overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина , що продовжує навчання в розмірі &frac14; частини з усіх видів заробітку відповідача, мотивуючи свої вимоги тим , що їх син [PERSON], [INFO], є студентом І-го курсу Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького психологічного факультету денної форми навчання. Навчання пов”язане з постійними витратами на проїзд, харчування, одяг, взуття, підручники , зошити , квартплату, оскільки син проживає в найманій квартирі. В зв”язку з цим син потребує матеріальної допомоги. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі &frac14; частини всіх видів заробітку, на утримання сина, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню повністю , виходячи з наступного. У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв”язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов”язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Як встановлено в судовому засіданні син позивача [PERSON], [INFO], навчається на І-му Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького психологічного факультету денної форми навчання і у зв”язку з цим потребує матеріальної допомоги , відповідач [PERSON] працює і отримує пенсію тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, згоден сплачувати аліменти, а тому позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан [PERSON], який є студентом , самостійного заробітку немає , необхідність витрат на підручники, канцелярські товари, харчування, проживання, матеріальний стан відповідача [PERSON], який працює, отримує заробітну плату та пенсію, а тому вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання [PERSON] у частці від заробітку (доходу) [PERSON] На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. На підставі ст. 199 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом у якому прохає розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 16 жовтня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №446. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей - сини [PERSON], [INFO] і[PERSON], [INFO] Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка покликається на слідуючі обставини: незважаючи на реєстрацію шлюбу сторони так і не створили сім*ю, оскільки мали різні погляди на шлюб та відносини у сім*ї. Відповідач формально відносився до своїх подружніх обов*язків, зловживав спиртними напоями, безпричинно влаштовував сварки та скандали, не дбав про добробут у сім*ї. Поведінка відповідача призвела до того, що сторони припинили подружні відносини і понад шести років не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально і відновлоювати подружні відносини сторони не бажають. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовільнити. Наполягає на розірванні шлюбу, пояснила, що оскільки сторони понад шести років не проживають разом, факт розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для неповнолітніх дітей сторін. Судові витрати прохає залишити за сторонами. Відповідач в судовому засіданні визнав позов і ствердив обставини, якими позивачка обгрунтувала позовні вимоги. Ствердив ту обставину, що протягом шести років сторони не проживають разом і протягом зазначеного строку він не вживав заходів для примирення з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 16 жовтня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Ворлинської області, доводиться свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], що мається в матеріалах цивільної справи. Копіями свідоцтв про народження дітей, що маються в матеріалах цивільної справи доводиться та обставина, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що сторони впродовж тривалого періоду часу не проживають разом і не підтримують подружні відносини. Неоповнолітні діти сторін проживають з позивачкою. Заходів для відновлення подружніх відносин сторони протягом шести років не вживали і відновлювати подружні відносини не бажають. Оскільки шлюб між сторонами існує формально суд приходить до висновку, що примирення між сторонами неможливе, а позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що винуватцем розпаду сім*ї є відповідач у справі суд приходить до висновку, що витрати, пов*язані з реєстрацією рішення суду в органах рацс, слід покласти на відповідача у справі, звільнивши від таких позивача. На підставі ст. 15,30, 60, 62, 81, 130, 174, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Прокурор Надвірнянського району в інтересах держави - Міністерства палива та енергетики України в особі ВАТ " Прикарпаттяобленерго" ( Надвірнянський РЕМ) звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за недораховану електроенергію при порушенні правил користування електроенергією в сумі 1390 грн. 63 коп. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та стягнути з відповідача кошти за недораховану електроенергію при порушенні правил користування електроенергією в сумі 1390 грн. 63 коп. Представник Надвірнянського РЕМ просить позов задоволити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, однак про час і місце слухання справи був повідомлений заказною кореспонденцією, але суд про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України / постановляє заочне рішення /. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що контролерами Надвірнянського РЕМ в ході проведення перевірки в житловому будинку відповідача по справі виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачання поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії, зокрема з опори накидом на дроти прокладений кабель до будинку від якого електроенергією заживлений будинок поза приладом обліку, в результаті чого електроенергія не обліковувалася. За результатами перевірки в присутності відповідача складено акт № 082735 від 24.01.2007 року про порушення правил користування електричною енергією / а.с.2/. Даний факт ствердила в судовому засіданні представник Надвірнянського РЕМ. На підставі Правил користування електричною енергією для населення, відповідно до вимог методики, затвердженої постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 1416 від 22.11.1999 року проведено нарахування розміру збитків на загальну суму 1390 грн.63 коп., яку відповідач в добровільному порядку відмовився сплатити. А тому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. 2 На підставі ст.ст.1,26.27 Закону України " Про електроенергію" ст.ст.623,1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву позивачка по справі[PERSON] мотивувала тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем по справі з 18.05.1974 року, який укладений у виконкомі Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15. Від шлюбу народилося троє дітей. На даний час одна дитина неповнолітня - син [PERSON], [INFO] р.н., який проживає з нею та перебуває на її утриманні / а.с.5-6/. Причиною звернення до суду послужило те, що протягом 10 років відповідач по справі зловживає спиртними напоями, вчиняє дома сварки, не займається вихованням дитини, а також не працює. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. В судовому засідання позивачка позов підтримала з вищенаведених мотивів та просить шлюб між сторонами розірвати. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, однак про час і місце слухання справи був повідомлений заказною кореспонденцією, але суд про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України / постановляє заочне рішення /. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку,що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено,що сторони по справі 18.05.1974 уклали між собою шлюб у виконкомі Гаврилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15. Від шлюбу народилося троє дітей. В даний час одна дитина неповнолітня - син [PERSON], [INFO] р.н., який проживає з позивачкою по справі та перебуває на її утриманні / а.с.5-6/. Протягом тривалого часу сторони по справі проживають у неприязних відносинах, оскільки протягом 10 років відповідач по справі зловживає спиртними напоями, вчиняє дома бійки, не займається вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам однієї з сторін по справі, їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу слід покласти на відповідача, звільнивши від цих витрат позивачку по справі. А тому, суд оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову. 2 На підставі ст.ст.105 ч.3,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за станом на 20 лютого 2008 року у розмірі 4097, 33 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач одержав від позивача за кредитним договором № SIХRRХ13840080 від 15 червня 2007 року у тимчасове користування гроші в сумі 2482,80 гривень зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 червня 2008 року. За договором, відповідач зобов'язався сплачувати також комісію за користування кредитом, заборгованість по якій складає 486,64 гривень та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, розмір якої складає 123,13 гривень. Однак, в порушення договірних вимог, сума заборгованості по кредитному договору, відсотки за користування грошима та інші платежі, відповідач своєчасно не сплачує. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору й вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між позивачем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № SIХRRХ13840080, згідно якому позивач видав відповідачу кредит у розмірі 2482,80 гривень, а відповідач прийняв на себе обов'язок повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12 % у рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 червня 2008 року. Крім того, відповідно до умов Договору, відповідач прийняв на себе обов'язок сплатити позивачу комісію за користування кредитом та пеню у разі прострочення сплати платежів у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідач отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 2482,80 гривень. Однак, свої зобов'язання за кредитним договором він не виконує, заборгованість за кредитом та відсотки за користування кредитом не сплачує. Таким чином, за станом на 20 лютого 2008 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором у розмірі 4097,33 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2482,80 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 1004,76 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 486,64 гривень та пені у розмірі 123,13 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 гривня і витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав в частині. Позивачка, звернувшись до Ялтинського міського суду з позовом до [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] [PERSON] в сумі 550 гривень, починаючи з дня розірвання шлюбу, то б то з 30 серпня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами розірваний 30 серпня 2005 року. Від шлюбу є спільна донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Матеріальну допомогу щодо утримання доньки відповідач не надає. Позивачка вимушена сама утримувати дитину, проводити оплату навчання доньки. Відповідач і його представник у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів в сумі 500 гривень, але на згоден з терміном стягнення аліментів із дня про розірвання шлюбу, так як раніше позивачка не зверталася із вимогами стягнення аліментів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [PERSON], [INFO] (арк.спр.5). 30 серпня 2005 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] розірваний шлюб, про що Відділом реєстрації цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зроблений актовий запис № 297 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу (арк.спр.6). Сторони не заперечували проти тієї обставини, що донька [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Таким чином судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON], а відповідач не утримує свою неповнолітню доньку. Однак, статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів, щодо одержання аліментів з відповідача , але не міг їх удержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати. Так як позивачкою не надано суду яких-небудь доказів, що вона вживала заходів до отримання аліментів з відповідача, то позивні вимоги слід задовольнити із дня звернення позивачки до суду. Відповідач і його представник не заперечували проти позивних вимог, фактично визнав факт встановлені судом і в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів у сумі 500 гривеь. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий сбір в сумі 51 гривна та витрати на інформаційне-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

18 лютого 2008 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, і просила встановити, що вона, [PERSON]та [PERSON]- рідні сестри. В обґрунтування заяви посилається на те, що документи, які б підтверджували родинні відносини не збереглися, оскільки у поновленому свідоцтві про її народження немає відомостей про батьків. У судовому засіданні заявниця просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - Красногвардійського відділу РАГС Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON]народилась [INFO]року у с. Пробуджене Пономарівського району Оренбурзької області, у поновленому свідоцтві про народження (а.с.6) відомості про батьків відсутні, оскільки із довідки ЗАГСу Оренбурзької області (а.с.12) вбачається, що актовий запис про народження не зберігся. 18 червня 1967 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON]і змінила прізвище на «[INFO]» (а.с.7). [PERSON] народилась [INFO]року у с. Пробуджене Пономарівського району Чкаловської області, батьки: [PERSON]та [PERSON](а.с.8); 2 березня 1964 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на «[INFO]» (а.с.9). Свідки [PERSON]. та [PERSON]пояснили суду, що [PERSON]та [PERSON]є рідними сестрами, ці ж обставини підтвердила і [PERSON]., допитана у якості свідка. За таких обставин заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.08.2006 року йому та [PERSON]. на праві спільної часткової власності належить по &frac12; частині квартири [ADDRESS] в м.Херсоні. Квартира складається з трьох роздільних кімнат, площею 17,44 кв.м., 12,6 кв.м. та 7,36 кв.м. Між [PERSON]. та [PERSON]. постійно виникають суперечки в користуванні зазначеною квартирою та оплати комунальних послуг, крім того остання не надає можливості позивачу користуватися належною йому часткою квартири. В зв'язку з чим, позивач просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] в м.Херсоні, виділивши в користування [PERSON]. жиле приміщення, площею 17,44 кв.м. та лоджію, площею 3,56 кв.м. та виділивши в користування [PERSON]. жилі приміщення, площею 12,6 кв.м. та 7,36 кв.м., лоджію, площею 5,54 кв.м.; коридор, кухню, санвузол та інші підсобні приміщення залишити у спільному користуванні; зобов'язати [PERSON]. не чинити перешкод у користуванні виділеними [PERSON]. приміщеннями; розділити між [PERSON]. та [PERSON]. особисті рахунки по сплаті комунальних послуг. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні, оскільки проживання [PERSON]. в одній квартирі з [PERSON]. та неповнолітньою [PERSON], наносить шкоду психологічному стану останньої. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по &frac12; частині квартири [ADDRESS] в м.Херсоні. Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] в м.Херсоні складається з трьох кімнат житловою площею 37,40 кв.м., у тому числі перша кімната 12,6 кв.м., друга кімната 7,36 кв.м., третя кімната 17,44 кв.м. Між сторонами по справі, [PERSON]. та [PERSON]., постійно виникають суперечки в користуванні зазначеною квартирою та оплати комунальних послуг, крім того остання не надає можливості позивачу користуватися належною йому часткою квартири. Згідно до ч.1 ст.364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст.155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Запропонований позивачем варіант користування спірною квартирою відповідає вимогам закону та є оптимальним для сторін, такий варіант дасть можливість кожному з них повноцінно реалізовувати своє право, його слід покласти в основу рішення суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON]. обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що у нього відсутній документ, який підтверджував би родинні відносини між ним та померлою 18 серпня 2007 року матір'ю. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право власності на спадщину. Заявник у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав, про що надав суду заяву. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, не заперечував проти задоволення заяви, про що надав заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі, якщо зацікавлена особа не заперечує проти задоволення заяви, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення заяви. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір'ю заявника, однак свідоцтво про народження якого відсутнє і отримання його копії неможливе. Суд вважає, що визнання представником зацікавленої особи заяви не тягне за собою порушення нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов”язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся [PERSON]. мотивуючи її тим, що за договором купівлі-продажу продав відповідачу телевізор „ Грюндік „за 1262 гривні 50 копійок ( 250 дол США ), який до цього часу не повернув йому борг хоча в письмовій розписці зобов”язувався повернути борг до 30 січня 2006 року. А тому, відповідно до ст.ст. 655-658, 691, 692 ЦК України він просить суд стягнути з [PERSON]. на його користь 1262, 50 гривень, як оплату за отриманий телевізор „ Грюндік”. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав і викладене підтвердив. Відповідач в судове засідання не з”явився, причину неявки суду не повідомив , хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але відмовився отримувати судову повістку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач заборгував позивачу ( 250 дол. США) 1262 гривні 50 копійок, як борг за куплений ним телевізор „ Грюндік „, що вбачається з розписки ( а.с.6 ). Свідок [PERSON] в суді засвідчила, що позивач дійсно продав телевізор відповідачу [PERSON]. і написав розписку, що до 30 січня 2006 року поверне [PERSON]. 250 дол США, або по курсу 1262,50 гривні. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона ( продавець) передає, або зобов”язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Оцінюючи дослідженні докази, вислухавши свідка [PERSON] суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як купивши річ відповідач не віддав позивачу гроші в розмірі 1262,50 гривні, що прирівнюється до 250 дол США.

Outcome: approved