overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2005 року. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина, а саме: син - [PERSON], [INFO] року народження. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, не бере участі у його вихованні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., щомісячно до досягнення повноліття дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальні становища дитини і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язуваний утримувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] просить встановити юридичний факт батьківства, а саме, що [PERSON] являється її батьком. Зацікавлена особа [INFO] даний факт визнала і не заперечують проти визнання даного юридичного факту. Суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню. Згідно ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Отже, при наявності смерті батька, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини факт його батьківства може бути встановлений судом. Відповідно до наданих матеріалів справи, [PERSON], яка є матір'ю заявника, з 1952 р. по 2006 р. перебувала у фактичних шлюбних вiдносинах з [PERSON]. Пiсля народження заявника [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), батько разом з її матiр'ю проживали разом за адресою [ADDRESS]. Виховував та утримував заявника, про що свiдчить довiдка з [INFO] про те, що [PERSON] постійно проживала з її батьком [PERSON] по день його смерті і поховання провела за власний рахунок. Крім цього відповідно до виписки з погосподарської книги №2 [INFO] на 1953-1955 р., особовий рахунок [NUMBER], де зазначено, що голова домогосподарства [PERSON], її син [PERSON], невістка [PERSON], внука [PERSON] та внука [PERSON] Це також свідчить і з виписки з по господарської книги №2 [INFO] на 1961-1963 р., особовий рахунок [NUMBER]. [PERSON]. визнавав себе батьком заявника, що пiдтверджується його заповітом від 06.10.1993 р., відповідно до якого він заповідав все своє майно заявниці [PERSON] Відповідно до заповіту у нотаріуса була відкрита спадкова справа та видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких все майно батька [PERSON], яке складається із права на земельну ділянку (пай), розміром 2,78 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,413 га на спадкоємицю [PERSON] Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від , було встановлено факт володіння жилим будинком [ADDRESS] на праві приватної власності за померлим 23.04.2006 р. [PERSON] та визнано за заявником право власності на вказаний будинок. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оцінюючи сукупність вказаних обставин, суд прийшов до переконання, що заявниця дійсно являється донькою [PERSON], а тому її порушене право на батьківство підлягає відновленню. На підставі ст.ст.130,135 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до сільської ради Козелецького району про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON], який доводився позивачам батьком та чоловіком. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Ще за життя [PERSON] розпорядився своїм майном, 21 березня 1997 року склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори в реєстрі за № 572. Цим заповітом він заповідав все своє майно своїй дочці [PERSON]. На день відкриття спадщини були три спадкоємці за законом, в тому числі і дружина померлого [PERSON] 1933 року народження, яка на день відкриття спадщини була непрацездатна, досягла пенсійного віку і має право на обов”язкову частку в спадковому майні за заповітом. Таким чином [PERSON] має право спадкувати 1/12 частку житлового будинку з надвірними будівлями, а [PERSON] має право спадкування 5/12 часток цього ж домоволодіння. Вони як спадкоємці протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини фактично вступили в управління спадковим майном та звернулися із заявою в нотаріальну контору, що підтверджується документами. Для оформлення даної спадщину необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що дане домоволодіння (1/2 частка) належить [PERSON], який не був виданий йому за життя. Тому вони не можуть оформити дану спадщину в нотаріальній конторі і звернулися до суду. Позивачі[PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання з”явилися, позов підтримують. Представник відповідача Олексіївщинської сільської Ради Козелецького району в попереднє судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у їх відсутності, позов визнають. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши усі докази, суд відповідно до ст.130 ЦПК України з*ясував можливість врегулювання спору до судового розгляду, так як відповідач визнав позов , і вважає необхідним задовольнити позов відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає , що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив , що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права , свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав мотивуючи тим, що вона має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Із самого народження діти перебувають в інтернатних закладах, в даний час Надія перебуває в Удайцівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті, а Павел перебуває у Ніжинському будинку-інтернаті для інвалідів. За весь цей час їхня мати [PERSON]жодного разу не відвідала їх, не цікавилася їх долею, навчанням, не телефонувала, листів не надсилала, матеріально не утримувала. Сама [PERSON] ніде не працює, проживає із неповнолітньою донькою та співмешканцем, доходів ніяких не має. З огляду на те, що [PERSON] не виконує своїх прямих обов”язків щодо виховання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], позивач просить позбавити її батьківських прав щодо цих дітей. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю за вищевикладених обставин. Відповідач [PERSON] в судове засідання з”явилася, позовні вимоги позивача визнала і не заперечувала, що все викладене в позові правда. Третя особа на стороні позивача представник органу опіки і піклування Козелецької райдержадміністрації Чернігівської області позовні вимоги позивача підтримав повністю. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Копії свідоцтв про народження стверджують, що відповідач [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно документів у справі, та пояснення відповідачки, [PERSON] із самого народження перебуває у інтернатних закладах, із 1999 року перебуває в Удайцівській спеціальній школі-інтернат, Прилуцького району Чернігівської області. 06 лютого 2002 року відповідач [PERSON] написала заяву про відмову від своєї дочки [PERSON][INFO]. Згідно документів у справі [PERSON] [INFO] перебуває у Ніжинському дитячому будику-інтернаті, Ніжинського району Чернігівської області. 24 листопада 1995 року відповідач [PERSON] написала заяву про тимчасове утримання сина в державному закладі. Але по даний час мати не забрала сина. Судом встановлено, що фактично із часу народження дітей і по теперішній час відповідач [PERSON] не проявляє до цих дітей свого батьківського піклування, жодного разу за час перебування їх в інтернатних закладах не відвідала дітей, грошей і посилок не надсилає, не телефонує, не піклується про стан їх здоров”я. Це також підтверджується актами інтернатних закладів. Виконком Берлозівської сільської ради своїм рішенням від 20 листопада 2007 року, розглянувши матеріали опікунської ради щодо позбавлення батьківських прав[PERSON] вирішив питання про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав над неповнолітніми дітьми Надією [INFO] та [PERSON] [INFO]. Акт обстеження житлових умов відповідача [PERSON] свідчить, що вона проживає з 2005 року в с.Сивухи Козелецького району разом із співмешканцем та неповнолітньою дочкою. З господарства нічого немає, присадибна ділянка землі обробляється не вся, інших доходів не мають ніяких. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в судовому засіданні установлені факти, які свідчать про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що між нею та відповідачем 28.04.2007 року було укладено шлюб, який було зареєстровано у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис № 460. Від спільного подружнього життя у них дітей немає. За причину розірвання шлюбу в позові вказує, що з відповідачем спільне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя та різні характери, через що у них постійно виникають часті суперечки та непорозуміння. Вони не підтримують подружні відносини та не ведуть спільного господарства тривалий час, втратили одне до одного почуття поваги, любові та довіри. Їхня сім'я розпалася та носить формальний характер. Майнового спору у них немає. Просить шлюб з відповідачем розірвати, поклавши на неї витрати пов'язанні з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та дала пояснення аналогічні позовним вимогам. На примирення не згідна. Просить шлюб з відповідачем розірвати, поклавши на нього витрати пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу. Не заперечує проти розгляду справи при проведенні попереднього судового засідання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі та вказав, що дійсно їхній шлюб розпався, вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства тривалий час, втратили одне до одного почуття поваги, любові та довіри. Їхня сім'я розпалася та носить формальний характер. Згідна на розірвання шлюбу та не заперечує щодо витрат пов'язаних з оформленням розлучення в органах РАЦСу. Не заперечує проти розгляду справи при проведенні попереднього судового засідання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, за наявності для того законних підстав. На підставі наведеного, визнання відповідачем пред'явленого позову, а також наявних матеріалів справи, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі, оскільки вони не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд заслухавши сторони, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2007 року, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, а тому їхню сім'ю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

[PERSON] в лютому 2008 р. звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Чернівецькій області про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що у наприкінці 2007 року він придбав без укладення договору купівлі-продажу у незнайомої йому особи кузов на автомобіль «Опель-омега» без відповідних документів. Автомобіль придбав для того щоб відремонтувати свій власний автомобіль марки «Опель-Омега» державний номер[NUMBER], яким потрапив в ДТП, та був пошкоджений кузов. Він провів ремонт автомобіля який потрапив в ДТП, а саме переклав на придбаний кузов вузли та агрегати із пошкодженого автомобіля, та придбав нові запасні частини. На даний автомобіль зачепив державний номер [NUMBER]. 1 лютого 2008 року він був зупинений працівниками ДПС ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області та при перевірці документів та номера кузова виникли розбіжності. , після чого автомобіль був поміщений на штраф майданчик відділу ДАІ УМВС України в Чернівецькій області. Працівниками Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області по даному факту 9 лютого 2008 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. На вказаний автомобіль він набув право власності правомірно. В зв'язку із наведеним просить суд винести рішення, яким визнати право власності на даний автомобіль, та зобов'язати УМВС України в Чернівецькій області повернути йому автомобіль шляхом безоплатного повернення. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, та пояснив, що на даний час відсутні відомості про походження даного автомобіля. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] наприкінці 2007 року придбав кузов автомобіля марки „Опель-Омега”. Даний автомобіль було зупинено працівниками ДПС ВДАІ УМВС України В Чернівецькій області і під час перевірки реєстраційних документів виявлені розбіжності в документах та номеру кузову. По даному факту складено акт № 000973 прийому-передачі транспортного засобу для зберігання та доставлено автомобіль на штраф майданчик ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 6). Постановою о/у СКР Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області в порушенні кримінальної справи по даному факту відмовлено (а.с. 5). У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Заявниця просить суд встановити факт родинних відносин, що [PERSON], який помер [INFO], є її, [PERSON], батьком, а також встановити факт належності правовстановлюючих документів - сертифікату на право на земельну частку (пай), рахунку в банку [NUMBER], посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, право на яке їй необхідно оформити, проте зважаючи на деякі розбіжності у правовстановлюючих документах державним нотаріусом Арцизської держнотконтори їй було відмовлено в оформленні спадщини. Так, [PERSON]. є донькою спадкодавця, однак ім'я батька в свідоцтві про його смерть та паспорті значиться як «[PERSON]», тоді як в сертифікаті на право на земельну частку записаний як «[PERSON]» і в банковському рахунку записаний як “[PERSON]”. Крім того в її паспорті вона по батькові записана як “[PERSON] ” (укр.) або “[PERSON]” (рус.). Таким чином по неуважності осіб, які виписували зазначені документи, заявниця не має нагоди належним чином оформити спадщину. У судове засідання заявниць не з'явилася, згідно поданій заяві, заявниця заяву підтримує і просить задовольнити її в повному обсязі, а також просить суд розглянути її заяву у її відсутність. Представник Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не з'явився, згідно поданій письмовій заяві, заяву підтверджують та не заперечують, просять суд розглянути справу у відсутність представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки доведена матеріалами справи. Як вбачається з вивчених у судовому засіданні матеріалів справи, якими доведено, що [PERSON], заявниця по наявній справі, є донькою [PERSON], померлого [INFO]. Матеріалами справи, які були представлені в судовому засіданні, як докази, також підтверджується той факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 25 листопада 1996 року виданого на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації від 01 листопада 1996 року за №540, на ім'я [PERSON] та ощадна книжка серії [NUMBER]грошового вкладу на рахунку [NUMBER] у філіалі № 022 Арцизького відділення Ощадбанку в с. Нові Каплани на ім'я “[PERSON]” - належать [PERSON], померлому [INFO]. Встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючих документів - сертифікату на право на земельну частку (пай), ощадної книжки - необхідні заявниці для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі після смерті [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. на її користь на утримання їх спільної неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 05.12.2007 року до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги змінила, просила стягнути з [PERSON]. аліменти на її користь на утримання їх спільної неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2007 року до повноліття сина Івана, тобто до [INFO]. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надіслав до суду свою заяву, в якій змінені позовні вимоги позивачки визнав повністю, на виплату аліментів в зазначеній позивачкою сумі згодний. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON] народився [INFO] ; батьками вказані [PERSON] , [PERSON] , шлюб між якими було розірвано 03.10.2003 року (свідоцтво серії [NUMBER] ). Дитина мешкає разом із матір'ю, [PERSON]. (довідка Арцизької міськради №3307 від 05.12.07 р). Відповідач не допомагає позивачці матеріально, ніякої допомоги на сина не надає. Ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, з огляду на викладене, на стан здоров'я і матеріальне становище дитини, приймаючі до уваги, що на теперішній час дитина позивачки є школярем і потребує більш значних витрат на її утримання, приймаючи до уваги стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів та його добровільну згоду на виплату аліментів на утримання сина в зазначеному позивачкою розмірі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, та стягувати аліменти з батька неповнолітньої дитини на користь [PERSON] . на його утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

Заявник [PERSON]. звернувся з заявою до суду, вказуючи, що він, зібравши всі необхідні документи, звернувся в Арцизьке управління пенсійного фонду для оформлення пенсії за втратою годувальника, оскільки він є інвалідом другої групи з дитинства. При вивченні документів виявилося, що в документах є неточності, а саме в трудовій книжці колгоспника, виданої 27.12.1982 року колгоспом «ім. Котовського» Вознесенської сільської ради, та архівних довідках КП Арцизьке районне підприємство «Трудовий архів» №700, №701 від 15.11.2007 року ім'я його матері вказане як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Таким чином, заявник просить суд встановити факт приналежності того, що трудова книжка колгоспника, видана 27.12.1982 року колгоспом «ім. Косовського» Вознесенської сільської ради, та архівні довідки КП Арцизьке районне підприємство «Трудовий архів» №700, №701 від 15.11.2007 року належать [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засіданні заявник не з'явився, але надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності, а також надав копію посвідчення про інвалідність. Представник заінтересованої особи Арцизького Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутністю та не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та є інвалідом другої групи (посвідчення серії [NUMBER] ), його батьками вказані [PERSON] , [PERSON] , яка померла[INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Як вбачається з архівних довідок КП «Арцизьке районне підприємство «Трудовий архів» №700, №701 від 15.11.2007, в книзі трудового стажу та заробітної плати СВК «Нива» (правонаступником КСП «Нива», яке було правонаступником колгоспу «ім. Косовського») [PERSON] в період з 1980 року по 1986 рік працювала у вказаному господарстві, а в 1981 році знаходилася у декретній відпустці. Згідно копії трудової книжки колгоспника, виданої 27.12.1982 року колгоспом «ім. Косовського» Вознесенської сільської ради, вона видана [PERSON] , [INFO] . Ім'я «[PERSON]» закреслено та вписано ім'я «[PERSON]». З трудової книжки вбачається, що її власниця з 1979 року по 1987 рік працювала у вказаному господарстві та вказані дані відповідають даним зазначеним в довідках КП «Арцизьке районне підприємство «Трудовий архів» №700, №701 від 15.11.2007 року. Відповідно до п.6 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт приналежності правовстановлюючих документів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт приналежності [PERSON] документів, а саме трудової книжки колгоспника, виданої 27.12.1982 року колгоспом «ім. Косовського» Вознесенської сільської ради, та архівних довідок КП Арцизьке районне підприємство «Трудовий архів» №700, №701 від 15.11.2007 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. 256,

Outcome: approved