overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що 01.09.1995 року вона розірвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Відповідач раніше до досягнення сином повноліття сплачував аліменти на його утримання. В даний час син досяг повноліття, але він навчається в Одеській національній академії зв'язку ім. О.С.Попова, а оскільки Віталій повністю знаходиться на утриманні матері і позивачці самій важко забезпечувати сина, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів до закінчення навчання сином. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав згоден сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним 23-років. Вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією свідоцтва про народження [NUMBER](а.с.3) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. З копії постанови за № 2а-37/95р. від 31.08.1995 року (а.с.2) вбачається, що з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 25% неоподаткованого мінімуму доходу громадян, до 15.12.2007 року. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4) видно, що 01.09.1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідки №2733 від 21.11.2007 р., виданої виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради (а.с.8), [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. З довідки №07/362 від 12.11.2007 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання Одеської національної академії зв'язку ім. О.С.Попова. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син. Продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 12 грудня 2007 року. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] мають бути стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним 23 -річного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 17.09.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №52. Даний шлюб для сторін первинний, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON] ,[INFO]. Хоча сторони проживають за однією адресою, однак не підтримують шлюбних відносин, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим[PERSON] просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить винести рішення в попередньому судовому засіданні без її присутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність в попередньому судовому засіданні, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що 17.09.1995 року був укладений шлюб між [PERSON] 1973 року народження, та [PERSON], 1976 року народження, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за №52 . (а.с.6). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони стали нетерпимими один до одного, мають різні погляди на життя, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та визначення місця проживання малолітньої дитини за її адресою, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 1997 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на виховання дитини,вони не сходяться характерами, і це в свою чергу призвело до того, що вони втратили почуття любові і поваги один до одного. Відповідач має важкий, мінливий, запальний, різкий характер, що в свою чергу не може не відображатись на вихованні малолітньої дитини. Такі обставини призвели до постійної нервової напруги як у позивача, так і у дитини. Фактичні шлюбні відносин між сторонами припинено з травня 2006 року, спільне господарство з того ж самого часу не ведеться, вони не проживають разом. Як їй стало відомо, приблизно з зими 2007 року відповідач зустрічається з іншою жінкою. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини. Майнових спорів між ними немає. Дитина проживає разом з позивачем. У попередньому судовому засiданнi позивач свої позовнi вимоги пiдтримала, підтвердила обставини, викладені в позові, вказала, що шлюб у обох перший, на примирення не згодна, майнових спорів немає. Дитина проживає разом з нею, для дочки створені відмінні умови. Вiдповiдач у попередньому судовому засiданнi позовнi вимоги визнав, пiдтвердив пояснення позивача, також пояснив, що на примирення не згоден.Вказав, що позивач з дитиною проживають в однокімнатній квартирі, є куточок для ігор, щодо виховання дитини до позивача не має ніяких претензій. Представник 3-ої особи проти задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання матері не заперечувала. Суд вважає, що слiд прийняти визнання позову, позовнi вимоги позивача задовольнити, оскiльки сторони перебувають в зареєстрованому шлюбi, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, на виховання дитини. Фактичні шлюбні відносин між сторонами припинено з травня 2006 року, спільне господарство з того ж самого часу не ведеться, вони не проживають разом. Відповідач зустрічається з іншою жінкою. При з'ясованих обставинах збереження сім'ї суд вважає недоцільним. Дочка проживає з матір»ю. За її місцем проживання створені належні умови для виховання та розвитку дитини. Відповідач та представник 3-ої особи також не заперечують проти визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері. На підставі ст.110,112,160,161 СК України позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1993 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], спiльне життя не склалося через рiзнi характери та погляди на життя.Останнім часом проживають окремо один він одного , сімейно-шлюбні стосунки не підтримують. Примирення між ними неможливе. Витрати, пов”язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС, позивач просить покласти на нього. У судовому засiданнi позивач позовнi вимоги пiдтримав, пiдтвердив обставини, викладенi в позовi, а також вказав, що вони з дружиною спільно не проживають приблизно років 8, такий же період не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні стосунки. Матеріальна допомога на дочку ним надається. Шлюб у нього повторний. Строк на примирення не може змінити ситуацію, що склалася між ним та відповідачем. Вiдповiдач у судове засiдання не з”явилася. У своїй письмовій заяві від 15.01.08р. просить розглядати справу у її відсутність, вказує, що з позовом згодна, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбi, мають вiд шлюбу дочку [PERSON], [INFO], спiльне життя не склалося через рiзнi характери та погляди на життя , приблизно 8 років вони проживають окремо, такий же період шлюбних вiдносин не підтримують та не ведуть спільне господарство, у кожного своє життя. Позивач на примирення не згоден. На утримання дочки він надає матеріальну допомогу . Майнових спорiв мiж сторонами немає. При з'ясованих обставинах збереження сім'ї суд вважає недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

[PERSON] і [PERSON]. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2003року. Мають сина [PERSON], [INFO] Протягом останніх шести місяців разом не проживають. Кожен має окрему сім'ю. Дитина залишилася з позивачкою. Остання просить стягнути аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача і відшкодувати їй судові витрати по справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надавав. Відповідач [PERSON]. проти позову у частині стягнення аліментів не заперечує, але не згідний на відшкодування судових витрат. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 180,181ч.3,182 ч.2,191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу... батька... Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку... Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З пояснень сторін встановлено судом, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2003 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають поокремо півроку. Дитина залишилася з позивачкою. Остання посилається, що відповідач добровільно не надає належної матеріальної допомоги на дитину і просить стягнути аліменти в розмірі &frac14; частки доходу відповідача. Проти цього відповідач -2- заперечень немає. Він працює водієм і отримує заробітну плату на рівні встановленої законом мінімальної зарплати. Здоровий. Як таких, боргових зобов'язань майже немає. Зі слів позивачки, додатково підробляє поїздками за кордон. Наведені обставини доводяться і письмовими доказами: копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про шлюб сторін; копією свідоцтва про народження дитини; довідками про склад сім'ї та дохід відповідача. З врахуванням викладеного суд вважає, що позов підставний бо перешкод, встановлених ст.182 СК України для даного позову не виявлено. Крім цього, позивачкою сплачено 50 грв. за надання юр допомоги адвоката (згідно квитанції), які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. Аналогічно підлягають стягненню і судові витрати у доход держави з відповідача, а саме: 51 грв. судового збору та 7,5 грв. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. До того ж, стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню згідно ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2001 року, від шлюбу дітей не мають. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Причиною цього стало те, що в період шлюбу між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, сторони між собою зв'язки не підтримують. Позивачка ствердила свої позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу. Поскільки відповідач проживає поза межами Золотоніського району, то він був допитаний Київським районним судом м. Полтава. Згідно протоколу судового засідання від 10.01.2008 року Київського райсуду м. Полтава відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, відповідач також наполягає на розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності тому, що не має можливості приїхати по виклику в суд. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, поскільки сторони на примирення не згідні, наполягають на розірвання шлюбу, спільно не проживають і відносини між собою не підтримують і збереження сім'ї в таких умовах неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

[PERSON] 8 січня 2008 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , оскільки пропустив його з поважних причин. В зв»язку з незнанням законодавства та відсутністю коштів для оплати послуг адвоката та судового збору. Відповідач позов визнав про що надав суду письмову заяву при цьому пояснив, що дійсно [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, який може прийняти спадкове майно [PERSON]. Виходячи з наведеного , суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визначенні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визначення відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалю рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено ,що [PERSON] померла [INFO] і цей факт стверджується свідоцтвом про смерть , у неї залишилося спадкове майно, яке повинен був успадкувати її син, але він [INFO] також помер і цей факт стверджується свідоцтвом про смерть . Його мати [PERSON], яка являється сестрою спадкодавця [PERSON] померла ще [INFO] і він остався єдиним спадкоємцем спадкового майна. Причини не прийняття спадщини в визначений час правового значення для справи не мають. У відповідності до ст.. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає що строк пропущено з поважних причин. Таким чином визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону , де порушує права , свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

В позовній заяві позивачі вказують,що відповідно до свідоцтва про право власності на житло вони та [PERSON]є власниками [ADDRESS] [INFO] [PERSON] помер,тому на його частку у цьому майні відкрилась спадщина. У встановлений законом строк вони звернулись у нотаріальну конторуАле у оформленні спадщини їм відмовили до визначення частки померлого у спільній сумісній власності. Тоиу просять встановити,що розмір часток усіх співвласників,в тому числі і померлого,становить 1\3 частину спільного майна. В судовому засіданні позивач [PERSON],вона ж і представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримала по наведених обставинах та дала аналогічні пояснення. Заслухавщи пояснення позивача [PERSON],дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з свідоцтва про право власності,виданого 21 листопада 1994 року Ківерцівською міською радою позивачі та [PERSON] є співвласниками [ADDRESS].Ця власність зареєстрована за ними в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації,Однак, частки співвласників у цьому майні не визначені. Свідоцтіом про смерть \а.с.5\ стверджується,що один з співвласників [PERSON] помер [INFO].Тому для оформлення спадщини необхідно визначити його частку. Відповідно до ст.370 ЦК України,у разі виділу чвстки з майна,що є у спільній сумісній власності,що вони є рівними для всіх співвласників,якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В даному випадку між учасниками спільної власності попередньої домовленості про розмір часток кожного-не було. Тому їх частки слід визначити в розмірі 1\3 частини квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує,що [INFO]помер його батько,[PERSON] Ще за свого життя ним був складений заповіт,що все його майно,яке йому належить на праві власності,він залишає йому,своєму сину,[PERSON]Зокрема,його батьку належала частка у приватизованій квартирі та грошоав заощадження. Позивач вказує,що після смерті батька не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк,оскільки перебував на роботі за межами свого постійного місця проживання. Спадкоємцем після смерті [PERSON],крім нього,є також його дружина [PERSON],відповідач по справі,яка не заперечує щодо надання йлму додаткового строку для прийняття спадщини. Просить визнати додатковий строк для подачі заяви у нотаріальну контору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав по наведених обставинах та дав аналогічні пояснення. Представник відповідача [PERSON] позов визнала та пояснила,,що її довірителька не заперечує,щодо надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини.На спадкове майно вона не преитендує. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи та зібрані докази,суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є спадкоємцем по закону та по заповіту після смерті батька [PERSON],який помер [INFO] Судом встановлено,що у встановлений законом термін позивач не подав заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.Однак,інший спадкоємець цього майна,відповідач по справі не заперечує щодо оформлення спадщини на [PERSON] Тому,суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

В січні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Степанівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом. Позивачка не звернулась до державної нотаріальної контори, в установлений законом шестимісячний строк, з заявою про прийняття спадщини, у зв”язку з тим, що вона не знала чинного законодавства, важко перенесла смерть матері, тому пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Просить встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Степанівської сільської ради - в судове засідання не з”явився, але до суду надійшла заява, в якій сільська рада погоджується з позовними вимогами і просить справу розглянути у відсутність їхнього представника. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом. [INFO] померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із грошових вкладів на ощадних книжках, що належали спадкодавцю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, яка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, по тій причині, що їй не були відомі вимоги чинного законодавства, суд вважає що за таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

В січні 2008 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Степанівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом. Позивачка не звернулась до державної нотаріальної контори, в установлений законом шестимісячний строк, з заявою про прийняття спадщини, у зв”язку з тим, що вона не знала чинного законодавства, важко перенесла смерть матері, тому пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Просить встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Степанівської сільської ради - в судове засідання не з”явився, але до суду надійшла заява, в якій сільська рада погоджується з позовними вимогами і просить справу розглянути у відсутність їхнього представника. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом. [INFO] померла її мати [PERSON]після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із грошових вкладів на ощадних книжках, що належали спадкодавцю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, яка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, по тій причині, що їй не були відомі вимоги чинного законодавства, суд вважає що за таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

25 грудня 2007 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Обґрунтував позовні вимоги тим, що його мати - [PERSON]була власником садиби, розташованої [ADDRESS]на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га, до складу якої входять житловий будинок і господарські будівлі. [INFO]року [PERSON]. померла. Спадкоємцем її майна за заповітом є він, інших спадкоємців немає. В зв'язку з оформленням спадщини він звернувся до КП "КМБТІ" з проханням надати витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про його вартість, але йому було в цьому відмовлено, так як відповідач не визнає за померлою права власності на побудовані приміщення, вважаючи їх самочинним будівництвом. Позивач прохав суд визнати за [PERSON]. право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок літ. "А", сарай-літню кухню літ. "Б,б", погріб літ. "В", літню кухню літ. "Г", вбиральню літ. "Д", колодязь літ. "к" та зобов'язати відповідача провести реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримував, прохав задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Представники відповідачів - КП "КМБТІ", Глобинської РДА, Манжеліївської сільської ради, представники ІІІ осіб - Глобинської держнотконтори, відділу земельних ресурсів у Глобинському районі в судове засідання не з'явилися. Були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, у взаємному зв'язку, встановив наступне. Рішенням виконкому Манжеліївської сільської ради від 12.12.2007 року № 90 погоджено можливість визнання права власності на самочинно збудовані будівлі за [PERSON]. Зазначено, що нерухоме майно збудоване на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. З висновку відділу містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації вбачається, що будівництво [ADDRESS]проведено без істотних порушень діючих будівельних норм та правил, але без належного дозволу. Самочинне будівництво може бути узаконене. Відповідно до свідоцтва про смерть І-КЕ [NUMBER][PERSON]померла [INFO]року. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В зв'язку зі смертю [PERSON]. [INFO] право цієї вимоги перейшло до спадкоємця за заповітом - позивача по справі. Визнання права власності на самочинне будівництво за померлою [PERSON]. не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача правомірні і підлягають задоволенню.

Outcome: approved