Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-08 00:00:00

В травні 2007 року ВАТ “Укртелеком” звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги (послуги міжнародного зв'язку) у розмірі 3754 грн. 68 коп., що виникла за період з 01.12.2006 року по 31.12.2006 року та судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів в розмірі 30 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 лютого 2008 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі ВАТ “Укртелеком” просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 лютого 2008 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повністю з'ясовано та належним чином не досліджено всі обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що в період з 03.12.2006 року по 09.12.2006 року відповідачем були отримані замовлені ним телекомунікаційні послуги, а саме міжнародний зв'язок з Австрією, що підтверджується роздруківкою міжміських та міжнародних розмов, здійснених з його номеру, які зафіксовані відповідним обладнанням станції 5 ЕSS, та довідкою Центру технічної експлуатації міжміського телефонно-телеграфного зв”язку ЧФ ВАТ “Укртелеком” про факт вищевказаного телефонного з'єднання. Вказує, що попередження несанкціонованих з'єднань з міжміськими та міжнародними абонентами є обов'язком абонента, оскільки він зобов'язаний контролювати роботу власного кінцевого обладнання, яке без його відома може самостійно встановлювати з'єднання. Відповідачем же, крім усних заперечень, не було надано жодного належного доказу того, що він не отримав надані йому послуги. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ВАТ “Укртелеком” і залишити рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 7 лютого 2008 року без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ВАТ “Укртелеком”, який просив апеляційну скаргу задовольнити, відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення. Відмовляючи в задоволенні позову ВАТ “Укртелеком” про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів 100-відсоткового захисту телефонного номеру відповідача від несанкціонованих з'єднань та не доведено в достатній мірі отримання саме відповідачем [PERSON] телекомунікаційних послуг по з'єднанню з абонентом в Австрії. Однак, погодитись з таким висновком районного суду не можна через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції, ухвалює нове рішення із наступних підстав. По справі встановлено, [PERSON] є споживачем телекомунікаційних послуг за номером [NUMBER]. За період з 01.12.2006 року по 31.12.2006 року відповідач отримав телекомунікаційні послуги, а саме міжнародний зв'язок з Австрією, що підтверджується роздруківкою міжміських та міжнародних розмов, здійснених з номера відповідача (а.с. 50-60), та довідкою Центра технічного експлуатації міжміського телефонно-телеграфного зв'язку ЧФ ВАТ «Укртелеком» про факт з'єднання номеру [NUMBER] з номером в Австрії в період з 01.12.2006 року по 31.12.2006 року (а.с. 61). Згідно розрахунку, наданого ВАТ «Укртелеком» (а.с. 8), з яким погоджується апеляційний суд, заборгованість за вказані послуги становить 3754 грн. 68 коп. Відповідно до ст.ст. 33, 63 Закону України «Про телекомунікації», п.п. 32, 108, 184 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 3754 грн. 68 коп. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Доводи відповідача щодо несанкціонованого доступу до його телефонної лінії, а також його посилання на акт від 25.01.2007 року (а.с. 22), яким встановлено, що мається скрутка проводу, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки п. 163 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг зобов'язує споживача контролювати роботу власного кінцевого обладнання, яке може без його відома самостійно встановлювати з'єднання. Всі доводи відповідача грунтуються на припущеннях, будь-яких беззаперечливих доказів стороннього несанкціонованого доступу до його телефонної мережі останнім не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції в розмірі 51 грн. та в апеляційному суді в розмірі 25 грн. 50 коп., а також по сплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів відповідно 30 грн. та 15 грн.

Outcome: approved