Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-05 00:00:00

Позивачка вказує, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.02.1997 року по 01.08.2007 рік. Після розірвання шлюбу їй стало відомо, що 23.11.2001 року було оформлено не договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], а договір дарування квартири. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1284. Відповідач [PERSON] заперечує її право на &frac12; частину квартири, посилаючись на «удаваний» договір дарування, а тому вона вимушена звернутись за захистом свого права до суду. Просить визнати договір дарування квартири [ADDRESS], укладеного 23.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] удаваною угодою. Визнати за нею право власності на &frac12; частину квартири №10. Вказує, що на протязі останніх 2-х місяців відповідач [PERSON] змінив у вхідних дверях замки. Добровільно поселити її та доньку в спірну квартиру відмовляється. Просить визнати договір дарування квартири [ADDRESS], який було укладено 23.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого нотаріусом Козівського районного нотаріального округу та зареєстрованого в книзі реєстрації за 31284-удаваною угодою. Визнати за нею право власності на &frac12; частину спірної квартири. Всилити її та неповнолітню доньку в спірну квартиру. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги підтримала просить їх задоволити повністю. Вказуючи на те, що договір дарування квартири [ADDRESS] є удаваною угодою, оскільки фактично було укладено договір купівлі-продажу даної квартири. На протязі останнього часу змінив замки в квартирі і не допускає її проживати в спірну квартиру. При укладенні договору дарування квартири вона не була. Просить заявлені позовні вимоги задоволити. Представник органу опіки та піклування не заперечує проти вселення дочки [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] і сам відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали і пояснили, що дійсно 23.11.2001 року було укладено договір дарування квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] так як [PERSON] позичила в них гроші. За договір дарування квартири [ADDRESS] відповідачка [PERSON] добре знала ще при його складанні 23.11.2001 року, так як вона була присутня при вчиненні вищевказаного договору. Відповідач [PERSON] не заперечує на вселення в квартиру доньки [PERSON] 1999 року народження. Просить в позовних вимогах відмовити. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, про те, що 23.11.2001 року між нею та [PERSON] укладено договір дарування квартири. При його складанні були присутні вона та двоє молодих людей, [PERSON] та [PERSON] За квартиру отримала грошову суму в розмірі до 7000 доларів США. Гроші в 2001 році не позичала [PERSON] Проте, щоб укласти договір дарування була ініціатива молодих людей [PERSON] та [PERSON] Про договір дарування позивачка знала. 3 місяці тому позивачка [PERSON] просила написати розписку, що я продала квартиру [ADDRESS] і отримала за неї гроші. Вона просила так, як в неї виникли проблеми і розписку написала в серпні 2007 року. Третя особа по справі приватний нотаріус Козівського району [PERSON] пояснив, що він вчиняв договір дарування квартири. Цей договір був посвідчений в присутності жінки, чоловіка і дарувальника, сторін по даній справі. Всім присутнім роз'яснив їх права, претензій не було. За гроші, що отримала [PERSON] від [PERSON], [PERSON] йому нічого не відомо. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення підлягають частково. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 23.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, що знаходиться [ADDRESS]. Правовідносини між сторонами наступили станом на 23.11.2001 рік, а тому згідно ст. 71 ЦК України в редакції 1960 року, загальний строк для захисту права за позовом особи право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. В даному випадку як встановлено в судовому засіданні про це пояснили сторони по справі, що про договір дарування вони знали 23.11.2001 року, при його укладенні. Позовна заява подана в суд 07.08.2007 року, тобто пройшов строк звернення до суду 6 років. Суд, вважає, що він пропущений без поважних причин. Про те, що був укладений договір дарування квартири позивачка взнала після розірвання шлюбу 01.08.2007 року. Однак як встановлено в судовому засіданні і про це пояснили [PERSON], [PERSON] приватний нотаріус Козівської нотаріальної контори про те, що про договір дарування знала позивачка при його складанні і з даним договором погоджувалась. Про причини пропуску строку позовної давності доказів в суд не представила. В частині позовних вимог про вселення позивачки [PERSON] та її неповнолітньої дитини [PERSON] в спірне житлове приміщення слід задоволити. Як встановлено в судовому засіданні, про це вказує ст. 65 ЖК України, що особи які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї набувають рівного права користуватися житловим приміщенням. Відповідачка [PERSON] з неповнолітньою донькою вселились в 2001 році. Як встановлено в судовому засіданні відповідач змінив замки в дверях. Таким чином створив їй перешкоди в користуванні вказаним житлом. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed