Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-30 00:00:00

31.01.2008 року до суду звернулася Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору на суму 2864 грн. 00 коп У судовому засіданні представник позивача Корівка В.С позов підтримала, суду пояснивши, що[PERSON] отримала кредит, за повернення якого поручилися відповідачі, 19.07.2006 року були порушені умови повернення кредиту, відповідач [PERSON] була усно повідомлена про порушення зобов'язання по кредитному договору директором Макухою А.М., у жовтні 2007 року рішенням суду з[PERSON]. було стягнуто заборгованість по кредитному договору, але виконавчий лист було повернуто без виконання, так як місце проживання боржника невідоме, прохає стягнути заборгованість по кредиту з відповідачів солідарно. Відповідачі та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причину неявки не повідомили, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надали. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 14 вересня 2004 року[PERSON]. уклала кредитний договір № 197, відповідно до п.1 якого спілка надає позичальнику кредит в розмірі 3500 грн на потреби придбання товару для підприємницької діяльності на 12 місяців, а позичальник повертає кредит протягом зазначеного в Договорі строку і сплачує 4% щомісячно наперед від залишку суми неповернутого кредиту, що підтверджується копією цього договору (л.с.15). 14 вересня 2004 року відповідачі по справі уклали з позивачем договір поруки № 197, відповідно до п.1 якого поручилися перед спілкою за виконання позичальником[PERSON] умов кредитного договору № 197 від 14.09.2004 року по своєчасному і повному поверненню кредиту і процентів, що підтверджується копією цього договору (л.с.16). 19.07.2006 року[PERSON] останній раз сплатила заборгованість та відсотки за користування кредитом, після чого припинила виплати, що підтверджується копією заочного рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.05.2007 року. 08.05.2007 року заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з[PERSON]. на користь позивача стягнуто заборгованість по кредитному договору у сумі 2864 грн. 00 коп., що підтверджується копією цього рішення (л.с.33). 13.10.2007 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського РУЮ Запорізької області Ковальчук О.М виконавчий лист № 2-316 виданий 21.06.2007 року про стягнення з[PERSON] на користь філії 2. Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» заборгованості по кредиту у сумі 2915 грн. 00 коп повернуто позивачу, так як[PERSON] за вказаною адресою не проживає, що підтверджується копією цієї постанови (л.с.37). Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Між сторонами укладено договір поруки, що відповідно до ст. 553 ЦК України регулюється параграфом 3 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України у разі якщо строк поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з кредитного договору № 197 від 14.09.2004 року строк виконання основного зобов'язання: повернення кредиту та відсотків за його користування встановлений в 12 місяців, останній настав 14.09.2005 року. Як встановлено судом, позивач звернувся до суду 31.01.2008 року, а саме: більше 6 місяців від дня строку виконання основного зобов'язання, що свідчить, що порука припинилась до звернення позивача до суду. Твердження представника позивача Корівки В.Є щодо пред'явлення директором Гуляйпільської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» Макухи А.Н. вимоги до відповідача [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході встановлення обставин та перевірки їх доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги. Таким чином суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, як такий, що не грунтується на законі, не підтверджений встановленими обставинами та не доведений належними доказами.

Outcome: dismissed