overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] року помер його дід, [PERSON], який заповів все своє майно дружині [PERSON] - бабусі позивача. [PERSON]. не встигла прийняти спадщину після чоловіка, оскільки [INFO] року померла, але за життя залишила заповіт на все майно на ім'я позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, грошові внески та будинок. До Саратської нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі позивач не звертався, тому що навчався в м. Херсоні в морехідному училищі на денній формі. Потім пішов в рейс та не мав можливості звернутися до нотаріальної контори. Позивач просив суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті бабусі, тому що пропустив його з поважної причини. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримала просила суд його задовольнити. Представник відповідача, завідувач Саратської державної нотаріальної контори, [PERSON], в судове засідання не з*явився, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу у його відсутність, про що свідчить заява. Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли спадкові правовідносини, пов'язані з поновленням строку для прийняття спадщини, що регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст.ст. 1220, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини… Часом відкриття спадщини є день смерті особи… За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як видно з копій свідоцтв про смерть [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 7-8). Згідно заповіту від 23 серпня 2002 року, [PERSON] заповів все своє майно дружині [PERSON] (а.с. 9). Згідно заповіту від 12 травня 2005 року, [PERSON]. заповіла все своє майно онуку [PERSON] (а.с. 10). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 13 жовтня 2003 року, [PERSON] належала ділянка розміром 4.51 га. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 31 жовтня 2002 року, [PERSON] належала ділянка розміром 2.00 га. Відповідно до копій ощадних книжок, в Ощадному банку України, на ім'я [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 11), на ім'я [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 12). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач через поважну причину пропустив строк для прийняття спадщини, тому суд вважає необхідним надати йому додатковий строк, шість місяців, для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], якої на праві власності належав житловий будинок, розташований [ADDRESS]. Заповіт мати не залишила, єдиним спадкоємцем на її майно є позивач, як її син. При зверненні в Саратську нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину, позивачу відмовили у його видачі, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та пояснили, що необхідно звернутися з позовом до суду. Позивач вважає, що після смерті матері він фактично прийняв спадщину у вигляді вищезазначеного будинку, оскільки на момент смерті матері проживав з нею однією сім'єю. Тому, просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування на житловий будинок, розташований [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі, надавши пояснення згідно позовної заяви. Представник Ярославської сільської Ради Саратського району Одеської області у судове засідання не з'явився, позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права по встановленню факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, тому необхідно керуватися ЦК України. Згідно ст.ст. 1220, 1268, 1270 ЦК України, в редакції 2004 року - Спадкоємець... за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її... Спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом терміну, установленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї... Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини... Часом відкриття спадщини є день смерті особи... Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьками позивача записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що власник житлового будинку, розташованого [ADDRESS] не встановлений. Згідно виписки з по господарської книги Ярославської сільської ради Саратського району власником зазначеного будинку зареєстрована [PERSON] (а.с. 6-12). Відповідно до довідок Ярославської сільської Ради, позивач до дня смерті матері - [PERSON] проживав з нею однією сім'єю в [ADDRESS] У судовому засіданні було встановлено, що позивач після смерті матері фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку, який належав померлої на праві власності, тому суд вважає необхідним визнати за ним право власності у порядку спадкування на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

17.03.2008 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудовані в домоволодінні [ADDRESS] сарай під літ. “В”, сарай під літ. “Г”, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 серпня 2007 року, виданого Балаклійською державною нотаріальною конторою, їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. У зазначеному домоволодінні її бабуся [PERSON] при житті самовільно збудувала два сараї. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Представник відповідача позов визна та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник відповідача позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 серпня 2007 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. На зазначеній земельній ділянці її бабуся [PERSON], ще при житті, самовільно збудувала сарай під літ. “В”, сарай під літ. “Г”. Будівництво було виконано нею без дозволу органів місцевого самоврядування та без оформлення належним чином технічної документації. Згідно технічного паспорту, виданого Балаклійським БТІ 13.07.2007 року, дані будівлі числяться як самовільні. Відповідно до ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване ним, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно технічного паспорту на житловий будинок позивача, складеного 13.07.2007 р., БТІ Балаклійського району зафіксувало самочинно збудовані сарай під літ. “В”, сарай під літ. “Г”. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки самочинно збудовані [PERSON] будівлі не порушують права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що вона зареєструвала з відповідачем шлюб 24 серпня 2002 року в Ізюмському відділу реєстрації актів громадянського стану, Харківської області , актовий запис № 249. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб зберегти неможливо по причині того, що між ними постійно виникали сварки, втрачене почуття поваги та довіри, немає взаєморозуміння у сім»ї. Відповідач допускав випадки подружньої зради. Шлюбні стосунки припинені близько двох місяців, мешкають окремо. Вважає за таких мов необхідним розірвати шлюб, оскільки не бажає його зберігати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву до суду про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8-9), мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає з матір»ю та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу (а. с. 9,11 ) Сторони разом не проживають майже два місяці , втратили повагу один до одного, не мають порозуміння, до примирення не спрямовані, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про розподіл спільного майна не мають. Шлюб у сторін перший . Місцем проживання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] суд встановлює разом з матір”ю [PERSON]. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС витрати покласти на відповідача, позивачку від сплати звільнити. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачкою одружилися 29.08.2007 року, та шлюб між ними зареєстровано у виконкомі Дулівської сільської ради, за актовим записом № 7. Від даного шлюбу у них дітей немає. З відповідачкою вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, вона страждає на психічне захворювання, вона неадекватно поводила себе, неодноразово втікала з дому, вчиняла самогубство, а тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, а тому на підставі ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, відповідачка страждає на психічне захворювання, що підтверджується довідкою Тячівської ЦРЛ № 78/04-14 від 18.02.2008 року. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Заявник просить визнати безвісно відсутньою її дочку [PERSON], останнім місцем проживання якої була квартира [ADDRESS], хоча вона була зареєстрована в гуртожитку аграрного технікуму. При цьому заявник пояснила, що її дочка залишила гуртожиток в 1998 році. Протягом семи років після цього була відсутня в м.Олександрія. В 2005р. повернулася додому з малолітньою дочкою [PERSON], оселившись в її квартирі, в якій прожила близько року. В вересні 2006 р. дочка зібрала свої речі та нічого не повідомивши, пішла з дому. Після цього жодних відомостей від неї не надходило. Вона, заявник, фактично опікується малолітньою внучкою [PERSON], [INFO]. Метою визнання [PERSON]. безвісно відсутньою є порушення в майбутньому питання про призначення малолітній дитині опікуна, а також отримання пенсії та державної допомоги на її утримання. Представник заінтересованої особи - ради опіки та піклування Олександрійської міської ради проти вимог заявника не заперечує, вважаючи, що є підстави для визнання особи безвісно відсутньою. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків [PERSON]., [PERSON]., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судовий порядок визнання особи безвісно відсутньою передбачений ст.246, ст.249 ЦПК України. Суд дійшов висновку, що в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про її місце перебування понад рік, про що свідчать докази: довідка, що видана Олександрійським технікумом Білоцерківського Державного аграрного університету від 22.02.2008р., яка свідчить про те, що [PERSON]. зареєстрована в кв.206 гуртожитку №3 , розташованому за адресою: [ADDRESS], але не проживає там з 1998р.; довідка житлово-будівельного кооперативу №4 «Берізка» про склад сім'ї [PERSON]., серед членів якої лише внучка [PERSON]; довідка з Олександрійської гімназії ім.Т.Г.Шевченка про те, що учениця [PERSON] з вересня 2006р. проживає з бабусею. Мати [PERSON] про дитину не піклується і жодного разу не приходила до школи; показання свідка [PERSON]. про те, що її сусідка [PERSON]. починаючи з вересня 2006р. опікується малолітньою внучкою [PERSON], оскільки мати останньої зникла і місце перебування її невідомо до цього часу; показання свідка [PERSON]. яка зазначила, що вона знайома з дочкою своєї сусідки [PERSON]. - [PERSON]. Остання не проживає в квартирі матері вже близько півтора року. З огляду на наведене суд вважає, що існують підстави для визнання [PERSON]. безвісно відсутньою. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України початком безвісної відсутності [PERSON] вважати 1 жовтня 2006 року. На підставі ст.43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

В лютому 2008 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення коштів на утримання дитини, посилаючись на те що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2002 року, від якого мають сина [PERSON][INFO] року народження. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач проживає окремо, син цілком знаходиться на її утриманні, а вона не має змоги забезпечити його належним чином матеріально. Відповідач здоровий, працездатний і працює в ДП АБ „Альфа-щит”, охоронцем, а тому має можливість надавати аліменти у розмірі 1\4 частини заробітку (доходу) на дитину на її користь. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Згідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, відповідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.ст. 180,181, 182,183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при визначенні розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів сімї, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є законні підстави для задоволення позову. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст.80, ст. 81, ст.88 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та 7 грн.50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

У лютому 2008 р. позивач ЗАТ КБ «Приватбанк» пред'явив зазначений позов до [PERSON] обґрунтовуючи його тим, що 13.10.2005 р. сторони уклали кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідачу було надано грошовий кредит в сумі 4 800 грн., які він зобов'язався погасити до кінця дії платіжної картки. Внаслідок невиконання договірних зобов'язань відповідач станом на 22.01.2008 р. заборгував позивачеві 6 680 грн. 70 коп., з яких : 3 326 грн. - заборгованість по кредиту, 6 654 грн. 70 коп. - борг з відсотків. Позивач просив стягнути з відповідача суму позову і судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в заяві, просив позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що зобов'язання відповідача виникло на підставі договору №б/н, укладеного сторонами 13.10.2005 р. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошових коштів. Факт передання грошових коштів, зазначених у договорі позивачем не оспорюються. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань у нього утворилася заборгованість по кредитному договору станом на 22.01.2008 р. у сумі 6 680 грн. 70 коп.. В судовому засіданні позивач підтвердив належним розрахунком заборгованість на зазначену суму, яка підлягає стягненню з відповідача, а також борг з відсотків. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, сплачене позивачем державне мито в сумі 66 грн. 70 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

КП “Жилцентр № 7” звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за технічне обслуговування житла та утримання прибудинкової території. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і суду пояснила, що відповідач зареєстрований та мешкає [ADDRESS]. За період з 01.07.2004 р. по 30.11.2007 р. відповідач не виконує свої зобов'язання по оплаті за технічне обслуговування житла та утримання прибудинкової території, в зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 820,42 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість, а судові витрати покласти на відповідача. [PERSON] на виклик до суду не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно зі ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим справу розглянути на підставі наявних доказів у відсутність відповідача, який не з'явився, та ухвалити заочне рішення, на чому наполягала представник позивача. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідач є володільцем жилого приміщення [ADDRESS] /а.с. 5/. Відповідно із наданим позивачем розрахунком заборгованість з 01.07.2004 р. по 30.11.2007 р. складає 820,42 грн. /а.с. 6/. Відповідно до ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише до за заявою сторони по спору, яка зроблена нею до винесення ним рішення, а оскільки відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, а представником позивача не було заявлено про застосування строку позовної давності, суд вважає, що строк позовної давності по даній справі не може бути застосовний. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за технічне обслуговування житла та утримання прибудинкової території за період з 01.07.2004 р. по 30.11.2007 р. у сумі 820,42 грн., яка підлягає примусовому стягненню, оскільки відповідач не виконує покладених на нього обов'язків по послуг за житло, а також стягнення з відповідача витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн., сплачених позивачем при подачі позовної заяви. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved