Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ “Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева” про стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати та моральної шкоди , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно розпорядження № 561 від 17.06.1983 року він працював у відповідача в якості учня помічника машиніста локомотива у залізничному цеху. Згідно наказу № 74 від 12.04.2005 року був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні відповідач з ним розрахунок не здійснив і компенсація у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати складає 847 гривен 25 коп., яку просив стягнути з відповідача на свою користь. А також стягнути моральну шкоду в сумі 300 гривен. В судовому засіданні позивач підтримав позові вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у розмірі 847 грн.25 коп. та моральну шкоду в сумі 300 гривен у зв'язку з тим, що невиплатою зарплати відповідач поставив його у важке матеріальне становище, він був змушений прикладати додаткових зусиль для організації свого життя . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином , надав суду заяву , в якої просить справу слухати в його відсутність та не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення компенсації в сумі 847 грн.25 коп.В частині стягнення моральної шкоди просив відмовити, оскільки вважає, що позивач пропустив тримісячних строк для звернення до суду з даними позовними вимогами. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо в районний, районний у місті, міський або міськрайонний суд у тримісячний строк від дня, коли він довідався або повинен був довідатися про порушення свого права, а по справах про звільнення - у місячний строк від дня вручення копії наказу про звільнення або від дня видачі трудової книжки. Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільненні робітника виплата всіх грошових сум здійснюється в день звільнення, але не пізніше наступного дня після пред'явлення вимог про розрахунок. Судом встановлено, що на підставі розпорядження № 561 від 17.06.1983 року позивач був прийнятий на роботу до відповідача на посаду учня помічника машиніста локомотива у залізничний цех, наказом № 74 від 12.04.2005 року він був звільнений з підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. З довідки бухгалтерії видно, що при звільненні з позивачем розрахунок здійснено не було і компенсація у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати за травень, червень, липень 2003 року складає 847 грн. 25 коп. Вказана сума визнана сторонами і тому підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Також, позивач просить стягнути на свою користь моральну шкоду в сумі 300гривень. Згідно ст.233 КзпП України, працівник може звернутися із заявою про розрішення трудової спору в трьохмісячний строк від дня, коли він довідався або повинен був довідатися про порушення свого права. Судом встановлено, що про порушення свого права на одержання вказаної заборгованості з травня 2003 року по липень 2003 року позивач довідався у цей же період часу, коли йому не виплачували щомісячно заробітну плату. Однак, в встановлений законом 3-х місячний строк до суду с позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяного несплатою заробітної плати не звернувся, поважних причин пропуску строку суду не привів, тому його вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, необхідно стягнути з відповідача судовий збір у доход місцевого бюджету в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial