overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

21.02.2008р. Пришибська сільрада звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2006р. сім”я [PERSON] з трьох осіб в квартирі [ADDRESS] не проживають, виїхали з с.Пришиб і проживають в інших населених пунктах, а тому втратили право на житло, так як більше 7 місяців в с.Пришиб не проживають. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини своєї неявки суду не повідомили, письмових заперечень не надали. Представник третьої особи підтримав позов та просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в [ADDRESS]. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі Пришибської с/ради, Сім”ї [PERSON] з трьох осіб була надана спірна квартира. З 2006р. сім”я відповідачив покинула надану квартиру і переїхала в Полтавську область Пирятинський район с.Демянівка. Згідно актів обстеження від 15.02.2008р., в квартирі [ADDRESS] сім”я [PERSON] не проживають, їх майно та меблі відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності громадян за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що по справі найшло підтвердження того, що відповідачі більше 6 місяців не користуються спірною квартирою без поважних причин, виходячи з наведеного суд задовільняє позовні вимоги позивача На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з чоловіка на своє утримання. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і пояснила, що з 12 вересня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] народження, крім того вона чекає на другу дитину, строк вагітності сім місяців. Подружні відносини між ними припинені з 17 січня 2008 року, і з цього часу вони мешкають окремо. Рішенням суду від 20 березня 2008 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання їх сина у розмірі &frac14; частини. Незважаючи на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і одержує допомогу в розмірі 144 грн. не має інших джерел до існування, чоловік ніякої матеріальної допомоги не надає. Оскільки, відповідач є її чоловіком, щомісяця одержує заробітну плату, грошей на її утримання не виділяє, тому просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі &frac14; частини від його доходу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, досліджувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Сторони одружені з 12.09.2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] народження, на утримання якої з відповідача на користь позивачки рішенням Центрально - Міського районного суду м. Макіївки від 21.03.2008р. стягнені аліменти в розмірі &frac14; частини з усіх видів доходу. Позивачка в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і щомісяця одержує допомогу в розмірі 144 грн.10 коп. Середній заробіток відповідача складає 1659,66 грн. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребує в матеріальній допомозі, тому що її доход у виді розміру дитячої допомоги не забезпечує їй прожиткового мінімуму, установленого законом. Крім того, чоловік і жінка не бажають укладати договір про надання допомоги одному з них. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, суд не враховує матеріальне становище чоловіка і жінки, тому що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в долі від його заробітку /доходу/, у розмірі 1/5 частини, до досягнення дитиною трьох років, тому що при стягненні аліментів у розмірі &frac14; частини від доходу відповідача, щомісячний доход позивачки буде значно вище, ніж доход відповідача. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 51грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання укладеного сторонами 4.11.2006р. шлюбу, поклавши на нього витрати, пов"язані з реєстрацією розлучення в органах РАЦСу, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сім"ї, в зв"язку з чим сторони змушені були припинити шлюбні відносини у лютому 2007р. У судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені в заяві обставини справи, вказавши, що в даний час він виїжджає в Росію, а тому бажає врегулювати свої сімейні відносини. Суд , дослідивши матеріали справи , вислухавши пояснення позивача , приходить до висновку ,що позов підлягає задоволенню . Відповідно до змісту ст..ст. 21,24 СК України шлюб являється вільним сімейним союзом чоловіка та жінки і примушування будь-кого з них до укладення шлюбу чи його збереження поза їх волею не допускається, а тому позивач вправі згідно ст.ст. 110,112 СК України ставити перед судом питання про розірвання шлюбу, подальше збереження якого не відповідає його інтересам. З огляду на вказані обставини та категоричне небажання позивача продовжувати спільне життя з відповідачкою суд не бачить підстав для відмови у задоволенні вимог щодо розлучення. Витрати по реєстрації розлучення в органах РАЦСу слід покласти на позивача з огляду на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У грудні 2007 року позивачка звернулася в суд до відповідача з позовом про стягнення аліментів на її утримання в зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. В позові вона зазначала, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007року. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження, яка проживає і знаходиться на її утриманні. В зв'язку з тим, що вона з відповідачем сумісно не живуть з серпня 2007року, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на її утримання, а вона не працює, т. я. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому має потребу в матеріальній допомозі. Виходячи з наведеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1\4 частки від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно і до досягнення дитиною 3-х літнього віку, тобто до 20.08.2010 року, оскільки відповідач працює, здоровий, працездатний і може сплачувати аліменти. У судовому засіданні позивачка підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України Суд вислухавши пояснення позивачки, показання свідка [PERSON], вважає позов таким, що підлягає задоволенню так як у відповідності до ст.ст.75, 77, 79, 80, 81, 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і таке право дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 28 квітня 2007року в Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області , актовий запис №136. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]року народження, відповідач працює в ТОВ „Будівельне управління №77”, здоровий, працездатний, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, розмір якої суд встановлює в розмірі 1\4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3-х літнього віку, тобто до 20.08. 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], складений з відповідачами 13.03.2000 року. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій вимоги позову підтримав та просив задовольнити і слухати справу за його відсутністю. У судове засідання відповідачі не з'явились, надали заяву, в якій вимоги позову визнали та просили слухати справу за їх відсутністю. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю сторін за правилами ст. 174 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та правовідносини сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивач придбав у власність у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Даний договір був укладений сторонами в простій письмовій формі й підписаний, та зареєстрований на Універсальній біржі “ Південь ”, за реєстровим № 801, та зареєстрований у ММБТІ 15.03.2000 року, за р. № 6783 однак сторони даний договір не засвідчили нотаріально, в зв'язку з чим позивач не можуть зареєструвати право власності й розпоряджатись їм. На підставі ст. ст. 220,357,657 ЦК України, суд вважає позов обґрунтованим, і підлягає задоволенню, тому що в справі встановлений факт купівлі-продажу квартири [ADDRESS], оскільки сторони по договору повністю виконали істотні умови договору, відповідно до якого відповідачі передали позивачу у власність квартиру [ADDRESS], а позивач - грошову суму за домовленістю. Надалі сторони які виконали угоду, ухилилися від її нотаріального посвідчення. На підставі ст. 88 ЦПК України, державне мито сплачене при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованному шлюбі з 06.06.1969 року, від якого не мають неповнолітніх дітей, але через органи РАГС вона не змогла розірвати шлюб в зв'язку з тим, що відповідач туди добровільно не з'являвся. В січні 2008 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що відповідач вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, проявляв подружню зраду. Тому сім'ї у них не має і вона існує формально так як вони з 19.10.2003року стосунків, не ведуть сумісного господарства. Майнового спору не мають. Посилаючись на наведене і те, що відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАГС, просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті „Рідне Прибужжя”, а тому вважається повідомленим належним чином відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд, розглянувши докази по справі, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено та доведено що сторони з 06.06.1969року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Палацом урочистих подій м. Миколаєва 06 червня 1969року, актовий запис №1471. Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. З 19.10.2003року сторони не підтримують подружніх стосунків, так як відповідач вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, проявляв подружню зраду, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення згідно ст.ст.110-112, 114 Сімейного кодексу України. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

В січні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні вимоги позову уточнив та пояснив, що для поліпшення своїх житлових умов він самовільного переобладнав житловий будинок та побудував господарські будівлі та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно самовільно побудоване. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали заяву в якій вимоги позову визнали та просили слухати справу за відсутністю їх представника. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю відповідача та третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Позивач для поліпшення своїх житлових умов самочинно побудував житловий будинок та господарські споруди, які оформити в позасудовому порядку неможливо. Головне управління містобудування та архітектури 14.08.2007р. надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ст. 376 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів яке розташоване по[ADDRESS], виділенній у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

В січні 2008 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на самовільно побудоване нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали заяву в якій вимоги позову визнали та просили слухати справу за відсутністю їх представника. За ухвалою суду справа слухалася за відсутністю відповідача та третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову й матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Позивач для поліпшення своїх житлових умов самочинно господарські будівлі та споруди, які оформити в позасудовому порядку неможливо. Головне управління містобудування та архітектури 14.08.2007р. надало згоду щодо визнання за позивачем права власності на самочинно побудовані споруди й будівлі. На підставі ст. 376 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в справі встановлений факт самовільно побудованого нерухомого майна без належного дозволу компетентних органів яке розташоване по[ADDRESS], виділенній у встановленому законом порядку. Самовільно побудовані вищевказані будови, не порушують права інших осіб, відповідають будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

Сторони знаходяться у шлюбі , який зареєстрований в Братолю-бівській сільській раді Долинського району Кіровоградської області 18 серпня 2007 року , актовий запис № 03 . Шлюб перший , спільних дітей не мають . Спору про поділ майна між сторонами не має . Позивач у судовому засіданні позов підтримав , просив суд шлюб розірвати , так як у них різні погляди на сімейне життя . Сторо-ни фактично шлюбних стосунків з грудня 2007 року не підтримують , ведуть окремо господарство . Просить покласти судові витрати по справі на нього . Відповідачка позовні вимоги визнала , суду пояснила , що на даний час зустрічається з іншим чоловіком має намір створити нову сім»ю . Шлюб існує формально , просить розірвати шлюб . Вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , суд дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню , так як в судово-му засіданні встановлено , сім»я розпалась , існує формально , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам од-ного з них , що мають істотне значення . На підставі ст. 88 ЦПК України слід покласти судові витрати по справі на позивача та стягнути з сторін при отриманні свідоцтва мито у сумі 17 грн .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

У лютому 2008 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок за її чоловіком [PERSON], покликаючись на те, що [PERSON], який помер [INFO], за життя збудував житловий будинок на власній земельній ділянці, проте за життя не оформив на себе свідоцтво про власність. Для належного прийняття нею спадщини на будинок просила визнати право власності на зазначений житловий будинок за померлим [PERSON] На попередньому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і просила позов задовольнити. Представник Воловецького ДВПТІ на попередньому судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, оскільки інвентаризаційна справа на житловий будинок в [ADDRESS], що був збудований [PERSON] у Воловецькому БТІ відсутня, хоч у позивачки збереглася технічна документація по відводу земельної ділянки для будівництва. В разі задоволення заяви у бюро технічної інвентаризації буде законна підставу для реєстрації права власності. Відповідач Нижньоворітська сільська рада надала лист про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює у попередньому судовому засіданні рішення в порядку, встановленому ст.174 цього кодексу, тобто у разі визнання позову. Правовою підставою для вирішення справи є п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, згідно з яким одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що згідно з рішенням № 141 виконавчого комітету Воловецької районної ради Закарпатської області, виконком районної ради затвердив матеріали, представлені виконкомами сільських Рад про виділення земельних ділянок та надав дозвіл на будівництво нового індивідуального житлового будинку у населеному пункті Воловецького району, зокрема [PERSON] Із Свідоцтва № 101/141 на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР вбачається, що [PERSON] одержав дозвіл на будівництво на своїй присадибній ділянці на підставі рішення Нижньоворітської сільської ради депутатів трудящих № 28 від 21 квітня 1972 р. З акту № 60/141 від 15.08.1972 р. видно, що [PERSON] було відведено в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку. З дослідженої у суді технічної документації по відводу земельної ділянки для будівництво, що збереглася у позивача, суд дійшов висновку, що [PERSON] одержав у встановленому законом порядку дозвіл на будівництво нового індивідуального житлового будинку в [ADDRESS](новий № 17) на своїй присадибній ділянці площею 0,07 га. Свідоцтвом 1-ФМ [NUMBER]. підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] Враховуючи досліджені обставини , та докази, якими вони підтверджуються, суд визнав їх достатніми для висновку, що право власності на житловий будинок слід визнати за померлим [PERSON], який збудував зазначений житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-01 00:00:00

24.03.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині, визначеній судом. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, прохала позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 25.08.2007 року сторонами укладено шлюб, який на час розгляду справи в суді не розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.3), який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, але відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі &frac14; частини всіх видів доходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved