Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Одеської міської Ради та Першої одеської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у користуванні, володінні і розпорядженні власністю шляхом заборони на здійснення нотаріальних дій, посилаючись на те, що вона є власником 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS], проте не може розпорядитися своєю власністю, а саме подарувати її своїй дочці, так як в базі даних Першої одеської державної нотаріальної контори є заборона на здійснення нотаріальних дій на домоволодіння [ADDRESS](колишня [ADDRESS]) в зв'язку з відведенням земельної ділянки на підставі рішення Одеського міськвиконкому №637 від 01.09.1966 року для розширення піонерського табору, що належав Одеському цукрово-рафінадному заводу. Позивачка зазначила, що в Державному реєстрі статистичних одиниць в Одеській області санаторій профілакторій «Горіховий гай» - колишній табір ЗАТ «Одеської цукрової компаній», не значиться, більш того - за актом ліквідаційної комісії від 9 жовтня 1998 року санаторій-профілакторій «Горіховий гай» ліквідований. У судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали, уточнили його, змінили відповідача Першу одеську державну нотаріальну контору на Одеський державний нотаріальний архів, обґрунтовуючи позовні вимоги ст.4 Закону України «Про власність», згідно з положеннями якої власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. В судове засідання представники відповідачів не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про що є відповідні розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, її представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності з вимогами чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/100 частини домоволодіння за [ADDRESS] на підставі мирової угоди від 04.03.2006 року, затвердженої ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06.03.2006 року (справа №2-2226/2006р.), зареєстрованої в КП «ОМБТІ та РОН» 29.06.2006 року, реєстраційний номер 6084869, номер запису:13471, в книзі: 152 дод-178. Як вбачається з листа виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №УП-894 від 19.09.1979 року, направленого Нотаріальній конторі №1, виконком Київської райради народних депутатів просить заборонити нотаріальні дії по домоволодінню[ADDRESS](бувший [ADDRESS], яке за рішення міськвиконкому №637 від 01.09.1966 року разом із земельною ділянкою відведено Одеському сахарно-рафінадному заводу для розширення піонерського табору. На звернення [PERSON] до Київської районної адміністрації Одеської міськради позивачка отримала відповідь про неможливість зняття заборони з причин неправомочності адміністрації скасовувати рішення виконкому №637 від 01.09.1966 року. Одеське міське управління земельних ресурсів на заяву позивачки надало відповідь №02-08/И-34-1278-78 від 04.07.2006 року про відсутність в переліку земельних ділянок, що виносяться на земельні торги, земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння [PERSON] При цьому суду надані документи, що підтверджують ліквідацію санаторію-профілакторію «Горіховий гай» - колишнього табору ЗАТ «Одеська цукрова компанія», якому згідно рішення виконкому №637 від 01.09.1966 року відводилася земля для його розширення, а саме: витяг з протоколу спільного засідання адміністрації і профкому ЗАТ «Одеська цукрова компанія» від 27.04.1998 року; акт ліквідаційної комісії від 9 жовтня 1998 року; довідка Одеського обласного статуправління №611 від 04.11.1998 року; витяг з протоколу Президії обкому профспілок працівників харчової промисловості №39 від 16.07.1998 року «Про закриття санаторію-профілакторію «Горіховий гай» Одеської цукрової компанії. У відповідності зі ст.41 Конституції України та ч.1 ст.319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. З огляду на наведені норми [PERSON], володіючи на праві приватної часткової власності домоволодінням, має право на власний розсуд вирішувати питання щодо доцільності його використання, зокрема відчуження шляхом дарування. Крім того, в порядку ст.391 ЦК України позивачка має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі шляхом зняття заборони на відчуження майна. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо зняття заборони на здійснення нотаріальних дій стосовно її майна - 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS] підлягають задоволенню. Щодо ж позовних вимог по зобов'язанню виконавчого комітету Одеської міської ради усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні нею її власністю, суд вважає їх безпідставними, так як заборона на проведення нотаріальних дій накладалася листом виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №УП-894 від 19.09.1979 року, а не відповідачем виконкомом Одеської міської ради. При цьому всупереч вимогам ст..60 ЦПК України, позивачка не навела доказів неправомірності накладення такої заборони на час виникнення спірних відносин 19.09.1979 року щодо земельної ділянки, на якій розташоване її домоволодіння, з приводу чого було прийнято рішення виконкому №637 від 01.09.1966 року. За таких обставин позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial