overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ВАТ «Підгаєцьке АТП16147» про стягнення 3520,25грн. заборгованої зарплати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, обґрунтовує їх доводами викладеними в позовній заяві. Представник відповідача Залуцький І.О., позов визнав повністю, пояснив, що дійсно [PERSON] працює в ВАТ «Підгаєцьке АТП-16147» на посаді механіка, на сьогоднішній день йому нарахована, але не виплачена заборгована заробітна плата в сумі 3520,25 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює в ВАТ «Підгаєцьке АТП-16147» на посаді механіка і вказане товариство заборгувало йому заробітну плату в сумі 3520,25грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який 16.09.1995 року був зареєстрований у Бакланово-Муравійській сільській раді Куликівського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей же день зроблено запис за [NUMBER] і від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] народження. В обґрунтування своїх вимог повідомила, що вони з відповідачем тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, і за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Примирення вважає неможливим. Судові витрати просить покласти на себе, а витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача, так як він винен у розвалі сім'ї. Відповідач позов визнає і згоден на розірвання шлюбу та сплату витрат по розірванню шлюбу. Заслухавши сторони, і дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, і за таких обставин подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дитини. Необхідності надання строку для примирення не вбачається. Питання проживання дитини сторони вирішили в добровільному порядку. Судові витрати необхідно покласти на позивачку згідно її заяви, а витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою де просить визнати право власності на будинок з надвірними будівлями (означені на схемі технічного паспорту на будинок Чернігівського МБТІ літерами: житловий будинок А-1; веранда а-1; льох Б-1; сараї В-1, Г-1) садиби [ADDRESS] який належав на праві власності його померлому двоюрідному брату [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що двоюрідний брат проживав у власному будинку [ADDRESS] який був введений в експлуатацію, як колгоспний двір. За життя заповіту він не склав. [INFO] він помер. Спадкоємцем за законом залишився позивач. Інших спадкоємців немає. Позивач вважає, що після смерті спадкодавця фактично прийняв спадковий будинок з надвірними будівлями у свою власність, оскільки він постійно навідувався і продовжує навідуватися до спадкового будинку, виконує роботи по господарству та підтримує будинок і надвірні будівлі в належному стані. Коли ж позивач звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини, з'ясувалося, що спадкодавець за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. В зв'язку з тим, що державний нотаріус без свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, а Чернігівське МБТІ не може видати техпаспорт на будинок і зареєструвати його, просить визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями (означені на схемі технічного паспорту на будинок Чернігівського МБТІ літерами: житловий будинок А-1; веранда а-1; льох Б-1; сараї В-1, Г-1) садиби [ADDRESS] Відповідач - Кладьківська сільська рада позов визнала та заявила, що позивач є спадкоємцем майна померлого за законом. Завідувач Куликівської державної нотаріальної контори засвідчив, що він не має права оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та надвірні будівлі. Заслухавши позивача, розглянувши письмові заяви відповідача та третьої особи, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем домоволодіння за законом і фактично прийняв спадщину, оскільки він постійно навідувався і продовжує навідуватися до спадкового будинку, виконує роботи по господарству та підтримує будинок і надвірні будівлі в належному стані. Успадкувати домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивач не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визнати, що будинок з надвірними будівлями (означені на схемі технічного паспорту на будинок Чернігівського МБТІ літерами: житловий будинок А-1; веранда а-1; льох Б-1; сараї В-1, Г-1) садиби [ADDRESS] належать позивачу на праві власності. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки несвоєчасність оформлення права власності на домоволодіння викликана винними діями спадкодавця та позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вони перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] , яка проживає з матір”ю. Позивач просить стягнути на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу ) відповідача до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач від позову не відмовляється, відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] , яка проживає з матір”ю. В свідоцтві про народження дитини батьком дитини записаний відповідач. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, і не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн. ( п'ятдесят одна) та відповідно до п.4) ч.3 ст.81 ЦПК України стягує з відповідача витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн.50 коп.(сім грн.50 коп). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 03.04.2000 року між ними та відповідачем по справі [PERSON]., укладено договір « Про надання послуг електрозв»язку» № 124 по телефонному номеру. В порушення зобов»язань за період з серпня 2007 року по листопад 2007 року [PERSON]., не сплачував за надані послуги електрозв»язку в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 241 грн. 46 коп. У добровільному порядку відповідач [PERSON]., суму боргу не сплатив, тому просять стягнути її у примусовому порядку та позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати по справі . Відповідач [PERSON]., у судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи . Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи та зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно поданих документів відповідач [PERSON]., порушив вимоги договору № 124 від 03.04.2000 року «Про надання послуг електрозв»язку» в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 241 грн.46коп., яку слід стягнути. Та з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в сумі 81 грн. В порядку ст. 224,226 ЦПК України суд постановляє заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], але він звернувся в нотаріальну контору після закінчення встановленого законодавством 6-ти місячного строку, оскільки на той час проживав за кордоном. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.04.1998 орку . Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач не проживав з померлою на час відкриття спадщини і до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк не звернувся, так як проживав в РФ, що підтверджується копією паспорта громадянина РФ [NUMBER] , виданого 10.07.2000 року. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд причину пропуску встановленого законом терміну звернення до нотаріальної контори визнає поважною і вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк в 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , укладений між ним та [PERSON] . та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок, мотивуючи тим, що останній продав йому вказаний будинок, в підтвердження чого видав розписку про отримані кошти, однак від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS]являється [PERSON] ., що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №172 від 30.10.1989 року та технічного паспорту. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року визначено, що вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Між позивачем та відповідачем 20.03.1992 року було укладено договір купівлі-продажу спірного житлового будинку та перший розрахувався з останнім повністю, що підтверджується розпискою. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

­­­­ [PERSON] пред'явила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги повністю підтримала і суду пояснила, що 2 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Лоївській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що за час сумісного проживання у них склалися різні погляди на життя, вони різні по характеру, через що у них часто виникали непорозуміння. [PERSON] безпідставно вчиняє скандали та сварки, не надає матеріальної допомоги сім'ї, не приймає заходів для збереження шлюбу. На даний час вони не підтримують жодних сімейних стосунків як сімейна пара і спільно не проживають. Сторони втратили почуття любові та поваги однин до одного. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], неповнолітню дитину від шлюбу залишити проживати з нею, витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно. Однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати в його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне 2 значення. Сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Сторони прийшли до спільної згоди про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з позивачкою по справі [PERSON] А тому неповнолітю дитину від шлюбу: сина [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір'ю. Витрати, враховуючи матеріальний стан сторін, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, слід покласти на позивачку. На підставі ст.ст.105 ч.3,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд: - Стягнути з відповідача на його користь суму боргу за надані послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 1385 гривні 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач користувався тепловою енергією, проте її не оплачував, виникла заборгованість на зазначену суму. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання також не прибув, хоча про дату, час та місце такого був повідомлений у встановленому порядку. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Представник позивача визнає, що між сторонами не існує договірних правовідносин, проте з особового рахунку вбачається, що відповідач споживав теплову енергію в квартирі [ADDRESS] за період з липня 2002 по 2007 рік, за відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1385 гривень 40 копійок. Згідно зі статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” споживач послуг зобов'язаний такі оплачувати у строки, встановлені законом або договором. Конкретний строк оплати встановлений Правилами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630. Суд застосовує позовну давність відповідно до вимог статті 257 ЦК України, оскільки це питання стало предметом обговорення у судовому засідання, та відповідно вважає за необхідне присудити до стягнення грошову суму в розмірі 634 гривні 72 копійки, яка є боргом за період з жовтня 2004 року по день пред'явлення позову. За таких обставин, заочно розглянувши справу, дослідивши і оцінивши надані докази, перевіривши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом у порядку цивільного судочинства, просить суд розірвати шлюб, який зареєстровано між ним і відповідачкою 31 березня 1992 року у віділу реєстрації актів громадянського стану Ялтинського міського управління юстиції АРК за актовим записом № 152. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. Зокрема позивач вказує, що фактичні стосункі подружжя мають формальний характер, разом сторони не проживають з квітня 2000 року, по причині постійних сварок між ними. Позивач не вважає можливим підтримувати шлюбни відносини, на примирення не згоден. Відповидачка у судове засідання не зв'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справия, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 31 березня 1992 року зареєстровано шлюб у відділу реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції АРК, актовий запис № 152 (а.с.8). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Між тим, подальше спільне життя подружжя і формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Сторони не проживають єдиною родиною з 2000 року з причин постійних сварок та неприязних відносин між ними. Спільне господарство не ведуть, майнового спору між ними нема. Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, суд ввважає що позов підлягає задоволенню та шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. слід розірвати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд: - Стягнути з відповідача на його користь суму боргу за надані послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 822 гривні 69 копійок. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач користувався тепловою енергією, проте її не оплачував, виникла заборгованість на зазначену суму. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у відповідності до вимог статті 74 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання також не прибув, хоча про дату, час та місце такого був повідомлений у встановленому порядку. За таких обставин, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідачів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, заочно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Представник позивача визнає, що між сторонами не існує договірних правовідносин, проте з особового рахунку вбачається, що відповідачка споживала теплову енергію в квартирі [ADDRESS] за період з липня 2002 по 2007 рік, за відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 822 гривні 69 копійок. Згідно зі статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” споживач послуг зобов'язаний такі оплачувати у строки, встановлені законом або договором. Конкретний строк оплати встановлений Правилами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630. За таких обставин, заочно розглянувши справу, дослідивши і оцінивши надані докази, перевіривши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved