overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог заявник вказує, що 20 жовтня 1959 року [PERSON] та [PERSON] придбали на праві особистої власності будинок [ADDRESS]. 03 квітня 1965 року Червонопартизанським РАЦС зареєстрував шлюб иіж [PERSON] та [PERSON] та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одоруєення [NUMBER], видане Свечніковською радою Кашарського району Ростовської області. Вони мешкали у вказаному будинку, її батько [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво свідоцтво про смерть [NUMBER], яке видане 12.12.1973 року, зареєстроване в місті Червонопартизанську Луганської області. Вони з чоловіком та матір,ю мешкали за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт про те, що вонан прийняла спадщину - будинок [ADDRESS]. У судовому засіданні представник заявника підтвердив обставини, викладені в заяві і наполягав на вимогах. Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги обгрунтованими та підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, відповідно до якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до свідоцтва /а.с.9/ квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належав на праві власності [PERSON] і [PERSON] в рівних долях, а відповідно свідоцтв про смерть /а.с.14/ [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до технічного паспорту будинок [ADDRESS] належав [PERSON] і [PERSON] /а.с.10/ Вищевказані докази суд приймає до уваги і вважає їх достатніми для задоволення вимог заявника. На підставі ст.549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20.09.2003 року вони проживають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них дітей немає. Проте в 2004 році відповідач поїхав на заробітки за кордон і повернувся лише в жовтні 2007 року. За цей час стали чужими людьми, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить розірвати шлюб. Миритись не бажає. Відповідач позовні вимоги визнає і суду пояснив, що дійсно шлюб з позивачкою фактично розпався, миритись не бажає. Просить задовільнити позов. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 20.09.2003 року Хлопівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 09. Щодо надання судом строку для примирення, сторони заперечують, миритись не бажають. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовільнити, розірвавши шлюб між сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Прокурор Гусятинського району звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області до [PERSON] про відшкодування витрат на проведення хімічної експертизи в розмірі 88, 26 грн., посилаючись на те, що остання вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23.08.2007 року була визнана винною за ст.310 ч.2 КК України і їй призначено покарання, від відбування якого згідно ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком. Під час досудового слідства НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області було проведено хімічну експертизу на суму 88, 26 грн. та питання судових витрат у вироку не зазначено. Просить стягнути з відповідачки 88, 26 грн. витрат за проведену хімічну експертизу. В судовому засіданні прокурор Гусятинського району Кнобель Ю.В. позовні вимоги підтримав і просить задовільнити позов, стягнувши з [PERSON] в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області суму витрат. Відповідачка позовні вимоги визнає і просить задовільнити позов. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Із вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23.08.2007 року, [PERSON] була визнана винною за ст.310 ч.2 КК України і їй призначено покарання за цією статтею у вигляді 3 років позбавлення волі, від відбування якого згідно ст.75 КК України звільнена з іспитовим строком. Згідно ксерокопії Рахунку № 2-1245, виданого Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВСУ в Тернопільській області, вартість хімічної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів становить 88, 26 грн. (а.с.5) Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачки в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області 88,26 грн. витрат за проведену хімічну експертизу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів). На підтвердження своїх вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що 3 жовтня 1992 році уклала шлюб з відповідачем, 6 жовтня 2005 року цей шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про його участь в утриманні дитини не досягнуто, участі в утримані та вихованні сина відповідач не бере. Інших дітей відповідач не має. Утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. В судовому засіданні уточнила, що відповідач матеріальну допомогу надає не постійно і в неналежному розмірі. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до суду з'явився, позов визнав і проти його задоволення не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу та паспорту позивачки сторони з 3 жовтня 1992 року по 6 жовтня 2005 року перебували в шлюбі, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено світлокопією свідоцтва про його народження; - довідка видана Мар”ївською сільською радою Баштанського району Миколаївської області підтверджує, що на утриманні позивачки [PERSON] знаходиться неповнолітня дитина: [PERSON], 1996 року народження. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач проживає окремо від неповнолітнього сина, матеріальну допомогу надає не постійно і вирішити це питання сторони добровільно не можуть з нього необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 1996 року народження в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,, та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що з 20 вересня 2004 року і до тепер він перебуває у фактичних шлюбних відносинах і проживає однією сім”єю з [PERSON] в селі Новоєгорівка Баштанського району, ведуть спільне господарство. [INFO] відповідачка народила дочку [PERSON], про що відділом РАЦС 17 січня 2008 року вчинено актовий запис про народження за №6. В свідоцтві про народження дитини відомості про батька внесені зі слів матері та на підставі статті 135 Сімейного кодексу України. В зв”язку з тим, що мати дитини не має паспорту він не мав можливості подати до відділу РАЦС заяву про визначення його батьком дитини. Однак, вказує позивач, батьком дитини є він, така як три роки до народження доньки [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, проживав однією сім”єю, що підтверджується довідкою сільської ради. На підставі викладеного позивач просив винести рішення, яким визначити походження дитини: [PERSON], [INFO] від нього, визнати його батьком та зобов”язати відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження [PERSON], вказавши його батьком та змінивши прізвище дитини на „[PERSON]” і видати нове свідоцтво про народження дитини. В судовому засіданні позивач та представник позивача заяву підтримали повністю і просили її задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала повністю. Представник зацікавленої особи до суду не з”явився, надійшла заява від відділу РАЦС з проханням справу слухати у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за одним із трьох документів: за заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини або за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], яка пояснила, що відповідачка по справі є її донькою, з 2004 року і дотепер донька проживає однією сім”єю з позивачем в окремому будинку, який вони придбали спільно, [INFO] в їх сім”ї народилась дитина, батьком дитини є позивач, але відповідачка не має паспорту і тому вирішити питання через відділ РАЦС неможливо, суд встановив: - із світлокопії свідоцтва про народження дитини слід, що [INFO] народилася дитина - [PERSON]; - із довідки виданої Добренською сільською радою Баштанського району слід, що [PERSON] дійсно проживає в селі Новоєгорівка з 20 вересня 2004 року зі співмешканцем [PERSON] та з новонародженою донькою [PERSON] ([INFO]) однією сім”єю і ведуть спільне господарство; - із актового запису за № 6 від 17.01.2008 року слід, що [INFO] народилась [PERSON] і в графі „батько” записаний [PERSON] на підставі заяви заявника [PERSON]. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні доведено, що має місце кровне споріднення між позивачем та дитиною [PERSON], яка являється його донькою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] просила стягувати аліменти на її користь на утримання дочок [PERSON] та [PERSON]. Зазначила, що їх діти від спільного шлюбу з чоловіком. Чоловік не надає матеріальної допомоги дітям, тому вона просила стягувати з нього щомісячно кошти в сумі 310 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Зазначила що чоловік приходить в сім'ю, але протягом півтора року не надає матеріальну допомогу дітям, якщо ті не випросять в нього кошти. Вона не працює, утримує особисте підсобне господарство, і діти обмежені в матеріальних коштах. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, просив справу розглядати без нього. . Заслухавши позивачку, вивчивши письмові докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено , що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.1989 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Добровільно матеріальну допомогу відповідач дітям не надає . Він фізично здоровий. Має доходи. Позивачка обмежена в засобах існування - веде особисте селянське господарство. Відповідач має місце роботи, проте отримує доходи нерегулярно. За таких обставин аліменти з нього належить стягувати в твердій грошовій сумі. Виходячи із віку і потреб дітей їх розмір може становити 310 грн. . Судом приймається до уваги стан здоров'я дітей та відповідача, вони здорові. Також з відповідача слід стягнути держмито.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON] просила стягувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] -[INFO] по 200 грн. щомісячно. Зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвала 16.04.2007 року. Відповідач добровільно не надає сину матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Зазначила що не проживає з чоловіком. Чоловік допомогу дитині не надає. Виходячи з його невеликого доходу, вона просить стягувати по 200 грн. з нього. Вона з сином живе на свою невелику зарплату. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, тому справа розглянута без нього оскільки по справі досить доказів про права та обов'язки сторін. . Заслухавши позивачку, вивчивши письмові докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено , що позивачка та відповідач спільно не проживають. Перебували в шлюбних відносинах до 16.04.2007 року. Шлюб розірвали. Від шлюбу мають спільну дитину - сина - [PERSON] , [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач надає дитині мінливу допомогу. За таких обставин на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина - [PERSON] в сумі 200 грн. щомісячно , приймаючи до уваги, що відповідач має нерегулярний - мінливий заробіток . також враховуються стан здоров'я дитини, відповідача, та розмір зарплати позивачки. Також з відповідача слід стягнути держмито.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із дійсним позовом зазначивши, що 20 лютого 2006 року, під час перевірки дотримання правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, за адресою [ADDRESS] було виявлене порушення Правил. Відповідачка [PERSON], виступаючи споживачем електричною енергією, порушила п. 48 Правил способом самовільно підключення до електромережі без дозволу енергопостачальної організації (підключення з площадки), що є фактом порушення Правил, про що свідчить акт №00015616. Розрахунок збитку, заподіяного порушенням Правил по вищезгаданому акту, було розраховано відповідно до пункту 7 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення , затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.1999 року № 1416. Сума матеріального збитку відповідно розрахунку склала 1375 грн. 61 коп. Відповідач до теперішнього часу вказану суму не сплатив, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у сумі 1375 грн. 61 коп., та інформаційно-технічне забезпечення позову у сумі 30грн., судовий збір 51 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному об'єму. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце та день слухання справи був належним чином повідомлена про що свідчить повідомлення про отримання судової повстки. Про причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність від відповідачки не надходило. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає позов підлеглим задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав: Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З акту № 00015616 від 20.02.2006 року убачається, що [PERSON]виступаючи споживачем електричної енергії, порушив п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 способом самовільно підключення до електромережі без дозволу енергопостачальної організації (підключення з площадки). (а.с.5). Згідно розрахунку збитків за Актом про порушення споживачем Правил користування електричної енергією для населення від 03.06.2006 року, сума збитків складає 1375 грн. 61 коп. (а.с.6). Згідно із платіжним дорученням № 3689 від 14 вересня 2007 року позивач сплатив інформаційно-технічний збір у сумі 30грн.(а.с.2). Згідно із платіжним дорученням №3049 від 26 липня 2007 року позивач сплатив державне мито 51 грн.(а.с.3) У зв'язку з викладеним суд вважає задовольнити позов у повному обсязі і стягнути з відповідача суму матеріального збитку 1015,93грн, інформаційно-технічний збір у сумі 30грн., держмито у сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 лютого 1989 року у Палаці урочистих подій м. Одеси між нею та відповідачем - [PERSON], актовий запис №170 - було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилась донька: [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивачка підтверджує тим, що на теперішній час вони не підтримують подружні стосунки, за час спільного проживання переконались, що у них не має спільних інтересів переконалися, вони не бажали бути разом, жили кожен своєї життям і не намагалися перейматися проблемами іншого. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Сім'я фактично розпалася, та її поновлення не можливо. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач надав суду заяву із визнання позовних вимог та проханням розглянути справу без його присутності. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 05 лютого 1989 року у Палаці урочистих подій м. Одеси між нею та відповідачем - [PERSON], актовий запис №170 - було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилась донька: [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивачка підтверджує тим, що на теперішній час вони не підтримують подружні стосунки, за час спільного проживання переконались, що у них не має спільних інтересів переконалися, вони не бажали бути разом, жили кожен своєї життям і не намагалися перейматися проблемами іншого. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Сім'я фактично розпалася, та її поновлення не можливо. Заслухавши пояснення позивачки, ознайомившись із наданими позивачкою матеріалами, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України - шлюб між жінкою та чоловіком ґрунтується на їх доброї волі. Відсутність бажання одного із подружжя припинити шлюбні відносини є підставою для припинення таких відносин за умов неможливості одну зі сторін змушувати перебування в сімейних стосунках з іншою. Підстав для відмови в розірвання шлюбу передбачених ч. 2, ст. 110 Сімейного Кодексу України судом встановлено - не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною її дочку [PERSON], 1977 року народження та призначити їй опікуна. Вказавши, що [PERSON]з першого дня народження страждає на глибоку розумову відсталість. З 1991 року перебуває на обліку у лікаря психіатра Золочівської центральної районної лікарні. 29.11.1993 року її дочка пройшла огляд медико-соціальною експертною комісією, в результаті якого їй було призначено 1 групу інвалідності безстроково. На даний час [PERSON]. потребує постійного догляду та її присутності біля неї, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Визнання дочки недієздатною їй потрібно для встановлення над нею опіки. У судовому засідання заявник доводи заяви підтримала, представник органу опіки та піклування Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON]з народження страждає на глибоку розумову відсталість, вона не розмовляє, жодного дня не відвідувала ні дитячий садок, ні школу, постійно потребує догляду, так як не взмозі себе доглянути та керувати своїми вчинками. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки психіатричного кабінету Золочівської центральної районної лікарні Харківської області [PERSON], 1977 року народження перебуває у лікаря психіатра на диспансерному обліку з 1991 року з діагнозом глибокої розумової відсталості. Згідно висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 8 січня 2008 року в [PERSON]на даний час наявні ознаки стійкого хронічного психічного розгляду у вигляді глибокої розумової відсталості. В силу свого психічного захворювання не може розуміти значення свої дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]. недієздатною та призначення їй опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з оплати телекомунікаційних послуг в розмірі 448,53 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує зобов'язання з їх оплати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: довідка про реєстрацію; заява на встановлення телефону; витяг з договору; довідка про заборгованість відповідача; розрахунок заборгованості. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що в порушення п. 3.2.8 умов договору про надання послуг електрозв'язку № 5050 від 05.07.2002 р. відповідач не вносить плату за користування послугами зв'язку, в зв'язку з чим з 01 червня 2007 року по 01 листопада 2007 року виникла заборгованість в розмірі 448,53 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тому виникла в зв'язку з порушенням умов договору про надання послуг електрозв'язку заборгованість повинна бути стягнута з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved