Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-19 00:00:00

14 січня 2008р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Дочірне підприємство Державної холдингової компанії «Донбасшахтобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди, вказав, що віна перебував з відповідачем в трудових відносинах з 05.07.2007р. до 10.10.2007р. Відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, в результаті чого утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 2280,39 грн. Позивач зверталася до відповідача з проханням виплатити заборгованість по заробітній платні, але відповідач відмовив, мотивуючи тим, що у підприємства немає грошових коштів.Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2 280,39 грн., моральну шкоду в сумі 6000 грн. Представник відповідача Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Дочірне підприємство Державної холдингової компанії «Донбасшахтобуд» позовні вимоги визнала частково в частині заборгованості по заробітній платі, вказавши, що заборгованість по заробітній платі позивачу відбулася не з вини підприємства, з тяжкого фінансового положення підприємства, яке не до фінансується з бюджету. Заслухав пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з 05.07.2007р. до 10.10.2007р., працюючи прохідником підземним 5 розряду на дільниці № 1 ш.Стаханова Шахтобудівельного управління № 7 (а.с.7-9). Відповідно до довідок Шахтобудівельного управління № 7 Державного відкритого акціонерного товариства „Трест Красноармійськшахтобуд” Дочірне підприємство Державної холдингової компанії «Донбасшахтобуд» від 18.12.2007р. та від 20.03.2008р. у підприємства перед позивачем є заборгованість по заробітній платі за вересень 2007р. у сумі 1603,67 грн., за жовтень 2007р. у сумі 676,72 грн. а усього на загальну суму 2280,39 грн. (а.с.18,56). Ст. 115 КЗпП України та ст.24 Закону України „Про оплату праці” заробітна плата виплачується працівникам регулярно в дні роботи в строки, передбачені колективним договором , але не менш як два рази в місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів. Згідно ст.25 Закону України „Про оплату праці” забороняється яким чином обмежувати працівника вільно розпоряджуватися своєю заробітною платою. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення сум заборгованості по заробітній платі у сумі 2 280,39 грн. Відповідно до ст.60, 66, 143 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд приходить до висновку, доводи позивача про те, що вини відповідача у несвоєчасній виплаті заробітній платі немає у зв'язку з тяжким матеріальним становищем на підприємстві, є безпідставними . Суд вважає, що фінансове становище підприємства не може бути підставою для невиплати працівнику заробітної плати за виконану роботу. Судом не встановлено, що вини позивача у несвоєчасному отриманню сум у рахунок розрахунку при звільненні . Суд також вважає безпідставними доводи відповідача про те, що позивачем пропущено 3-х місячний строк для в звернення у суд в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду 3-х місячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права. Позивач звільнився з роботи 10.10.2007р., тримісячний термін звернення до суду закінчувався 10.01.2008р., позовну заяву позивач направив до суду 24.12.2007р., до суду вказана позовна заява надійшла 25.12.2007р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22), але у суді позовна заява позивача була зареєстрована 14.01.2007р. (а.с.2). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач в межах 3-місячного терміну звернувся до суду за захистом своїх прав. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження доказами заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу результаті неправомірних дій відповідача .В судовому засіданні встановлено, що відповідач на момент звільнення не провів остаточний розрахунок з позивачем та до моменту розгляду справи не виплатив позивачу заробітну плату за фактично відпрацьований час, що негативно відобразилося на звичному позивачеві образі життя, вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого побуту. Тому, відповідач повинен сплатити позивачу заподіяну неправомірними діями моральну шкоду. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням характеру заподіяної шкоди позивачу, ступені фізичних та душевних страждань позивача, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів справедливості, розумності та достатності, передбачених ст. 23 ЦК України. З урахуванням подовженості душевних страждань позивача, суд вважає, що справедливим та достатнім відшкодуванням моральної шкоди позивачу буде грошова сума у розмірі 300 грн, яку відповідач повинен сплатити позивачу. Відповідно до ст.84, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 59,50 грн. з розрахунку 51 грн. (судовий збір за матеріальні вимоги ) + 8,50 грн. (судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди) = 59,50 грн. та збір за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Outcome: approved