overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сім'я розпалась по тій причині, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на вирішення багатьох сімейних проблем і через це між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. Тому вважає, що подальше проживання з відповідачем є неможливим, так як сторони з вересня 2007 року проживають окремо. Просить шлюб розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві підтримав, просив розглянути справу в даному судовому засіданні. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про дату і час слухання справи. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1988 року, у Могилів - Подільському міському відділі РАГС, Вінницької області, актовий запис № 265. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка,[PERSON],[INFO]. Дочка, на даний час є малолітньою та проживає разом з відповідачем, і перебувають на її утриманні. Як пояснила сторона, фактично сім'я розпалася в вересні 2007 року. Причинами розпаду сім'ї позивач назвав те, що сімейні відносини між ними не склалися через різні характери, різні погляди на життя, на проблеми які виникають в сім'ї, а тому в сім'ї виникали сварки, що негативним чином відбивалися на взаємовідносинах подружжя та вихованні дітей. Триваючий досить великий час напруженість у сімейних стосунках привели до того, що сторони втратили один до одного всі почуття які пов'язували їх як подружжя. На даний час сторони проживають окремо. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам їх дітей, що відповідно до ст.112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на позивача. Дочку залишає проживати біля матері. На підставі ст. 110, ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 1993 р. у Вінницькому міськвідділі РАГС про що був зроблений актовий запис № 1884. Від спільного проживання мають сина [PERSON]- [INFO]. Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, так як їхня сім'я розпалась з причин: психологічної несумісності характерів, різних поглядів на сімейні обов'язки, на грунті чого постійно виникають скандали, сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного . Вони з січня 2004 р. проживають як чужі люди, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки вони подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Просить рішення суду допустити до негайного виконання, так як він виїжджає в інше місто на лікування. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та просить шлюб розірвати, так як вона з чоловіком з 2004 р. разом не проживають. Вислухавши пояснення сторіни, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я фактично розпалася та існує формально, заходи щодо примирення не можуть дати позитивного результату. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, слід рішення суду допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

03.04.2008 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], який помер [INFO] сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 2,03 га в умовних кадастрових гектарах серії ВН № 017829, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ 1V № 013993 та довідки про вартість земельної ділянки № 475 від 03.04.2008 року виданих на ім`я [PERSON], посилаючись на те, що через неправильність запису по-батькові померлого у правовстановлюючих документах, обмежено її право на прийняття спадщини. У судовому засіданні заявниця вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Степаський сільський голова Шестопал В.А подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що при видачі [PERSON], який помер [INFO] сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 2,03 га в умовних кадастрових гектарах серії ВН № 017829, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ 1V № 013993 та довідки про вартість земельної ділянки № 475 від 03.04.2008 року його ім`я помилково записано «[PERSON]» замість «[PERSON]» Спірні правовідносини регулюються ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті цієї особи . Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить зобов”язати відповідача усунути порушення її цивільного права і демонтувати з горища будинку [ADDRESS] прокладений ним кабель електропостачання. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], яку вона придбала за договором купівлі продажу 13.05.2006 року. В цьому ж домі поживає відповідач, який самовільно влаштував до своєї квартири трьохфазовий кабель електропостачання, який провів по горищу будинку над її квартирою. На використання горища над своєю квартирою вона дозволу не давала. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що проведення відповідачем трьохфазового кабелю електропостачання на горищі їхнього спільного будинку являє собою загрозу для її житла. Просить позов задоволити. Відповідач позов не визнав. Пояснив, маючи проблеми з електропостачанням він звернувся до ЗАТ „Рівнеенерго”. На початку лютого працівники ЗАТ „Рівнеенерго” провели трьохфазовий кабель електропостачання по горищу будинку. Дане горище між жильцями не поділене, а перебуває в загальному користуванні. У нього був дозвіл на прокладку кабелю і тому в його діях порушень нема. Просить відмовити в позові за безпідставністю. Представник третьої особи без самостійних вимог ЗАТ „Ей-І-Ес Рівнеенерго” Сарненського РЕМу Антипова Р.М. позов не визнала. Просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, оглянувши та оголосивши протокол допиту свідка [PERSON], дослідивши докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. Як зазначено у відповіді начальника технічної дільниці Сарненського РЕМ (а.с.17) згідно виданих технічних умов на електрифікацію житлового будинку [PERSON] №278 від 12.12.2006 року і розробленого проекту ПП „Сарни проект” ліцензія №323265 серія АБ в якому передбачено прокладку кабелю на горищі в гофрі і порушень немає. Згідно ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування. відповідно до п.2 ч.2 ст.369 ЦК України у разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. За таких підстав, суд переконується в тому, що цивільні права позивачки, як співвласника горища, що перебуває в загальному користуванні, не порушенні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина Станіслава в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, посилаючись на те, що останній не приймає участі в утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов та пояснила, що відповідач ухиляється від утримання сина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO]. Дане стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано 27.11.2006 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 27.11.2006 року зроблено запис № 205, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов”язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON],[INFO], дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач на даний час проживає окремо від сина та між ним та позивачкою не досягнуто згоди про утримання дитини, відповідач визнає всі обставини, на які посилається позивачка, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів, посилаючись на те, що останній не приймає участі у матеріальному утриманні дочки. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та пояснила, що відповідач з 1996 року проживає окремо від сім”ї та не надає коштів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач в судове засідання не з”явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Заслухавши позивачку, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. З свідоцтва про народження (а.с.3) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є позивачка та відповідач. З свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4) вбачається, що шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Сарненського райвідділу РАГС Рівненської області 06.12.1996 року зроблено запис за № 224. З довідки, виданої Гаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області (а.с.5) вбачається, що неповнолітня [PERSON]. проживає з позивачкою. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов”язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано в 1996 році, відповідач проживає окремо від дитини, між батьками не досягнено домовленості щодо способу виконання відповідачем обов”язку по утриманні дочки, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.07.1997 року. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртних напоїв, на грунті чого в сім»ї постійно виникали сварки, що призвело до припиненя шлюбних відносин в липні 2006 року, позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і прохала їх задовільнити, пояснивши суду, що сім”я розпалася через пияцтво та ледарство відповідача. Близько трьох років вони проживають окремо і вона має намір створити нову сім»ю. А тому на примирення не згідна і просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав і пояснив суду, що він не зовсім згідний з тим, що сказала позивачка, так як вона також винна в розпаді сім»ї, поскільки допускала подружню невірність. На даний час в нього є інша сім»я і він не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, Як встановлено судом, сторони довгий час проживають окремо і відновлювати подружні відносини не бажають, на примирення не згідні, а також відповідач вже створив нову сім»ю, а позивачка має намір узаконити відносини з іншим чоловіком. Виходячи з цього, суд вважає, що сім”я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу слід віднести на рахунок обох сторін, як винних в розпаді сім»ї. На підставі викладеного і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]року народження. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку /доходу/ щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і прохала їх задовільнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку на утримання дочки [PERSON], пояснивши суду, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Відповідач позов визнав і пояснив суду, що згідний виплачувати аліменти на утримання дочки у вказаному позивачкою розмірі, хоча вважає, що допомогу дочці можливо надавати і шляхом придбання одягу та продуктів харчування. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи /свідоцтво про народження [NUMBER]/, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] року народження. А відповідно до ст.180 СК України батьки зобов”язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Поскільки, як встановлено судом, відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, то суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку/доходу/, але не менше встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7грн.50коп. На підставі викладеного і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Канівський міськрайонний суд з позовом до Територіальної громади с. Ковалі в особі Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. У позові зазначила, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року відкрилась спадщина на майно, яке належало їй при житті, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться [ADDRESS]. Позивачка звернулася до Канівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини у вигляді будинку, але їй було відмовлено в зв”язку з відсутністю правоустановчих документів на вказаний житловий будинок. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на вказані обставини та просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадщину. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача Литвинецької сільської ради у судовому засіданні позов визнав, поскільки позивачка є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно довідки Л итвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області вбачається, що домоволодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть ( а.с. 7) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Ковалі Канівського району Черкаської області. Згідно листа Канівської державної нотаріальної контори (а.с. 12,13 ) вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] Судом встановлено, що позивачка, як дочка померлої [PERSON] відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться [ADDRESS] (а.с. ). Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON]. За рішенням Первомайського міського суду від 13.05.1997 року шлюб між ними був розірваний. Але деякий час після розірвання шлюбу вона проживала з відповідачем. 28.05.2001 року згідно договору дарування позивачем була придбана у приватну власність квартира, розташована за адресою : [ADDRESS], у якій вона проживала з відповідачем до січня 2006 року. З січня 2006 року відповідач мешкає у іншому місці, де саме їй не відомо. За період з січня 2006 року , тобто на протязі вже понад два роки , відповідач жодного разу не з»являвся у квартирі за адресою : [ADDRESS], у якій вона проживає. Всі обов»язки по утриманню квартири , по сплаті комунальних послуг виконує вона. Так як відповідач теж зареєстврований у її квартирі, то вона змушена спласувати комунальні платежі і за нього. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України особі втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності її понад один рік. Визнати відповідача таким, що втратив право на житлове приміщення їй необхідно для того , щоб виписати його з квартири, та щоб не сплачувати за нього комунальні послуги.Тому вона звернулась до суду і просить суд винести рішення , яким визнати відповідача таким, що втратив право коритсування житловим приміщенням з 15 січня 2007 року квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, власником житла або за законом. Свідки [PERSON], і [PERSON] підтвердили , що [PERSON] з 2006 року в квартирі , розташованій за адресою : [ADDRESS], не проживає. Дійсно, 13.05.1997 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 93 ( а.с. 21). Згідно довідки Первомайського МВ УМВС України в Луганській області від 18.02.2008 року [PERSON], [INFO] в розшуку не значиться ( а.с. 13). Про те, що [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку підтверджує адресна довідка ( а.с.12) та копія будинкової книги ( а.с. 9-11). Про те, що [PERSON] не мешкає в даному приміщенні з 2006 року підтверджується довідками голови вуличного комітету ( а.с. 14-16). Позивачка дійсно сама сплачує комунальні послуги за квартиру, про що свідчать копії розрахункових книжок за електроенергію, природний газ, квартиру ( а.с.17-20). Виходячи з викладеного, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи позовні вимоги тим, що 01 липня 2005 року вона вступила в шлюб з відповідачем і прожила з ним до 2008 року, відколи шлюбні стосунки між ними припинені. Від шлюбу з відповідачем сторони мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя стало неможливе через несумісність характерів. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також додатково пояснила, що з відповідачем з січня 2008 року не проживають як подружжя. Причиною розірвання шлюбу є погане ставлення відповідача до неї та до дітей. Подальше спільне життя і примирення вважає не можливим. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив ,що з січня 2008 року вони не проживають як подружжя. Примирення між ними неможливе ,тому що це їх спільне рішення розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає що позов необхідно задовольнити зі слідуючих підстав. По справі встановлено, що сторони 01 липня 2005 року уклали шлюб (свідоцтво про шлюб [NUMBER] , 01.07.2005 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області) і проживали разом до січня 2008 року , відколи вони вже не проживають як подружжя, і до цього часу злагоди в сім'ї не досягли. Сім”я фактично розпалася і збереження цієї сім”ї уже неможливо. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Витрати покласти на відповідача, звільнивши від сплати витрат по розірванню шлюбу позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

у березні 2008 року ВАТ „Укртелеком” звернулось до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості по оплаті телекомунікаційних послуг, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачка є споживачем телекомунікаційних послуг, отримує надані позивачем послуги з телефонного зв”язку, проте своєчасно не оплачує рахунки за надані послуги, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2006 року по 31 січня 2008 року утворилась заборгованість в сумі 181 грн. 14 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив стягнути з відповідачки вищезазначену суму боргу та у відшкодування витрат на сплату судового збору 51 гривню, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 гривень. Відповідачка в судове засідання не з”явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач надає відповідачці послуги з телефонного зв”язку, що підтверджується її заявою на встановлення телефону від 16 листопада 1992 року та нарядом на встановлення телефону від 11 травня 1993 року. Відповідачкою надані послуги оплачуються не регулярно, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2006 року по 31 січня 2008 року утворилась заборгованість в сумі 181 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Відповідно до п.п. 40, 108 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг абонентна плата за отримані телекомунікаційні послуги вноситься споживачем після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду, та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої оплати. Відповідачкою порушені зобов”язання щодо обов”язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 51 гривня та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved