Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], Севастопольської міської Ради, третя особа Управління земельних ресурсів Севастопольської міської державної адміністрації, в якому просив суд у зв'язку з реальним розподілом домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] провести реальний розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] у відповідності з частками, затвердженими Ухвалою суду від 27.12.2001 р., визнав за ним право власності на 1\2 частку вказаної земельної ділянки площею 306 кв.м.. Також позивач у позові просив суд визнати частково недійсним Державний акт про право власності на землю № 1579 від 19.01.1996 р., виданий на ім'я відповідачки в частині земельної ділянки площею 306 кв.м. та зобов'язати Управління земельних ресурсів Севастопольської міськдержадміністрації видати йому Державний акт на право приватної власності на 1\2 частину земельної ділянки по [ADDRESS] площею 306 кв.м. Вимоги позову обґрунтовані тим, що під час шлюбу з відповідачкою ними була придбана земельна ділянка площею 0,0612 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS]. 19.01.1996 р. на підставі відповідного договору купівлі-продажу був виданий Державний акт на право власності на землю. 28.04.1998 р. будинок введений в експлуатацію, відповідачці видано Свідоцтво о праве власності на житловий будинок. 27.12.2001 р. Ухвалою суду в порядку розподілу сумісного подружнього майна з відповідачкою було затверджено мирову угоду, згідно якої в його (позивача) власність перейшло 43\100 часток домоволодіння, відповідачці передано 57\100 його часток. Вказаною ухвалою був визначений порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], згідно якому кожному з них було виділено по 1\2 частці земельної ділянки. Вказував, що придбавши у власність 43\100 часток домоволодіння по [ADDRESS] у відповідності зі ст.377 ЦК України він фактично придбав право власності на земельну ділянку, розмір якої був визначений ними з відповідачкою в мировій угоді добровільно. Зазначав, що за змістом закону житловий будинок із земельною ділянкою, на якої він побудований, є єдиним об'єктом нерухомості. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначала, що у позивача виникла потреба розпорядилися належною йому нерухомістю, у зв'язку з чим з'ясувалося, що права позивача при розподілі майна були порушені, оскільки вирішилося лише питання користування земельною ділянкою, при цьому відповідачка залишилася єдиною її власницею. Таке становище змусило звертатися позивача до суду. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися. Про час і місце розгляду справі сповіщені належно. Визнаючи наявні матеріали справи про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, згідно зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідачів, та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали цивільної справи № 2-790\01, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі з 1982 р. по 2000 р. (а.с.10). Згідно Державному акту на право власності на землю, реєстровий № 1579 від 19.01.1996 р., виданому на ім'я відповідачки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1995 р. № 1-4348, їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0612 кв.м. по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Таким чином, суд погоджується з позицією позивача щодо наявності у домоволодіння [ADDRESS] та відповідної земельної ділянки статусу їх сумісного подружнього майна з відповідачкою [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м.Севастополя від 27.12.2001 р. по цивільній справі № 2-790\01 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісного подружнього майна була затверджена мирова угода сторін по справі, згідно якій у власність [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] було передано 43\100 часток вказаного домоволодіння, у власність [PERSON] - 57\100 його часток. Зазначеною Ухвалою також був визначений порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], згідно якого [PERSON] виділена 1\2 частка земельної ділянки площею 306 кв.м. (зокрема під забудовою - 81 кв.м., загального користування - 12 кв.м., незабудована частина - 208 кв.м.), розташована по червоній лінії вул.Трудовій, по межі сусіднього домоволодіння [ADDRESS], по межі сусіднього домоволодіння [ADDRESS]. В користування [PERSON] виділена земельна ділянка площею 308 кв.м. (зокрема під забудовою - 86 кв.м., загального користування - 12 кв.м., незабудована частина - 208 кв.м.), розташована по червоній лінії вул.Трудовій, по межі сусіднього домоволодіння [ADDRESS], по межі домоволодіння [ADDRESS]. Таким чином, із зазначеної Ухвали вбачається, що при розподілі сумісного подружнього майна між [INFO], питання розподілу права власності на земельну ділянку вирішено не було, оскільки сторони по справі домовилися щодо порядку користування нею. Оскільки наявність права власності на житловий будинок відповідно до положень ст.377 ЦК України тягне за собою перехід до особи також й права власності на земельну ділянку, на якій цій будинок або споруда розміщені, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, оскільки при визнанні за ним права власності на 43\100 домоволодіння [ADDRESS], йому не було передано право власності на частку відповідної земельної ділянки, визначену судовою-технічною експертизою, проведеною по справі № 2-790\01 та визначену за ним в порядку користування Ухвалою суду від 27.12.2001 р., чим були порушені його права співвласника домоволодіння. Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1\2 частку земельної ділянки площею 306 кв.м. (зокрема під забудовою - 81 кв.м., загального користування - 12 кв.м., незабудована частина - 208 кв.м.), яка розташована по червоній лінії вул.Трудовій, по межі сусіднього домоволодіння [ADDRESS], по межі сусіднього домоволодіння [ADDRESS]. Поновлення прав позивача підлягає також шляхом скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0612 кв.м. по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, реєстровий № 1579 від 19.01.1996 р., виданого на ім'я відповідачки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1995 р. № 1-4348. На підставі ст.ст.28,29 КпШтС України, ст.377 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved