overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до Свердловського міського суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що з 26.12.2003р. сторони знаходяться у зареєстрованому відділом РАЦС Свердловського міського управління юстиції Луганської області шлюбі. З березня 2006р. сторони припинили підтримувати сімейні відносини і з цього ж часу сторони проживають окремо. Після припинення сімейних відносин дитина проживає з позивачкою й перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, однак має можливість це робити, тому що є працездатним й повинен це робити відповідно до закону. Їй важко одній матеріально утримувати дитину, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і наполягає на їх задоволенні, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання його сина [PERSON], [INFO]р.народження, у зазначеному позивачкою розмірі. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей за рішенням суду присуджуються у частці від доходу їх батьків і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, який проживає з позивачкою, той факт, що відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на користь позивачки у зазначеній нею сумі, у зв'язку з чим суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), що відповідач одержує, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у дохід держави у сумі 51 грн, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи судом у сумі 7,50 грн, оскільки в результаті його неправомірних дій позивачка змушена була звернутися до суду за захистом порушеного права. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

21.02.2008 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], який проживав у с. Першотравневе Борівського району Харківської області . Після його смерті на його ім”я залишився грошовий вклад на рахунку [NUMBER] в Першотравневому відділенні ВАТ “Державний ощадний банк України” філії № 075 в Борівському районі Харківської області у сумі 838грн. 05коп. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не подала заяву до державної нотаріальної контори на прийняття спадщини , так як не знала про наявність цього вкладу. Інших спадкоємців на майно після смерті батька не має. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги про визнання права власності на грошовий вклад у сумі 838грн. 05коп. в порядку спадкування по закону, пояснивши , що не знала про наявність зазначеного грошового вкладу. Представник ВАТ “ Державний ощадний банк” Люба Тетяна Олексіївна не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, відповідно до ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 УПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав , ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 1262 ч. 1 ЦК України “ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ”. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць по заповіту або по закону має право прийняти спадщину чи відмовитись від неї” . Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією особового рахунку на ім”я [PERSON]. ( а.с. 6), копією свідоцтва про смерть [PERSON]. ( а.с. 7), копією паспорту [PERSON]. ( а.с. 8), Копія свідоцтва про народження [PERSON]. ( а.с. 10). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON]. 20 лютого 2008 року звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами ним [PERSON][INFO]та його померлою матір'ю [PERSON][INFO]. Оскільки в актовому записі про його народження вказано неправильно його прізвище [PERSON] не дописано дві літери «о» та « к», тобто необхідно було вказати [PERSON]. Оскільки мати[INFO]померла та залишила йому заповіт , він став оформляти спадщину , але ці розбіжності явилися перепоною в цьому і тому він немає можливості переоформити спадкове майно на своє прізвище, тому просить суд заяву його задовольнити. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав. Представник органу місцевого самоврядування заву визнав і також просить суд її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу місцевого самоврядування, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що[INFO][PERSON]. у віці 91 рік померла в с.Займище Талалаївського району. Після її смерті в с. Займище остався її син [PERSON]. 8 лютого 2007 року [PERSON]. на випадок смерті склала заповіт, яким все своє майно залишила сину. При оформленні документів на спадкове майно з'ясувалося, що в актовому записі про народження №20 складеному 18 квітня 1947 року зазначено прізвище [PERSON], а не [PERSON] як це вказано в свідоцтві про його народження , військовому квитку, паспорті, заповіті [PERSON] це і явилося перепоною в переоформленні спадкового майна на його прізвище. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка належала їй на праві власності, ощадна книжка [NUMBER], земельний пай яке за заповітом та за законом її син [PERSON] із зазначених причин переоформити на себе не має можливості. Заст.. 28 ЦК України ім.»я фізичної особи складається із прізвища, імені та по батькові. Згідно ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Для встановлення факту родинних відносин в зв'язку з переоформленням спадщини необхідно щоб родинні відносини відповідали дійсним обставинам справи та було встановлене походження дитини від вказаної особи. Допитані судом свідки [PERSON]. та [PERSON]. кожний окремо, показали що [PERSON]являється матір'ю [PERSON] і їм відомо, що їх прізвище [PERSON], а не [PERSON] вважають, що це помилка. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Відповідно до наданих документів свідоцтва про народження, паспорту, ощадної книжки прізвище померлої та її сина [PERSON]. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про становлення факту родинних відносин між фізичними особами оскільки [PERSON]і [PERSON] це одна і та ж фізична особа , що передбачено п.1 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме в заповідальному розпорядженні, який був складений [PERSON] 13 грудня 1968 року. Встановлення даного факту заявниці необхідно для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Заявник в судовому засіданні просить встановити факт належності заповідального розпорядження, який був складений [PERSON] 13 грудня 1968 року. Представник заінтересованої особи - Філії Котелевського відділення № 6263 Державного ощадного банку України, Полтавської області в судовому засіданні, заявлені вимоги визнає. Представник заінтересованої особи - Котелевської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника представника заінтересованої особи та свідків, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. 13 грудня 1968 року було складено [PERSON] заповідальне розпорядження на основний грошовий рахунок [NUMBER] (компенсаційний рахунок [NUMBER]) у Котелевському відділенні № 6263 ВАТ «Ощадбанк». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER] від [INFO] видане Деревківською сільською радою Котелевського району, Полтавської області. Суд визнає достовірність цих показань з урахуванням того, що свідки досить довгий час знали заявницю та матір заявниці, на протязі тривалого часу, а також враховуючи надані заявницею копію паспорта, свідоцтва про народження [NUMBER], свідоцтво про смерть [NUMBER], в яких вказано що заявниця дійсно являється [PERSON]. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 1999 року в відділі РАЦС Лебединського міськвиконкому Сумської області зареєструвала шлюб з відповідачем . Від спільного життя мається дочка [PERSON], [INFO] року народження, яка повністю знаходиться на її утриманні та вихованні, оскільки відповідач відмовляється надавати кошти на її утримання. Оскільки він є батьком дитини, вона вважає, що він зобов”язаний приймати участь в її вихованні та утриманні, тому і просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку на утримання дочки, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав і не заперечує проти стягнення з нього коштів в розмірі &frac14; ч. на утримання дочки. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України за згодою сторін суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182 та 192 Сімейного Кодексу України. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу (а. с.5), від якого народилася дочка [PERSON] [INFO] року (а. с. 6), яка на даний час проживає з матір'ю, що стверджується довідкою (а. с. 7) і перебуває на її утриманні. Виходячи з вимог розумності і справедливості, та, беручи до уваги вимоги ст. ст. 182, 183 СК України суд вважає, що аліменти слід стягувати в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину. Суд вважає необхідним в силу ст. 191 СК України стягувати аліменти з 25 січня 2008 року, тобто від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача державне мито на користь держави та судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка була звільнена від їх сплати при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

2 січня 2008 року позивач пред'явила позов, вимагаючи збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на неповнолітнього сина [PERSON], з 80 гривень до 350 гривень, посилаючись на зміну матеріального становища відповідача. В судовому засіданні позивач зменшила свої вимоги до 200 гривень, а відповідач в цій сумі визнав пред'явлений позов, тому є законні підстави для ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в районний суд з позовом до відповідача Рибалківської сільської ради і прохала визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований [ADDRESS]. В позові зазначала, що [INFO] в с.Рибалки померла її мати [PERSON], яка за життя мала у власності житловий будинок [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт на [PERSON], яким заповідала все своє майно на випадок смерті їй, [PERSON]. Після смерті матері вона звернулась в Козельщинську державну ноталіальну контору по оформленню спадщини, однак їй було відмовлено, поскільки у померлої були відсутні документи, що посвідчували її право власності на будинок. Померла [PERSON] мала похилий вік і не змогла за життя оформити належним чином документи. Будинок належить їй. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримувала і пояснила, що її мати проживала до дня смерті у власному будинку. Заповіт було складено на її ім'я, поскільки інших спадкоємців не було, брат і батько померли. Через похилий вік мати не оформила документи на будинок. Прохала в судовому засіданні позов задоволити. Відповідач - Рибалківська сільська рада в письмовій заяві позов визнала і прохала розглянути справу без їх представника. Третя особа - державна нотаріальна контора в письмовій заяві прохала розглядати справу без їх представника. В попередньому судовому засіданні судом ухвалено розглядати справу по суті, поскільки відповідач визнав позов повністю. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 72 роки. Згідно заповіту від 1989 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно дочці [PERSON] Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що власником будинку була [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що померла за життя набула правомірно право власності на будинок, її право власності інші особи не оскаржували. Таким чином на день смерті померла [PERSON] мала на праві власності житловий будинок. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що померла [PERSON] заповідала все своє майно позивачці [PERSON], інших спадкоємців немає, тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на житловий будинок [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] З урахуванням викладенного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

18.02.2008 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його теща [PERSON] ,після смерті якої залишилось спадкове майно: грошові заощадження на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] в ВАТ „Державному ощадному банку України”філія-Врадіївське відділення № 021,які вона за життя заповіла йому . Крім того,він вказав ,що рішенням суду визнано його право власності на частину спадкового майна за заповітом- земельний пай,який належав [PERSON]Оскільки інших спадкоємців,які б мали право на обов”язкову частку в спадковому майні немає,то позивач просить суд постановити рішення, яким визнати його право власності на спадкове майно,а саме:грошові заощадження, що належали покійній [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримав,пояснивши,що він проживав в одному будинку зі спадкодавицею до дня її смерті, здійснював догляд за нею. Рішенням суду визнано його право власності на частину спадкового майна за заповітом- земельний пай,який належав [PERSON]Інших спадкоємців,які б мали право на обов”язкову частку в спадковому майні ,немає. Представник Любашівської МДПІ в судове засідання не з”явився,надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши,що заперечь по справі не має. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до заповіту від 25 серпня 2005 року посвідченого,секретатерем Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповіла свої грошові заощадження,що знаходяться на рахунках [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] в ВАТ „Державному ощадному банку України” філія-Врадіївське відділення № 021 своєму зяту [PERSON] /а.с.-5/. Як видно із свідоцтва про смерть спадкодавиці , [PERSON] померла 24 травня 2006 року /а.с.-4/. Правовстановлюючими документами на спадкове майно являються ощадні книжки „Державного ощадного банку України”філія-Врадіївського відділення № 021,з яких видно,що [PERSON] належали грошові заощадження на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка,позивач пояснив, що він проживав в одному будинку зі спадкодавицею до дня її смерті, здійснював догляд за нею. Рішенням суду визнано його право власності на частину спадкового майна за заповітом- земельний пай,який належав [PERSON] Інших спадкоємців,які б мали право на обов”язкову частку в спадковому майні ,немає. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тому вимога позивача про визнання права власності на грошові заощадження , що належали спадкодавиці,підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що 05.12.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом РАГС м.Рівне Рівненської області, актовий запис №1603. Від данного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами по справі не склалися і за рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у грудня 2007 року шлюб був розірваний. Відповідач не займається вихованням дітей, не надає їм матеріальної допомоги, діти повністю знаходяться на утриманні матері. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття старшої дитини, тобто до [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій просила заслухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення та доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією свідоцтва про одруження (а.с.2) підтверджується укладення шлюбу між сторонами по справі 05 грудня 1997 року. Згідно свідоцтв про народження [NUMBER](а.с.3) та [NUMBER] (а.с.3), батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З довідки №927 від 28.11.2007р., виданої Приморською сільською Радою (а.с.4) вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку з 11 січня 2008 року. За таких обставин, суд вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що 15.06.1997 року був укладений шлюб між сторонами по справі. Від шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько не надає дітям матеріальної допомоги, діти повністю знаходяться на утриманні позивачки, крім того їй одній дуже важко утримувати дітей, тому вона звернулась до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і заявила клопотання винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про одруження вбачається, що 15.06.1997 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №6 від 15.06.1997 року(а.с.2) Згідно копій свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER](а.с.4-6) у сторін по справі народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. З довідки № 605 від 13.12.2007 р., виданої виконкомом Дивізійської сільської Ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.7), вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 11 січня 2008 року.

Outcome: approved