Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-26 00:00:00

11 січня 2008 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 28 серпня 1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утримання. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач змінені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття, визнав повністю, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу [NUMBER], виданим виконкомом Самійлівської сільської ради Новоазовського району Донецької області 28 серпня 1999 року, актовий запис № 5. Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області 06 листопада 2000 року, актовий запис № 673, [PERSON] народився [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої ЖБК «8 березня» 29 листопада 2007 року, [PERSON], 2000 року народження, проживає разом з матір ю, [PERSON], [ADDRESS]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно довідки ВАТ «МК «Азовсталь» № 022/1783 від 26 лютого 2008 року, [PERSON] працює у конверторному цеху ВАТ МК 2Азовсталь», його середньомісячний заробіток за останній рік роботи складає 2564 гривень 62 копійки. Таким чином, визнання відповідачем пред′явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved