Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2008 року звернулася до суду з позовом до органу приватизації при Пирятинській міській раді про визначення часток в приватизованій квартирі. У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона, її чоловік [PERSON] та її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS]. 20.09.1993 року вона разом з чоловіком та батьками приватизували вказану квартиру. У свідоцтві про право власності на житло від 20.09.1993 року, яке видано органом приватизації при Пирятинській міській раді, були записані всі члени сім'ї -[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказано, що приватизована квартира належить їм на праві спільної сумісної власності без встановлення часток кожного з них. [INFO] помер [PERSON], [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON]. Вона не має змоги оформити спадщину, оскільки не визначений розмір частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності. В зв'язку з цим вона вважає, що частка кожного із співвласників квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] становить ј вказаної квартири. Просить визначити розмір частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS], що належить їм на праві спільної сумісної власності. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, письмово повідомив суд про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено: Позивач[PERSON] є одним із співвласників квартири [ADDRESS]. Крім неї співвласниками квартири є [PERSON], який помер [INFO] (а.с.11) і доводився позивачеві чоловіком (а.с.13,14), [PERSON], який помер [INFO](а.с.9) та [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.10) і доводяться позивачеві батьками (а.с.12). У свідоцтві про право власності на житло від 20.09.1993 року, власниками квартири були записані всі члени сім'ї, без встановлення часток кожного (а.с.5). Після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишилася спадщина у вигляді належної кожному з них частини вказаної квартири. Позивач не має змоги оформити спадщину, оскільки не визначений розмір частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved