Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-16 00:00:00

[PERSON]., [PERSON]звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача по 1000000 грн. моральної шкоди кожному, завданої їм внаслідок смерті сина, [PERSON]., в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винним у скоєнні якої вироком суду від 25 вересня 2007 року визнано [PERSON], що перебував з відповідачем в трудових відносинах. В судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини позову. Пояснювали, що внаслідок смерті сина від протиправних дій [PERSON], що встановлені вироком Чернігівського районного суду від 25 вересня 2007 року, їм завдано значної моральної шкоди, оскільки вони втратили сенс життя, усталений спосіб їх життя змінився і є невідновним, а моральних страждань вони зазнають до цього часу. Адвокат позивачів, обґрунтовуючи заявлені вимоги, пояснювала, що позов про стягнення моральної шкоди заявлений до ТОВ "Союз-Віктан-Трейд", оскільки вироком Чернігівського районного суду від 25 травня 2007 року встановлено, що засуджений [PERSON]. перебував з відповідачем в трудових відносинах, а ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" було на підставі договору оренди володільцем джерела підвищеної небезпеки, на якому підсудним скоєно дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої загинув [PERSON] Представник відповідача заявлені вимоги не визнав і, не заперечуючи проти перебування [PERSON] та загиблого [PERSON]. з відповідачем в трудових відносинах, вважав, що ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" мало б відшкодовувати завдану їх працівником матеріальну шкоду, але не моральну, оскільки цю шкоду повинен відшкодовувати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у відповідності до ч. 3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1993 року, № 1105-ХІV. Зазначав також, що відповідач не був законним володільцем транспортного засобу "Опель-кадет", д.н.з. [NUMBER], оскільки на час скоєння ДТП договір оренди автомобіля, що укладався між [PERSON] та ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" 4 липня 2006 року, був розірваний. Залучений судом в якості третьої особи [PERSON]., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.(а.с. 62) Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Чернігівського районного суду від 25 вересня 2007 року [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови [PERSON]. та [PERSON]. залишено без розгляду. Визнаючи [PERSON] винним у скоєнні злочину, суд встановив, що останній 9 лютого 2007 року, близько 10 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки "Опель-кадет", д.н.з. [NUMBER], по автошляху "Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч" в напрямку смт. Березна на 27 км +1250 м зазначеної дороги поблизу знака "Менський район" на території Чернігівського району, порушивши п.п. 1.5, 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості автомобіля до такої, яка б не перевищувала безпечної при фактичних дорожніх умовах та обстановці, в результаті чого не впорався з керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. [NUMBER]під керування [PERSON]., що рухався в напрямку м. Чернігова. В результаті ДТП пасажир автомобіля "Опель-кадет" [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. (а.с. 10-13) Переглядаючи дану кримінальну справу в апеляційній інстанції, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області ухвалою від 28 лютого 2008 року скасувала вирок Чернігівського районного суду в частині залишення без розгляду цивільних позовів потерпілих [PERSON]. та [PERSON]., а справу направила на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суду в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін. (а.с. 4-9) Суд першої інстанції, встановлюючи винність [PERSON] у скоєному ДТП, визначив, зокрема, що підсудний і потерпілий [PERSON] перебували з ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" в трудових відносинах. Крім цього, суд встановив, що [PERSON]. передав в оренду відповідачу автомобіль марки "Опель-кадет", д.н.з. [NUMBER] до 31 грудня 2006 року з наступним пролонгуванням на один рік, як це передбачено п. 10.3 зазначеного договору. (а.в. 5) При цьому, суд зазначив, що не приймає, як доказ по справі, акт прийому-передачі без дати, відповідно до якого відповідач повернув автомобіль Наконечному В.І. на підтвердження розірвання договору оренди, оскільки розцінив такий акт як намагання ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" зняти з себе відповідальність. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням в кримінальній справі, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено рішення з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд вважає встановленим факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з відповідачем, а також факт належності ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" транспортного засобу на підставі пролонгованого договору оренди і інакше трактувати їх не може. Посилання представника відповідача про те, що вказані обставини вироком суду не встановлені, оскільки в частині цивільного позову [PERSON]. та [PERSON]. він скасований, суд до уваги не бере, оскільки при розгляді вищенаведеної кримінальної справи колегією суддів кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області іншої оцінки наявних у справі доказів зроблено не було. Не грунтуються на вимогах закону твердження представника відповідача щодо необхідності відшкодовування завданої позивачам моральної шкоди Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у відповідності до ч. 3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1993 року, № 1105-ХІV, яка діяла на час скоєння [PERSON] ДТП, оскільки п. 22 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", який набрав чинності з 1 січня 2007 року, дія ч. 3 ст. 34 вищенаведеного закону на 2007 рік була призупинена. Суд не бере також до уваги доводи представника відповідача про необхідність відмови в позові з тих підстав, що позивачами не надано доказів на підтвердження родинних зв'язків з померлим [PERSON]., оскільки вказаний позов випливає з кримінальної справи, в якій позивачі визнані потерпілими. Крім того, доказуванню в цивільній справі підлягають ті обставини, щодо яких у сторін є спір, а факт батьківства [PERSON]. та [PERSON]. щодо померлого [PERSON]. під час розгляду даної цивільної справи не оспорювався. За змістом заявленого позову, цивільно-правовими наслідками скоєного [PERSON] злочину є смерть сина позивачів, що спричинила їм страждання. Між цими наслідками та діями [PERSON], який перебував з відповідачем в трудових відносинах, наявний прямий причинний зв'язок. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання своїх трудових обов'язків. Не суперечить цьому положенню і ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, яка визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (в тому числі договорі оренди) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що[PERSON] та[PERSON]. внаслідок смерті сина завдано моральних страждань, звичний уклад їх життя змінився, що змусило докладати значних зусиль для його нормалізації, втрата дитини є невідновною. Враховуючи обставини справи, ступінь вини третьої особи, що скоїв злочин з необережності, доводи позову, з урахуванням вимог розумності і справедливості, глибини душевних і моральних страждань позивачів, суд вважає, що у відшкодування завданої моральної шкоди з ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" на користь кожного з позивачів слід стягнути 20000 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, 17 грн. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з ТОВ "Союз-Віктан-Трейд" на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial