Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення йому в натурі Ѕ частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] який належить їм обом на підставі договору дарування, посвідченого Путильською держнотконтрою 25 січня 2001 р. від імені [PERSON] В свою чергу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до відповідачів - [PERSON] та [PERSON] із зустрічним позовом про визнання даного договору дарування недійсним та іншими вимогами. Дані позови було роз”єдано ухвалою райсуду від 13 вересня 2007 р., зупинивши провадження по первинному позову до вирішення спору по зустрічному позову, згідно якого позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними договору дарування та свідоцтва про право власності і про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в грудні 2005 р. їм стало відомо, що 25.01.2001 р. державним нотаріусом Путильської держнотконтори було посвідчено договір дарування, згідно якого їх мати [PERSON] подарувала житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS], сестрі [PERSON] та [PERSON] Договір дарування посвідчений на підставі свідоцтва про право власності на будинок, виданий 18 січня 2001 року на підставі рішення виконкому Розтоківської сільської ради 17 січня 2001 р. за № 100/1, зареєстрованому в Путильському КРБТІ 23 січня 2001 р. в реєстровій книзі № 3, стор104 під № 102. [INFO]. помер їх батько [PERSON], після смерті якого вони всі, четверо його дітей, прийняли спадщину, тобто вступили в управління спадковим майном. Відповідач [PERSON]. скористався хворобою матері, яка не могла розуміти зміст своїх дій та керувати ними, без їх відома та згоди забрав її із лікарні і повіз до нотаріуса, щоб вона подарувала йому будинок. Вважають, що мати не була одноосібним власником цього будинку і не мала права відчужувати без їхньої згоди , оскільки всі вони являлись співвласниками цього будинку. Разом з тим відповідач [PERSON] вступив у змову із секретарем Розтоківської сільської ради [PERSON], яка, використовуючи своє службове становище, надрукувала рішення № 100/1 від 17 січня 2001 р. від імені виконкому Розтоківської сільської ради „Про оформлення права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться в [ADDRESS], за [PERSON]” і поставила печатку сільської ради, а також підписалась за голову сільської ради. На підставі цього підробленого рішення 18 січня 2001 р. було незаконно оформлено і видано Путильським КРБТІ свідоцтво про право власності на житловий будинок. Відповідач [PERSON] все це робив у той час, коли мати лежала в лікарні, оскільки він не являвся членом їх сім”ї, не був прописаний до цього будинку та не проживав у ньому. Позивачі вважають, що прийняли спадщину після смерті батьків, і що їм належить по 25% від вказаного будинковолодіння, а тому просять суд визнати їх спадкоємцями на це майно, визнати недійсним свідоцтво про право власності, на підставі якого посвідчено договір дарування, та визнати цей договір дарування недійсним. В судовому засіданні позивачі та їх представники свої позовні вимоги підтримали. Так, [PERSON] показала, що, вважаючи, що батьківська хата належить їм, разом із своїми сім”ями приїжджали до матері, допомагали по господарству, обробляли город, заготовляли сіно, літом відпочивали. Про те, що договір дарування укладений, вона не знала, дізналась про це лише у 2005 році. Аналогічні покази дали позивачі [PERSON] та [PERSON] Відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила, що на день посвідчення договору дарування перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON], однак на даний час вони розлучились і перебувають у неприязних стосунках. Коли оформлявся договір дарування, то її колишній співмешканець [PERSON]. шляхом обману оформив документи в сільській раді та в КРБТІ, представив їх у нотаріальну контору, і скориставшись тим, що її мати [PERSON] була важко хвора і не могла розуміти своїх дій, він, зловживаючи її довір”ям, заставив підписати договір дарування. Вважає його незаконним, оскільки заперечує, що мати могла подарувати своє майно сторонній людині, оскільки незадовго до підписання цього договору, в грудні 2000 р. заповіла все своє майно всім своїм чотирьом дітям у рівних частках. Вона особисто також підписала договір дарування як обдарована, однак все одно вважає його незаконним і просить визнати його недійсним. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує і пояснив, що дійсно перебував у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] і мав намір з нею створити сім”ю. Фактично він проживає у м.Таллін, працює моряком далекого плавання, і після кожного рейсу повертався до [PERSON] У 2000 р. він намагався придбати житло у с.Розтоках Путильського району і підбирав різні варіанти. Про це знали всі члени родини його дружини, з якими він перебував у дружніх стосунках. Вони між собою порадились і вирішили, що оскільки кожний з них має окреме житло, а мати, не бажаючи, щоб її будинок продали, вирішила подарувати його йому. Він особисто, вважаючи, що все-таки до цього будинку мають відношення всі діти [PERSON], дав кожному з братів по 2 тисячі доларів, сестрі [PERSON] - одну тисячу, а [PERSON]- гроші для її сина, який збирався за кордон. У зв”язку з цим були оформлені всі документи для договору дарування і представлені в нотаріальну контору. В нотаріальній конторі нотаріус, вивчивши всі документи, прийняла їх, однак, переговоривши з матір”ю, запропонувала оформити договір не лише на нього одного, оскільки він перебував з дочкою дарительки у фактичних шлюбних стосунках, а на двох : на нього та дочку [PERSON]. Мати погодилась і проект договору був підписаний матір”ю , як дарителькою, та ним і [PERSON] Однак з 2005 р. їхні стосунки з [PERSON] погіршились і вони розлучились, а він повернувся в попередню сім”ю. Однак, вважаючи себе співвласником даного домоволодіння, звернувся до суду з позовом про виділення йому в натурі належної йому частки, чим викликав супротив з боку [PERSON] та її родичів, які вважають себе повноправними співвласниками цього майна, у зв”язку з чим і виник спір. Вважає, що вимоги позивачів безпідставні, і просить суд відмовити в задоволенні їх вимог. Представник відповідача - [PERSON] також проти заявлених позовних вимог заперечує, мотивуючи тим, що позивачі задовго до смерті матері вибули із членів тодішнього колгоспного двору - [PERSON] - з 1982 р., [PERSON] та [PERSON] , створивши свої сім”ї, - з 1985 року. Після смерті батька - [PERSON] в 1997 р., в нотаріальну контору за оформленням спадщини не звертались, заяв про її прийняття не подавали. Знаючи про заповіт, який був складений від імені матері 1.12. 2000 р. , позивачі після її смерті не звертались в нотаріальну контору за оформленням спадщини. При посвідченні договору дарування нотаріусом виконано всі вимоги закону, в тому числі засвідчено, що дієздатність та правоздатність сторін перевірено. Що стосується розбіжностей в даті видачі довідки на право власності та свідоцтва про право власності, то вважає, що в кінцевому рахунку право власності на будівлі на день посвідчення договору дарування належало довірительці, а тому вона мала право ним розпорядитись на свій розсуд. Вважає вимоги позивачів безпідставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Як встановлено в судовому засіданні, згідно погосподарської книги Розтоківської сільської ради по х.Товарниця по погосподарському номеру № 551 членами колгоспного двору станом на 1.01 .1991 р. значились - [PERSON]та [PERSON], - батьки позивачів, інших членів двору не зазначено. В погосподарській книзі за 2001-2005 роки в даному господарстві під особовим рахунком 621 станом на 1.01. 2001 р. записано головою і єдиним членом двору -[PERSON], а станом на 1.01.2003 р. - [PERSON] Із 15.04.1991 р. введено в дію Закон України „Про власність”, яким припинено власність колгоспних дворів. Таким чином, всі особи, які могли значитись в даному господарстві як його члени, втратили право на майно двору. Однак, як вбачається з матеріалів справи, батько позивачів помер у 1997 році, і після його смерті всі спадкоємці, за бажанням , мали право звернутись в нотаріальний орган за оформленням своїх спадкових прав, однак вони цього не зробили. Таким чином, станом на 1.01. 2001 р. єдиним власником будинку, розташованого в [ADDRESS], являлась [PERSON] Із представлених нотаріальною конторою документів, на підставі яких було посвідчено договір дарування від 25.01.2001 р. видно, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований на [ADDRESS] на ім”я [PERSON] видане 18.01.2001 р., довідка - характеристика - 23.01.2001 р. Рішення засідання виконкому Розтоківської сільської ради „Про оформлення права власності на житловий будинок [PERSON]” було прийняте 30 січня 2001 року. Через вказані розбіжності в документах було порушено кримінальну справу відносно тодішнього секретаря сільської ради [PERSON] за ст.ст. 364 ч.2 та 366 ч.2 КК України, де було встановлено підробку документів. Постановою слідчого прокуратури Путильського району КІОРЕСКО А.С. від 2.11. 2006 р. в порушенні кримінальної справи відмовлено і встановлено, що зміст довідки № 1 від 3 січня 2001 р. відповідає дійсності. Дана постанова не скасована. Що стосується заяв позивачів, що мати при підписанні договору не розуміла змісту своїх дій під впливом хвороби, то, як вбачається із свідчень лікаря - хірурга [PERSON], який лікував [PERSON], що хвора 24 січня 2001 року була виписана з лікарні додому, оскільки після введених систем згасла інтоксикація організму, зменшились болі, при виписці з лікарні почувала себе нормально. Таким чином, можна зробити висновок, що на наступний день, 25 січня, коли посвідчувався договір, дарителька повністю розуміла зміст своїх дій. Даний факт підтверджено нотаріусом [PERSON] На підставі вищенаведеного, суд вважає, що договір дарування між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON]. посвідчено відповідно до вимог закону.

Outcome: dismissed