Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-24 00:00:00

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду зі вказаним вище позовом, в якому просив зобов'язати відповідача припинити незаконне використання об'єкту незавершеного будівництва - адміністративної будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, [ADDRESS], загальною площею 760,5 кв.м. Також просив визнати за територіальною громадою в особі Очеретинської селищної ради, право комунальної власності на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративну будівлю, розташовану за адресою: Донецька область, [ADDRESS], загальною площею 760,5 кв.м. Свій позов обгрунтовує тим, що у лютому 2008 року йому стало відомо про незаконне використання з боку відповідача об'єкту незавершеного будівництва - адміністративної будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], Донецької області, загальною площею 760,5 кв. м., а саме, як складського приміщення. З 1997 року до теперішнього часу Очеретинська селищна рада використовувала це приміщення для тимчасового зберігання будівельних матеріалів. Адміністративна будівля прийнята на балансовий облік Очеретинської селищної ради, встановлена вартість вказаної будівлі - 52 832 грн. Роботи по будівництву адміністративної будівлі не були завершені, а в підрядній організації ніяких документів по будівництву цього приміщення не збереглися, в Ясинуватському районному архіві вказані документи також не збереглися. Тому просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.4 ст.331 ЦК України, за заяви зацікавленої особи суд може визнати його власником недобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частина робіт, не виконаних відповідно до проекту, є незначною. Матеріалами справи встановлено, що у лютому 2008 року позивачу стало відомо про незаконне використання з боку відповідача об'єкту незавершеного будівництва - адміністративної будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], Донецької області, загальною площею 760,5 кв. м., а саме, як складського приміщення. З 1997 року на до теперішнього часу Очеретинська селищна рада використовувала це приміщення для тимчасового зберігання будівельних матеріалів. Розпорядженням селищного голови Очеретинської селищної ради від 05.06.2006 № 40 а-р об'єкт незавершеного будівництва - адміністративна будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] прийнята на балансовий облік Очеретинської селищної ради, встановлена вартість вказаної будівлі - 52 832 грн. Вищевказаний об'єкт незавершеного будівництва включений до інвентаризаційного опису основних засобів, складений Очеретинською селищною радою 31 травня 2006 року. Роботи по будівництву адміністративної будівлі завершені не були. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Зазначене підтверджує право власності Очеретинської селищної ради на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративну будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS], Донецької області, загальною площею 760,5 кв.м. Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, не житлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 331 ЦК України, ст.ст. 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved