overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 березня 1986 року. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що відповідач порушив подружню вірність, і позивач вибачити йому не може, і вважає за необхідне розірвати наш шлюб. Спору про розподіл майна не мають. Шлюб у сторін другий. Позивач у судовому засіданні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, видатки, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 21 березня 1986 року відділом РАГС м. Лозова Харківської області (а.с. 4). Сторони разом не проживають, втратили повагу один до одного, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про розподіл спільного майна не мають. Даний шлюб у сторін другий. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС сплату державного мита покласти на відповідача, а позивача - звільнити. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 10.09.1988 року Дніпродзержинським відділом ЗАГС Дніпропетровської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Шлюб зареєстровано вперше. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] [INFO]. Із 2004 року шлюбні відносини із відповідачем фактично припинились, так як одруження із відповідачем виявилось невдалим, відповідач не надає належної матеріальної допомоги, сім'я розпалась, відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, вчиняє бійки, у подальшому спільне життя і збереження сім'ї стало неможливе, тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд справу слухати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 10 вересня 1988 року (на підтвердження чого у матеріалах справи є копія свідоцтва про одруження), шлюб зареєстровано вперше. Сторони разом не проживають. Мір до поновлення сімейних відносин ніхто із сторін не приймав. Миритись не бажають. Таким чином, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивачі ставлять питання про стягнення з відповідача даного податку, оскільки проведеною прокуратурою перевіркою виявлено заборгованість по податку з власників транспортних засобів у [PERSON] В судовому засіданні прокурор і представник ОДПІ підтримали позовні вимоги і останній пояснив, що інспекція є єдиним органом, який має право стягувати даний податок в примусовому порядку. Відповідач позов визнав, пояснив, що не сплачував податок через відсутність коштів. Із сумою заборгованості згоден. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно списку осіб, які не пройшли техогляд значиться [PERSON](а.с.5 - 7). Відповідно ст.ст.1,2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку є підприємства, установи, організації, а також громадяни України, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, і трактори колісні є об'єктом оподаткування». Враховуючи викладене, і оскільки відповідач є власником трактора і має заборгованість з податку на нього, позов є підставним .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 05 березня 1994 р. вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Прибузькою сільською радою Доманівського району. З відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 1992 р.народження. Фактично сімейні стосунки між ними припинені з 1995 р., вона проживає з іншим чоловіком, з яким бажає укласти шлюб, має з ним спільного сина [PERSON], 2001 р.народження. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, наполягала на розірванні шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] у судовому засіданні участі не брав, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов визнав повністю. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.1994 р., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, [NUMBER], виданого Прибузькою сільською радою Доманівського району Миколаївської області 05.03.1994 р. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Позивач є також матір'ю [PERSON], 2001 р.народження, що підтверджує факт припинення шлюбних відносин між сторонами. Подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позов - підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 07 вересня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Алтинівській сільраді Кролевецького району, актовий запис №6. Під час шлюбу, [INFO], у них народилась донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Шлюб у них перший. З відповідачем проживали разом до 2005 року. Потім припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Причиною припинення шлюбних відносин було зловживання відповідачем алкогольними напоями, образи, сварки. Наміру поновлювати шлюбні відносини вона не має. На даний час вона проживає з іншим чоловіком і має намір створити сім”ю. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна немає. З урахуванням зазначеного вона просить розірваити шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на неї. Позивачка, будучи належдним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з”явилась, надавши суду заяву з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтимує повністю і наполягає на розлученні, розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідач, також будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі і при цьому зазначив, що на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 07 вересня 1996 року у Алтинівській сільраді Кролевецького району зареєстрували шлюб, актовий запис №6, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7). Під час шлюбу, [INFO], у них народилась донька [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою виданою Алтинівським сільським головою (а.с. 5,6). Шлюб у сторін перший. Як вбачається з позовної заяви позивачка проживала разом з відповідачем до 2005 року. Потім вони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Причиною припинення шлюбних відносин було зловживання відповідачем алкогольними напоями, образи, сварки. Зазначені обставини не спростовуються відповідачем. З позовної заяви також вбачається, що наміру поновлювати шлюбні відносини позивачка не має, оскільки на даний час вона проживає з іншим чоловіком і має намір створити сім”ю. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна між сторонами не має. Суд вважає, що за таких обставин сім"я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрував шлюб з [PERSON]і проживали разом до 10.01.2008 року. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, шлюбні відносини припинені з 01.01.2008 року. Подальше збереження сім'ї суперечить інтересам позивача. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд судові витрати не стягувати з відповідачки. Відповідач позов визнала та згодна розірвати шлюб з позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як спільне життя подружжя не склалося по причині несумісності характері, шлюбні відносини між подружжями припинені і тому шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач ЗАТ «Воля-Кабель» звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором надання доступу до послуг телеінформаційної мережі в розмірі 216 гр. та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору вартість телекомунікаційних послуг не сплатив. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився без поважних причин. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача Самойленко П.М., вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду встановлено, що 09 лютого 2004 року між Закритим акціонерним товариством «Воля-Кабель» і [PERSON]укладено договір надання доступу до послуг телеінформаційної мережі ВК №146840. Згідно з умовами даного договору позивач надавав відповідачу доступ до послуг кабельного телебачення мережі «Воля-Кабель». Відповідно до п. 4.1.1 договору надання доступу до послуг телеінформаційної мережі, абонент зобов»язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати абоненту плату, а відповідно до п. 6.1 договору порядок розрахунків та правила обліку наданих послуг визначаються діючими тарифами та відповідними Регламентами. Відповідно до п. 8.2 Регламенту надання послуги кабельного телебачення «Воля-Кабель» абонентна плата сплачується абонентом готівкою через каси банківських установ або безготівковим перерахунком на розрахунковий рахунок ЗАТ «Воля-Кабель» шляхом передплати за наступний місяць в термін до останнього числа поточного місяця. Із розрахунку складеного позивачем вбачається, що станом на 01.08.2007р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість внаслідок несплати замовлених послуг за період 01 жовтня 2004 року по 01 серпня 2007 року в розмірі 216гр. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінивши встановлені обставини з нормами діючого законодавства, що їх регулюють, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати коштів за надані позивачем послуги. Отже з відповідача необхідно стягнути 216гр. та відшкодувати позивачу судові витрати в розмірі 81гр. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить виселити [PERSON] з займаного житлового приміщення за адресою : [ADDRESS]без надання іншого житла та стягнути борг в сумі 3750гр., який виник внаслідок не сплати коштів за фактичне користування житловим приміщенням, а також відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником [ADDRESS]. Відповідачу було надано для тимчасового проживання кімнату № 622 в зазначеному будинку. Однак відповідач не є працівником товариства і спільного рішення адміністрація підприємства та профспілковий комітет щодо надання кімнати в будинку не приймали. Отже відповідач не має право займати жиле приміщення, яке не звільнив до цього часу , чим заподіяв позивачу збитків. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явилась без поважних причин. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача Завгородню Н.С., вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 319,317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє , користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Під час судового розгляду було встановлено, що відповідачу було надано в тимчасове користування житлове приміщення в [ADDRESS]на підставі поданої нею заяви від 20.10.2002 року. Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона -власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Отже відповідачу дійсно було надано житлове приміщення і за користування ним вона сплачувала до вересня 2004 року орендну плату , при цьому відповідних підстав визначених законом для зайняття на даний час кімнати №622 [ADDRESS]у відповідача не має. Відповідно до ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати ( частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї . Відповідно до ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Оцінивши встановлені обставини справи, суд вважає, що в даному випадку відповідач підлягає виселенню з займаного приміщення , оскільки позивач повідомив про необхідність звільнення приміщення в строки встановлені частиною другою ст. 825 ЦК України, а також повинен сплатити заборгованість яка виникла внаслідок не сплати коштів за користування житлом, та відшкодувати судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

Позивач ЗАТ «Воля-Кабель» звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором надання доступу до послуг телеінформаційної мережі в розмірі 414гр. та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору вартість телекомунікаційних послуг не сплатив. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з»явилась без поважних причин. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача Самойленко П.М., вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду встановлено, що 26 березня 2005 року між Закритим акціонерним товариством «Воля-Кабель» і [PERSON]укладено договір надання доступу до послуг телеінформаційної мережі ВК №213030. Згідно з умовами даного договору позивач надавав відповідачу доступ до послуг кабельного телебачення мережі «Воля-Кабель». Відповідно до п. 4.1.1 договору надання доступу до послуг телеінформаційної мережі, абонент зобов»язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати абоненту плату, а відповідно до п. 6.1 договору порядок розрахунків та правила обліку наданих послуг визначаються діючими тарифами та відповідними Регламентами. Відповідно до п. 8.2 Регламенту надання послуги кабельного телебачення «Воля-Кабель» абонентна плата сплачується абонентом готівкою через каси банківських установ або безготівковим перерахунком на розрахунковий рахунок ЗАТ «Воля-Кабель» шляхом передплати за наступний місяць в термін до останнього числа поточного місяця. Із розрахунку складеного позивачем вбачається, що станом на 08.02.2007р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість внаслідок несплати замовлених послуг за період 01 квітня 2005 року по 01 січня 2007 року в розмірі 414гр. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оцінивши встановлені обставини з нормами діючого законодавства, що їх регулюють, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати коштів за надані позивачем послуги. Отже з відповідача необхідно стягнути 414гр. та відшкодувати позивачу судові витрати в розмірі 81гр. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

17 квітня 2002 року позивач був обраний на посаду голови Гороховатської сільської ради. 18 квітня 2006 року був звільнений з посади у зв»язку з закінченнням строку повноважень на підставі ч. 1 ст. 42 Закону України №»Про місцеве самоврядування в Україні» Відповідно до ч. 2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі неможливості надання відповідної роботи, посади на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається але не більше шести місяців, середня заробітна плата яку він одержував на виборній посаді у раді що виплачується з відповідного місцевого бюджету. В судовому засіданні позивач [PERSON]пояснив, що його заробітна плата складала 1253грн.50 коп. щомісячно і вона була сплачена у добровільному порядку, а не виплачена сума перерахунку 3435грн. 88 коп. яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник відповідача не заперечує проти позову. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони базуються на вимогах ст. 33 ч. 2 Закону України “Про статус депутатів місцевих рад” за якими після звільнення з постійної роботи зберігається середня заробітна плата не більше шести місяців з моменту звільнення і виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем по заповіту є позивач - [PERSON] Відповідно до законодавства вона не подала заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, внаслідок чого пропустила установлений строк. Вказує, що пропустила строк по поважній причині - тривалий час хворіла. В судовому засіданні позивач підтримала позов, просить встановити додатковий строк, вказує, що причини пропуску були поважними. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій не заперечив проти позову, просить справу розглянути без участі представника. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), згідно заповіту складеного нею, квартиру [ADDRESS] вона заповідала [PERSON] (а.с.11-12). Для прийняття спадщини законодавством установлений строк в шість місяців. Згідно ст.1272 ЦК України в разі пропущення спадкоємцем строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач тривалий час хворіла, що підтверджено довідками та копіями епікризу (а.с.8,13-15). Спадщину фактично прийняла, оскільки сплачувала комунальні платежі та проживала у вказаній квартирі, тому суд вважає поважним пропущення строку подачі заяви до нотаріальної контори, а тому є підстави надати позивачу додатковий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON]про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що відповідачі 05.12.2006 р. при вчиненні хуліганських дій умисно заподіяли йому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто скоїли злочини, передбачені ст. 122 ч.1 КК України та ст. 296 ч.2 КК України та були засуджені згідно вироку Чутівського районного суду від 30.03.2007 р. Внаслідок заподіяння йому відповідачами тілесних ушкоджень була спричинена матеріальна та моральна шкода. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 2279 грн. 75 коп. матеріальної шкоди та 90 000 грн. моральної шкоди. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали частково в розмірі витрат потерпілого на лікування. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно вироку Чутівського районного суду від 30.03.2007 р., який набрав законну силу 08.06.2007 р. відповідачі були визнанні винними в тому, що 05.12.2006 р. близько 18 год. 30 хв. під час вчинення хуліганських дій заподіяли позивачу тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.с. 3). Згідно довідки МСЕ позивач [PERSON] визнаний інвалідом другої групи загального захворювання терміном на 1 рік (а.с. 15). Суд вважає, що встановлення групи інвалідності пов'язано із наслідками перенесеної позивачем ЧМТ 15.12.2006 р., що підтверджується відповідним повідомленням МСЕ (а.с. 82). Враховуючи викладене, суд вважає, що із відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути заподіяну ними матеріальну шкоду, яка складається із витрат на лікування [PERSON] в сумі 1865 грн. 75 коп. та підтверджено відповідними платіжними документами (а.с.6-8, 87). Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не надав докази, які б підтвердили, що під час злочинних дій відповідачів було зламано мобільний телефон, втрачено шарф та шапку, а тому у задоволенні позовної вимоги про відшкодування вартості цих речей необхідно відмовити за недоведеністю. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незаконними діями відповідачів позивачу завдано моральну шкоду, яку суд, з урахуванням характеру та обсягу фізичного болю та страждань, яких зазнав позивач, внаслідок ушкодження здоров”я та отримання інвалідності, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у житті, суд визначає у 15 000 грн., яку необхідно стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача. Судові витрати по оплаті юридичної допомоги підлягають відшкодуванню частково згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України в сумі 246 грн.

Outcome: partial