Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-31 00:00:00

4 липня 2007 року позивач звернувся в суд з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних шляхом розкрадання електроенергії. Заяву мотивував тим, що 1 липня 2003 року між ВАТ «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії та [PERSON] було укладено договір на користування електричною енергією для побутових потреб. 15 липня 2003 року працівниками Луцької районної філії ВАТ «Волиньобленерго» під час проведення рейду по виявленню безоблікового споживання електричної енергії та аномальних навантажень в житловому будинку у с. Мстишин по [ADDRESS], де проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме - відсутня пломба енергонагляду. 17 липня 2003 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яка вирішила провести розрахунок необлікованої електричної енергії терміном за 180 діб відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, введеної в дію постановою НКРЕ № 1416 від 22 листопада 1999 року, що становить 604,64 грн. 17 липня 2003 року [PERSON] звернувся у Луцьку районну філію ВАТ «Волиньобленерго» із заявою про реструктуризацію суми в розмірі 604,64 грн. Між сторонам було укладено договір № 2005 про поетапне погашення розрахованої суми збитків за порушення ПКЕЕ. Відповідно до п.6.1 даного договору боржник зобов'язувався проводити поетапне погашення розрахованої суми збитків протягом 12 місяців рівними частинами. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 623, 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», ст. 64 Житлового кодексу України, п.п. 11, 35, 37, 41, 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 604,64 грн. збитків, заподіяних шляхом розкрадання електроенергії, а також стягнути солідарно судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31 січня 2008 року постановлено провадження в цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних шляхом розкрадання електроенергії в частині позовних вимог відкритого акціонерного товариства 2 «Волиньобленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних шляхом розкрадання електроенергії закрити у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині. В судовому засіданні представник позивача Кардаш І.Д. позовні вимоги підтримала, просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] 604,64 грн. збитків, заподіяних шляхом розкрадання електроенергії, а також стягнути солідарно судові витрати. Суду пояснила, що позивач не пропустив строк позовної давності, оскільки з [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості. Представник позивача Лавріненко С.М. підтримав пояснення Кардаш І.Д., суду пояснив, що нарахування збитків було проведено у відповідності до чинних на той час нормативних документів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно 17 липня 2003 року приїжджала у Луцьку районну філію ВАТ «Волиньобленерго», оскільки її чоловік [PERSON] за станом здоров'я не міг з'явитися на засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією. Чи підписувала договір на поетапне погашення заборгованості за електричну енергію - не пам'ятає. Пояснила також, що відповідач [PERSON] у с. Мстишин не проживає, місце її перебування їй невідомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно, на момент проведення перевірки 15 липня 2003 року на лічильнику була відсутня пломба енергонагляду. Проте, навіть з моменту виявлення енергопостачальною організацією порушення, споживачі продовжували ще майже протягом майже чотирьох років користуватися електроенергією за відсутності пломби на лічильнику. Пломбу встановлено лише в 2007 році. Відповідно до роз'яснень НКРЕ України, даних в листі від 7 лютого 2006 року, енергопостачальник має право провести нарахування не лише за умови виявлення відсутності пломб на лічильнику, а й встановлення факту втручання споживача у роботу приладу обліку з метою заниження його показів. Експертиза електролічильника не проводилася і факту втручання споживача у роботу приладу обліку з метою заниження його показів не встановлено. Договір на поетапне погашення заборгованості за електричну енергію [PERSON] не підписував, оскільки не міг це зробити за станом здоров'я. Поточні платежі за електроенергію сплачуються своєчасно. Просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача. Заслухавши пояснення представників позивача Кардаш І.Д., Лавріненка С.М., відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 липня 2003 року між ВАТ «Волиньобленерго» в особі Луцької районної філії та [PERSON] було укладено договір на користування електричною енергією для побутових потреб і даний факт сторонами не заперечується (а.с. 9-Ю). 15 липня 2003 року працівниками Луцької районної філії ВАТ «Волиньобленерго» було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією в присутності споживача [PERSON] та його сина - [PERSON] та встановлено відсутність пломби енергонагляду (а.с. 6). 17 липня 2003 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яка вирішила провести розрахунок необлікованої електричної енергії терміном за 180 діб до порушення ПКЕЕ від 15 липня 2003 року від дати останнього обходу абонента, але не більше 6 календарних місяців, не враховуючи кількість електроенергії, обліковану приладом обліку (а.с. 7). 3 На підставі протоколу засідання комісії були нараховані збитки в сумі 604,64 грн. (а.с. 6 - зворот). [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується відповідним свідоцтвом. Відповідно до ст. 161 ЦК УРСР, який був чинний на час виявлення порушення та нарахування збитків, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 162 ЦК УРСР одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією. Як визначено у п.п. 11, 14 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, в редакції станом на 26 вересня 2001 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. У разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно повідомити про це енергопостачальника. Пунктом 15 Правил у вказаній редакції не було передбачено обов'язкового проведення експертизи приладу обліку із зірваними або пошкодженими пломбами, а тому вірними є пояснення представника позивача Лавріненка С.М. про те, що не можна брати до уваги роз'яснення НКРЕ України, які дані в листі від 7 лютого 2006 року, оскільки на момент нарахування збитків, відповідно до чинної на той час редакції Правил, позивач не був зобов'язаний проводити експертизу електролічильника. Судом встановлено, що споживач [PERSON] не повідомив енергопостачальника про відсутність пломби на електролічильнику, чим допустив порушення Правил користування електричною енергією для населення, а тому відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року № 1416, були нараховані збитки. Право на стягнення збитків виникло у позивача з моменту їх нарахування, тобто 17 липня 2003 року. Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як визначено ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. До суду позивач звернувся 4 липня 2007 року, тобто після спливу позовної давності. Суд не бере до уваги пояснення представника позивача Кардаш І.Д. про те, що строк позовної давності на сплив, оскільки 17 липня 2003 року було укладено договір на поетапне погашення заборгованості за електричну енергію, оскільки встановлено, що [PERSON] вказаний договір не укладав, і відсутні дані, які б стверджували той факт, що він уповноважував будь-кого на укладення вказаного договору від його імені. 4 Отже, суд приходить до висновку, що оскільки позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, поновити вказаний строк не просить та не наводить причин поважності його пропуску, тому в задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Outcome: dismissed