26 не здійснювали з січня 2001 року по грудень 2007 року. Заборгованість по оплаті за утримання будинку та при будинкової території склала 1747 грн. 26 коп.. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідачів, розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до “Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

КЖЕП № 26 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми. Позивач у позові та представник позивача у судовому засіданні посилається на те, що відповідачі, мешкаючи за адресою [ADDRESS], з листопада 1997 року по грудень 2007 року оплату за надані послуги не здійснювали, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1712 грн. 57 коп.. Невиконанням своїх зобов'язань відповідачі завдали позивачу шкоди. Представник позивача просив суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості на користь КЖЕП № 26. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлені згідно правил ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою [ADDRESS]. Відповідачі необхідні платежі на користь КЖЕП № 26 не здійснювали з листопада 1997 року по грудень 2007 року. Заборгованість по оплаті за утримання будинку та при будинкової території склала 1712 грн. 50 коп.. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідачів, розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до “Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

31.03.2008 року ВАТ “АК Вінницяобленерго” в особі СО «Немирівські ЕМ» звернулись до суду із позовною заявою до [PERSON]., мотивуючи тим, що СО «Немирівськими ЕМ» проведено перевірку, в процесі якої встановлено, що [PERSON]. використовувала електроенергію шляхом самовільного приєднання дротів навантаження до мережі без обліку, що підтверджується відповідним актом. Згідно рішення Комісії СО «Немирівські ЕМ» з розгляду актів про порушення 24.03.2008 року зроблено нарахування суми збитків у розмірі 4193,98 грн. В добровільному порядку [PERSON]. завдані збитки не відшкодувала, тому Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія Вінницяобленерго» в особі СО «Немирівські ЕМ» звернулися до суду із даною позовною заявою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просить суд задоволити позов частково, оскільки у неї важке матеріальне становище, вона не працює та часто хворіє. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що вина відповідачки підтверджується актом № 014695 від 23.03.2008 року ( а.с. 4 ) та сума боргу складає 4193,98 грн., що підтверджується розрахунком збитків ( а.с. 6), однак враховуючи, що відповідачка перебуває у важкому матеріальному становищі, часто хворіє та потребує коштів на лікування, близько трьох років не працює, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Сокілецької сільської ради № 268 від 08.04.2008 року ( а.с. 24), тому позов слід задовольнити частково в сумі 500 гривень; в решті позову - відмовити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

07 грудня 2007 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] із позовом (а.с. 2-3 )про розірвання шлюбу з [PERSON]. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадського стану виконкому м. Іллічівська Одеської області (актовий запис № 176), що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 6). Шлюб у позивача та відповідача - перший, що підтверджується поясненнями сторін. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] ([INFO]). Майнових спорів між подружжям не має. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вживши заходи щодо примирення подружжя, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON]звернулась з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по даній справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2004 року, актовий запис №20, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]народження. Шлюб розриває вперше. Посилаючись на те, що з відповідачем часто виникали сварки та непорозуміння, які призвели до взаємної неприязні, крім того більше року з відповідачем проживають окремо, сім»я розпалась остаточно, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Відповідно до норм ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони в даній справі перебувають в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області шлюбі з 30 квітня 2004 року, актовий запис №20, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]народження. Подружнє життя сторін не склалося у зв»язку з тим, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до взаємної неприязні, більше року сторони проживають окремо; жоден із подружжя на примирення не згоден і не вважає його за можливе, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам сторін і їх дитини, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. На думку суду, витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору 8 грн.50 коп. та 7 грн. 50 коп. витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Милорадівської сільської ради, Полтавської області, в якій просить визнати за ним право власності на &frac12; частину нерухомого майна, а саме: жилий будинок «А1», літня кухня «Б», сарай «В», огорожа № 1-2, що розташоване за адресою: [ADDRESS] обґрунтовуючи позов тим, що є спадкоємцем за законом вказаного майна. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і пояснив, що він являвся сином [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача - Милорадівської сільської ради, Полтавської області в судове засідання не з'явився направивши заяву в якій просить в зв'язку з виробничою зайнятістю розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник ІІІ особи - державний нотаріус Котелевського району, Полтавської області, в судове засідання не з'явився, направивши заяву в якій просить справу розглянути без його участі проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 - КЕ № [NUMBER], виданого Милорадівської сільською радою, Котелевського району, Полтавської області 05 квітня 2007 року, в тім що [PERSON]померла [INFO]. Те, що спадкодавиця [PERSON]на законних підставах володіла житловим будинком за адресою [ADDRESS] підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Милорадівської сільської ради, Котелевського району, Полтавської області та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 06 березня 2008 року КП Полтавським Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Відповідно до ст. 332 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. [PERSON]відмову від прийняття спадщини не заявляв.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що він проживає [ADDRESS]. [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав в с. Мелехи Чорнухинського району Полтавської області і мав земельну частку (пай), розміром 2,5 га, яка знаходиться на території Мелехівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. На даний час виникла необхідність оформлення спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON]. В зв'язку з тим, що він пропустив встановлений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини, просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку оформлення документів для прийняття спадщини на спадкове майно та визначити йому додатковий строк терміном до шести місяців, а також розглянути дану справу його участі. Суд, дослідивши доводи заявника та докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] проживає [ADDRESS] і являється спадкоємцем майна померлого батька [PERSON]. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд може визначити додатковий термін, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Прокурор посилається, що 28.01.08р. у господарстві відповідача [PERSON] було виявлено накид на ввід лінії електропередач ПЛ-0,4 квт. для безоблікового використання електроенергії. Про що тоді ж складено відповідний акт. І на засіданні комісії нараховано збитки за 182 доби згідно Методики їх нарахування, на суму 1170,44 грв. Однак відповідач по даний час збитки не відшкодував. Прокурор просить стягнути з [PERSON] цю суму і судові витрати по справі. У судовому засіданні позивачі Омелянчук А.В. і Гайдашук В.М. позов підтримали. Гайдашук В.М. пояснив, що порушення безоблікового споживання електроенергії допущено шляхом накиду на ввід. Відповідач [PERSON] з позовом погодився і пояснив, що у будинку пропало світло і він зробив накид на лінію електропередачі. Що було виявлено працівниками філії. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями... юридичній особі... відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 28.01.08року відповідач у своєму господарстві зробив накид на лінію електропередач ПЛ-0,4 квт. Що було виявлено і складено відповідний акт № 020193. А 29.01.08р. на засіданні комісії з розгляду цього акта нараховано збитки за 182 доби згідно Методики обчислення розміру відшкодування збитків... на суму 1170,44 грв. Позов відповідачем визнається повністю. Доказами є: акт № 020193 від 28.01.08р. і протокол засідання комісії від 29.01.08р. про нарахування збитків. Оскільки обставини справи сторонами визнаються то згідно зі ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. -2- Крім збитків з відповідача слід стягнути і судові витрати по справи ( на підставі ст.88 ЦПК України), а саме: 51 грв. судового збору та 30 грв. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Визнання позову не порушує прав і свобод відповідача і не суперечить Закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

3.04.2007 року між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” і [PERSON]укладено кредитний договір на 18 місяців зі сплатою 28% річних на 2611,83 грв., і тоді ж відповідачеві видано 25000 грв. А також перераховано 21,25 грв.у страхову компанію і 90 грв.58 коп. зараховано комісійний дохід від страхування. Строк дії договору з 3.04.07р. по 2.10.08року. Однак відповідач не погашав кредиту. За що нараховано пені 1790,85 грв. та 511,84 грв. заборгованості за відсотками. А всього - 3491 грв., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні пр-к позивача Сачик Г.К. позов підтримав і пояснив, що отриманий кредит не погашається у встановлені терміни. Згідно договору настають певні санкції. Відповідач [PERSON] з позовом погодився повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності зі ст. 1054,1050 ЦК України за кредитним договором банк... зобов”язується надати грошові кошти (кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики... то зобов”язаний сплатити неустойку... яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Судом встановлено, що між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль „ і [PERSON]укладено кредитний договір від 3.04.07р. № 013/1138/77/34807 на видачу споживчого кредиту у сумі 2611,83 грв. на 18 місяців зі сплатою 28% річних. Згідно цього договору -2- передбачено стягнення пені у розмірі 0,5% за кожний день порушення строку повернення кредиту у визначений сторонами термін. Позивачем, при цьому, сплачено страхову премію21,25 грв. і перераховано комісійний дохід 90,58 грв. Оскільки відповідачем договірні зобов”язання не виконувалися, то згідно умов договору йому нараховано:1188,31 грв. заборгованості по кредиту; 511,84 заборгованості по відсотках і 1790,85 грв.пені. Доказами є: вищезгаданий кредитний договір; копії касових ордерів на виплачені банком кошти і розрахунок заборгованості відповідача. Обставини справи сторонами визнані і, відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. А тому суд приймає визнання позову. Позивачем сплачено судові витрати по справі: 51грв.судового збору і 30 грв. за ІТЗ розгляду справи, які підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою, зацікавлена особа Управління Пенсійного Фонду України у Старовижівському районі Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, покликаючись на те, що в трудовій книжці, посвідченнях до медалей і орденських книжках по батькові її записано „[PERSON]” та „[PERSON]” тоді як в паспорті і свідоцтві про народження вона по батькові записана „[PERSON]”. Розбіжності в написанні її по батькові не дають можливості призначити їй виплату пенсії за особливі заслуги, оскільки вона народила 9-ро дітей. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав повністю з підстав викладених в ній. Представник зацікавленої особи Бащук Л.В. не заперечує проти встановлення факту належності заявнику трудової книжки та документів про нагороди, в яких неправильно записано її по батькові, та пояснила що в разі встановлення судом цього факту їй буде збільшений розмір пенсії. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню. Так, згідно з ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. З оглянутих в судовому засіданні трудової книжки, посвідчень до медалей -2- „ Медаль материнства” І - ступені і ІІ ступені, орденських книжок до орденів „Материн- ська слава” І- ступеня і ІІ ступеня вбачається, що в них по батькові вона записана „[PERSON]” та „[PERSON]”, а інші дані прізвище, ім'я, рік народження співпадають з даними свідоцтва про народження і паспорта. І як пояснили представники сторін ця розбіжність в написанні заявника по батькові пов'язана з ідентичністю імен [PERSON] - [PERSON] по словнику. Встановлення даного факту заявнику необхідне для призначення в більшому розмірі пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Прокурор Голопристанського району звернувся з позовом в інтересах держави в особі Голопристанської райдержадміністрації до [PERSON] та Добропільської сільської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. В судовому засіданні прокурор Кобзар А.І. позов підтримав і пояснив, що 10.04.2007 року Добропільська сільська рада уклала тимчасовий договір оренди земельної ділянки площею 15 га. строком на 1 рік для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з громадянином [PERSON]. Вказаний договір не відповідає вимогам ст.14, 18 Закону України »Про оренду землі», оскільки не містить істотних умов договору та не зареєстрований в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №2073 від 25.12.1998 року. Крім того, відповідно до перехідних положень Земельного кодексу України, а також ст.17 Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності, розпорядження землею за межами населеного пункту відноситься до компетенції місцевих державних адміністрацій. Тобто, сільська рада не мала права укладати такий договір. Враховуючи, що відповідно до ст.125 ЗК України, право користування земельною ділянкою виникає після одержання користувачем документа, що посвідчує право користування та відповідної державної реєстрації такого документа, прокурор просить винести рішення, яким зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Відповідач [PERSON] та представник сільської ради Черкашенко В.О. позовні вимоги визнали повністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки договір тимчасової оренди земельної ділянки, укладений 10.04.2007 року між Добропільською сільською радою Голопристанського району та [PERSON] не відповідає вимогам ст.ст.14, 18 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.83,84,125 Земельного кодексу України. Враховуючи вищенаведене. Відповідно до ст.212 ЗК України, самовільно зайнята земельна ділянка повинна бути повернута власнику землі.

Outcome: approved