Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], [PERSON], Кам»янець-Подільської міської ради, Кам»янець-Подільського міського управління земельних ресурсів про усунення перешкод у використанні проїзду спільного користування, визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним. В обґрунтування своїх вимог вказують, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 358 кв. м., що розташована по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 20 квітня 2006 року № 819 їй надано дозвіл на добудову до господарської будівлі на приватній земельній ділянці по [ADDRESS]. Сусід - відповідач по справі [PERSON] надав їй письмовий дозвіл на використання проїзду біля його будинку по [ADDRESS] на випадок пожежі, обслуговування газотепловодопостачання, надання медичних послуг та в інших необхідних випадках своєю заявою від 28.03.2006 року, посвідченою державним нотаріусом Першої Кам»янець-Подільської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 1-562. Земельна ділянка [PERSON] приватизована з захватом земельної ділянки загального користування, що унеможливлює під'їзд до будинку № 22 для його обслуговування. Відповідач [PERSON] не дозволяє здійснити проїзд для очистки септика всупереч зазначеній заяві. Просять усунути перешкоди у використанні проїзду спільного користування, визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 14 липня 1994 року виданий [PERSON] недійсним, оскільки він видавався без встановлення та погодження суміжних меж. Претензій до [PERSON] в частині усунення перешкод у використанні заїзду спільного користування не мають. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дав нотаріально посвідчений дозвіл позивачам незаконно, так як не мав права одноособово розпоряджатися заїздом спільного користування, оскільки відповідно до рішення 29 сесії Кам»янець-Подільської міської ради від 19.03.2002 року № 31 за взаємною згодою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у них вилучено відповідно 100, 85, 25 кв. м. для влаштування заїзду площею 210 кв. м. для їх спільного користування. Крім того, рішенням Кам»янець-Подільського суду Хмельницької області від 18 грудня 2001 року [PERSON] зобов'язано знести септик у дворі будинку по [ADDRESS] Хмельницької області, однак рішення суду не виконано. Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 00077 від 14 липня 1994 року видано на підставі рішення виконкому Кам»янець-Подільської міської ради від 19.05.1994 року № 514, згідно якого йому належала земельна ділянка площею 1000 кв. м., до виділення 85 кв. м. для проїзду загального користування. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є власником земельної ділянки площею 1650 кв. м. по [ADDRESS] Хмельницької області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 592005 від 04.09.2006 року. Ділянку придбала 25 липня 2006 року у [PERSON] При вирішенні спору покладається на рішення суду. Представник Кам»янець-Подільської міської ради у судовому засіданні пояснив, що спірний заїзд є власністю [PERSON] та інших співвласників, а не міської ради. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним, оскільки позивачами пропущено строк позовної давності. Представник Кам»янець-Подільського міського управління земельних ресурсів у судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] приватизував свою земельну ділянку у 1994 році, а управління земельних ресурсів утворено у 1997 року, тому технічний звіт по земельній ділянці [PERSON] у них відсутній. Спірний заїзд є заїздом спільного користування [PERSON], [PERSON], та [PERSON] відповідно до рішення сесії від 19.03 2002 року, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 065753 від 20.12.2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 358 кв. м., що розташована по вул. Пушкінській м.Кам'янця-Подільського. [PERSON], відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 14 липня 1994 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1 000 кв.м. по [ADDRESS]. [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 04 вересня 2006 року є власником земельної ділянки площею 1650 кв.м. по [ADDRESS]. Рішенням Кам»янець-Подільського суду Хмельницької області від 18 грудня 2001 року [PERSON] зобов'язано знести септик у дворі будинку по [ADDRESS], однак рішення суду не виконано, внаслідок чого виникла необхідність у негайному використанні проїзду спільного користування. Згідно довідки КП «Водоканал» від 25.12.2001 року квартиру № 3 по [ADDRESS] Хмельницької області можливо каналізувати лише проклавши каналізаційну мережу на вулицю Суворова, хоча рельєф місцевості не дозволить це зробити. Рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 20 квітня 2006 року № 819 [PERSON] надано дозвіл на добудову до господарської будівлі на приватній земельній ділянці по [ADDRESS]. Відповідно до рішення 29 сесії Кам»янець-Подільської міської ради від 19.03.2002 року № 31 за взаємною згодою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у них вилучено відповідно 100, 85, 25 кв. м. для влаштування заїзду площею 210 кв. м. для їх спільного користування. До вилучення у [PERSON] вказаних 85 кв. м. йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 00077 від 14 липня 1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Кам»янець-Подільської міської ради від 19.05.1994 року № 514, належала земельна ділянка площею 1000 кв. м. Згідно заяви від 28.03.2006 року, посвідченої державним нотаріусом Першої Кам»янець-Подільської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 1-562, [PERSON] надав дозвіл [PERSON] на використання проїзду біля його будинку по [ADDRESS] на випадок пожежі, обслуговування газотепловодопостачання, надання медичних послуг та в інших необхідних випадках. Від даної заяви [PERSON] відмовися. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що обіймає посаду начальника технічного відділу БТІ. План на державному акті [PERSON] відповідає технічному плану та плану розподілу земельної ділянки. В державні акти [PERSON] та [PERSON] на право власності на земельні ділянки заїзд спільного користування не включається. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що обіймає посаду начальника регіонального відділу Центру Державного кадастру України. Будь-які документи з приводу виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] відсутні. З плану розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] видно, що поруч з ділянкою [PERSON] (на момент розгляду справи - [PERSON]) є землі міської ради, з приводу яких позивачі вправі звернутися до міської ради для виділення їх для заїзду. Існуючий заїзд утворений шляхом вилучення у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] частини їх земельних ділянок для їх спільного користування. Без їхньої згоди ніхто не має права користуватися зазначеним заїздом. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного Кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування території сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки згідно рішення 29 сесії Кам»янець-Подільської міської ради від 19.03.2002 року № 31 для влаштування заїзду спільного користування власників земельних ділянок земля у [PERSON] не вилучалася, права спільного користування спірним заїздом позивачі не мають. Згідно ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що перебіг якої згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого право або про особу, яка його порушила. [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 00077 видано 14 липня 1994 року. Позивачі про отримання вказаного державного акту знали, у червн1 2003 року з цього приводу зверталися до суду, однак від позовних вимог в частині скасування державного акту відмовилися. Суд вважає, що строк позовної давності минув. Згідно ч. 3-4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник Кам»янець-Подільської міської ради у судовому засіданні подала заяву, у якій просить застосувати строк позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed