Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-03 00:00:00

В жовтні 2007 р.[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON]., в якому просила зобов”язати останню припинити поширення нею недостовірних відомостей про її хворобу та про те, що вона викрадає у сусідів майно та стягнути на її користь завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн. і судові витрати. Також до суду з позовом до [PERSON]. звернувся [PERSON]., в якому просив зобов”язати [PERSON]. припинити поширення нею недостовірних відомостей про його хворобу та про те, що він викрадає у сусідів майно, а також припинити щодо нього погрози фізичної розправи та стягнути на його користь завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн. і судові витрати. В листопаді 2007 р. [PERSON]. звернулась до суду з зустрічним позовом до[PERSON]., в якому просила суд визнати дії останньої незаконними та зобов”язати її припинити поширення недостовірних відомостей про її хворобу та самовільний захват землі, побиття її чоловіка, стягнути на її користь завдану моральну шкоду в сумі 3000 грн. та судові витрати. Рішенням Талалаївського районного суду від 24 грудня 2007 р. позов [PERSON] задоволено частково. Визнано вислів „туберкульозний шакал” висловлений [PERSON]. на адресу [PERSON] таким, що принижує його честь та гідність і зобов”язати [PERSON]. припинити поширення даних відомостей. Стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON] 300 грн. у відшкодування моральної шкоди та 23 грн. 50 коп. у відшкодування понесених ним судових витрат. В задоволенні позовів[PERSON]. та [PERSON]. - відмовлено. В апеляційній скарзі[PERSON]. просить скасувати рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що в судовому засіданні було доведено факт поширення відповідачкою відносно неї відомостей, а саме: „туберкульозна”, „глухоніма”, а також те, що нібито вона покрала квіти, які не відповідають дійсності, ганьблять її честь та гідність з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі та з точки зору додержання законів відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 28.09.1990 р. № 7. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення[PERSON]., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що вислів „туберкульозний шакал”, який протягом двох років постійно в присутності сусідів висловлювала [PERSON]. на його адресу є образливим та таким, що принижує його честь та гідність. З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд. Також апеляційний суд погоджується з висновком суду про необхідність відмови в задоволенні позову [PERSON]., оскільки нею не було доведено факт поширення[PERSON]. відомостей, які б принижували її честь та гідність. Проте, апеляційний суд не погоджується з висновком суду про відмову[PERSON]. в задоволенні її позовних вимог, оскільки вислови „туберкульозна”, „глухоніма” апеляційний суд вважає такими, що принижують честь та гідність[PERSON]., виходячи з наступного. Відповідно до ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім”ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена на особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 року №7 „Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій” (з подальшими змінами та доповненнями), під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. А також, поширенням відомостей є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, лозунгів, інших творів, а так само розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать честь і гідність громадянина або організації. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи та показами свідків, наданих в судовому засіданні першої інстанції, [PERSON]. неодноразово в червні та 17 вересня 2007 року називала позивачку „туберкульозною”, „глухонімою”, а 01.11.2007 р. [PERSON]. під час сварки з[PERSON]. заявила, що остання покрала квіти у жительки смт.Талалаївка. Суд вважає, що вислови ” туберкульозна”, „ глухоніма” є образливими для[PERSON]. та такими, що принижують її честь та гідність з точки зору загальновизначених правил співжиття та принципів людської моралі. В свою чергу відповідачка [PERSON]. не довела, що поширені нею відомості відповідають дійсності. За вищевказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги[PERSON]. підлягають задоволенню, як обгрунтовані. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи. В зв”язку з тим, що в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження поширення неправдивих відомостей, які порочать честь та гідність позивачки[PERSON]., що призвело до моральних страждань останньої, а тому виходячи з принципів розумності та справедливості з відповідачки [PERSON]. слід стягнути моральну шкоду в розмірі 300 грн.

Outcome: partial