Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги такими обставинами. Згідно договору купівлі-продажу від 23.06.1988 р., укладеному з [PERSON] (зареєстр. у Митяївській сільській Раді 23.06.1988 р. за N 79) він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]; на вказаний об'єкт нерухомості йому було видано технічний паспорт КРП “БРТІ м. Євпаторія”, але здійснити правову реєстрацію житлового будинку не зміг у зв'язку з тим, що у договорі купівлі-продажу від 23.06.1988 р. та у технічному паспорті зазначено різні площі як житлового будинку, так і господарчих споруд та зазначено їх різні назви. Для проведення правової реєстрації об'єкта нерухомості, просить суд визнати своє право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі у відповідності до вищевикладенного. Представник відповідача Митяївської сільської Ради у судове засідання не з'явився згідно письмової заяви, позов визнав, проти його задоволення не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено таке. Як передбачено ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереченнь. Згідно до вимог чинного законодавства України, правовий режим власності, порядок придбання права власності, а також права володіння, користування і розпорядження майном визначаються законами. Як передбачає ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом беззаперечно встановлено, що позивачу [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 23.06.1988 р., укладеному з [PERSON] (зареєстр. у Митяївській сільській Раді 23.06.1988 р. за N 79) належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Також судом встановлено, що позивачу [PERSON] на вказаний житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] було видано технічний паспорт КРП “БРТІ м. Євпаторія” (а.с. 15-17) Як встановлено судом, позивачу [PERSON] не в змозі здійснити правову реєстрацію житлового будинку у зв'язку з тим, що у договорі купівлі-продажу від 23.06.1988 р. та у технічному паспорті зазначено різні площі як житлового будинку, так і господарчих споруд та зазначено їх різні назви. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може звернутися з позовом про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, що засвідчує його право власності. Таким чином, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи, що спір по вказаному майну між іншими особами відсутній, доказів порушення прав інших осіб або неправомірності володіння позивачем вказаним майном під час судового розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 316, 325, 392 ЦК України,

Outcome: approved