overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу в 2003 році відповідач вибув до м. Полтави, де і проживає до цього часу. Оскільки в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] та зобов'язати відділ ГІРФО Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві, і просила позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив; представники відділу ГІРФО Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не з'явилися, попередньо надавши суду заяву, в якій не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задовлення позову з таких підстав. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 17.02.98 [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS](а.с.16). Як пояснили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], після розірвання шлюбу [PERSON] протягом останніх 4-х років за вказаною адресою не проживає і не з'являються; ніяких перешкод щодо нього у користуванні житлом з боку позивача не було. За таких обставин відповідач, згідно статті 72 ЖК України, втратив право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад 6 місяців. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому на те, що 10.09.1988 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Терешківської сільської ради Полтавського району, актовий запис № 23 05.05. Від даного мають повнолітнього сина. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили 20.09.07 року по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. На даний час проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Майновий спір відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила його задовольнити, поклавши всі витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, на відповідача. Відповідач позов визнав повністю, та просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони 10.09.1988 року зареєстрували шлюб у виконкомі Терешківської сільської ради Полтавського району, актовий запис № 23 05.05(а.с.5). Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою [PERSON] 25 липня 1999 року у виконкомі Лівинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №03. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує повністю, просить винести рішення про розірвання шлюбу, справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 25 липня 1999 року, довідка Нелиповецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №1034 від 5.03.2008 року, копія паспорта. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 25 липня 1999 року у виконкомі Лівинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за №03 та спільно подружнім життям проживали до 2005 року. Сторони тривалий час спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача, оскільки в позові позивач не просив стягнути дані витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позов не визнала повністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свій позов та пояснив, що вони з відповідачкою уклали шлюб 02 березня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області та спільно подружнім життям проживали до грудня 2007 року. В даний час вони спільно не проживають. Від шлюбу в них спільних дітей немає. Позивач просить шлюб розірвати з тих підстав, що сімейне життя не склалося через втрату взаєморозуміння між ним та відповідачкою, а також тому, що він проживає з іншою жінкою. Всі витрати по справі він залишає за собою. Відповідачка [PERSON] пояснила, що вона з позивачем не бажає розлучатися і хоче зберегти сім'ю, але примирення, напевно, неможливе. Позивач [PERSON], як свідок пояснив, суду, що в нього з відповідачкою виникали часто непорозуміння з приводу його роботи. В них відсутнє взаєморозуміння. На даний час він проживає з іншою жінкою. Тому шлюб необхідно розірвати. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 07 лютого 2008 року, пропозиція [PERSON] про розірвання шлюбу в відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 02 березня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблений актовий запис за №09 та спільно подружнім життям проживали до грудня 2007 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння. Позивач в даний час проживає з іншою жінкою. Шлюб у сторін перший. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що судові витрати та витрати по сплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС слід покласти на позивача. При цьому суд враховує думку позивача з цього питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на прізвище [PERSON] належить йому, так як відповідно до свідоцтва про народження його прізвище [PERSON]. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначила, що її чоловік згідно з свідоцтвом про народження [PERSON]. 26 грудня 2005 року він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, де вказано його прізвище [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] . В даний час їй необхідно встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку для оформлення спадщини після смерті чоловіка, з яким уклала шлюб 26 квітня 1969 року. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Заінтересована особа, представник управління земельних ресурсів у Ратнівському районі Волинської області пояснив, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на прізвище [PERSON], так як на дане прізвище він внесений у списки громадян , яким відводяться в натурі ( на місцевості) земельні ділянки в розмірі частки ( паю) для ведення особистого селянського господарства відповідно до розпорядження № 118 від 17 травня 2005 року голови Ратнівської районної адміністрації. Не заперечує встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], який виданий на прізвище [PERSON]. Заслухавши представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу правовстановлюючих документів особі, якої прізвище, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народженні Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] народився [INFO]. Довідкою Кортеліської сільської ради підтверджено, що в с. Кортеліси Ратнівського району Волинської області проживав [PERSON] [INFO] народження . Згідно довідки управління земельних ресурсів у Ратнівському районі воно не уповноважено вносити зміни в державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видано 19 березня 2008 року відділом Ратнівського районного управління юстиції Волинської області [PERSON] помер [INFO]. Отже, на основі аналізу доказів в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог і їх задоволенні в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом і просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за користування послугами по утриманню квартири, прибудинкової території та холодну воду в сумі 293,63 грн. Відповідачі неодноразово викликалися до суду, але в суд так і не з'явились, про час розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, своїх заперечень не надали. Представник позивача наполягає на розгляді справи у відсутності відповідачів. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, та оголосив згідно ст.224 ЦПК України заочний розгляд справи. Представник позивача позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що в період з 01.12.2004 року по 30.11.2007 року відповідачі користувалися холодною водою, послугами по утриманню квартири та прибудинкової території на загальну суму 1130,64 грн. Відповідачі сплатили 837,01 грн. Тому виникла тривала заборгованість в розмірі 293,63 грн, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в розмірі 51,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS]. Квартира приватизована. Відповідачі дійсно є споживачами послуг позивача. Встановлено також, що за період з 01.12.2004 року по 30.11.2007 року відповідачам було поставлено холодної води, надано послуг по утриманню квартири та прибудинкової території на загальну суму 1130,64 грн. Відповідачі сплатили 837,01 грн. Заборгованість становить 293,63 грн. Сума заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунком, тарифами по сплаті за комунальні послуги, а також попередженням про необхідність сплати боргу відповідачкою в добровільному порядку. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобов”язань по сплаті наданих послуг, та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов”язання та наслідків, які виникають при неналежній відмові. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов”язання, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON], у якому просять визначити їм в спільній сумісній власності по 1/3 частині квартири [ADDRESS]. Позов обґрунтовують тим, що на підставі свідоцтва про право власності в рівних частках по 1/3 [PERSON], її неповнолітньому сину [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Однак в свідоцтві про право власності вказано, що квартира знаходиться у спільній сумісній власності, частки співвласників не визначені, внаслідок чого позивачі не можуть реалізувати свої права як власників квартири. В судовому засіданні позивачка [PERSON], що діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON]., позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 25.03.1996 року, зареєстрованого в Маріупольському БТІ, реєстр № 39822, на праві приватної спільної сумісної власності в рівних частках по 1/3 [PERSON], її неповнолітньому сину [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. За змістом ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Розмір часток між [PERSON],[PERSON] та [PERSON] не визначений. Спірна квартира в 1996 році приватизована на рівних правах наймачів державного житла, отже відповідно до ст.370 ЦК України у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності повинні бути рівними, тому суд вважає, що сторонам слід виділити в спільній сумісній власності по 1/3 частці квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивач КП «Красноармійськтепломережа» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якого пояснив, що відповідачка проживає в квартирі, розташованій [ADDRESS]. У відповідності з вимогами ст.815 ЦК України, ст.64 ЖК України відповідачка користується опаленням, і зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги згідно зі ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, п.п.1 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року. В порушення чинного законодавства оплата відповідачкою не здійснювалась, тому за період з 01.04.1999 року по 01.01.2008 року заборгованість за надані послуги по забезпеченню теплової енергії складає 3593,87 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь. Він також просить стягнути на свою користь судові витрати, сплачені ним при подачі позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в обсязі заявленого позову. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала частково, лише в межах позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає [ADDRESS] (а.с.4). На ім'я [PERSON] відкрито особистий рахунок №432 (а.с.5). Згідно вимог ст.815 ЦК України, ст.64 ЖК України відповідачка користується опаленням, тому повинна своєчасно вносити плату за надані позивачем послуги. Згідно копії особистого рахунку відповідачці за період з 01.04.1999 року по 01.01.2008 року КП «Красноармійськтепломережа» надано послуг по забезпеченню теплової енергії в розмірі 3593,87 гривень, яку остання відмовляється сплатити добровільно і яка підлягає стягненню в судовому порядку (а.с.6). Згідно ст.257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності пред`явлення вимог про стягнення заборгованості. До суду позивач звернувся в березні 2008 року, тому до сплати треба брати суму заборгованості, яка утворилася з березня 2005 року. За такими обставинами з суми боргу треба виключити 2070,94 гривень та стягнути з відповідача 1522,93 гривень. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51 гривні та на користь КП «Красноармійськтепломережа» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, сплачені позивачем при подачі позовної заяви (а.с.2, 7). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів, в обґрунтування заявлених вимог пояснивши, що з відповідачем по справі перебуває в юридичному шлюбі, зареєстрованому 12.08.2000 року Олександрівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо одне від одного. Відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча працює і має таку можливість. Вона не працює, займається вихованням дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому 12.08.2000 року Олександрівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом №17 юридичному шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.5,7). На даний час сторони проживають окремо. Відповідач працює, має постійний заробіток, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачці одній утримувати дитину тяжко, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, але тому, що він від цього обов'язку ухиляється, з нього необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, що не суперечить чинному законодавству. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів, в обґрунтування заявлених вимог пояснивши, що з відповідачем по справі перебувала в юридичному шлюбі, який 28.02.2008 року за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області розірвано. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо одне від одного. Відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча працює і має таку можливість. Вона не працює, займається вихованням дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому юридичному шлюбі, 28.02.2008 року шлюб розірвано (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо. Відповідач працює, має постійний заробіток, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачці одній утримувати дитину тяжко, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, але тому, що він від цього обов'язку ухиляється, з нього необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, що не суперечить чинному законодавству. Згідно ст.ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-17 00:00:00

Позивачка з відповідачем перебували в цивільному шлюбі від якого є дочка [PERSON] [INFO] року народження .Відповідач являючись батьком дитини ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить сім'ю у важке матеріальне становище. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки та судові витрати на користь держави. В судовому засіданні позивачка настоює на позовних вимогах, просить суд їх задовольнити . В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення . Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і по справі необхідно винести рішення при попередньому розгляді справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України . В судовому засіданні встановлено, що відповідач згідно копій свідоцтва про народження [PERSON] є її батьком, який відповідно до ст. 180 СК. України в повній мірі матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки. Судові витрати по справі відповідно до ст.79 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved