Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка - [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] посилаючись на те, що ця квартира належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 26 грудня 2002 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] та договору дарування, посвідченого 26 грудня 2002 року тим же нотаріусом. Відповідач до вересня 2002 року жив з нею однією сім'єю, а потім пішов жити до іншої жінки. З цього часу він в спірній квартирі не живе. Спільне майно вони поділили добровільно і свою частку відповідач у листопаді 2002 року з квартири вивіз. Спірним житлом відповідач не цікавиться, участі в його утриманні не приймає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач про час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою (а.с. 61), причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним жилим приміщенням є ізольована квартира[ADDRESS], яка належить на праві власності позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26 грудня 2002 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 43), та договору дарування, посвідченого 26 грудня 2002 року тим же нотаріусом (а.с. 44), які у встановлено порядку зареєстровані у КП „Харківське МБТІ”. До вересня 2002 року сторони проживали в спірній квартирі однією сім'єю, а потім відповідач добровільно залишив спірне житлове приміщення і пішов жити до іншої жінки. 8 квітня 2003 року сторони розірвали шлюб (а.с. 41) і добровільно поділили спільне майно. Свою частку майна відповідач з квартири вивіз. Фактично з листопада 2002 року він спірною квартирою не цікавиться, участі в її утриманні не приймає, в квартирі не живе, але з реєстрації за адресою спірного житла не знявся. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень позивачки в судовому засіданні та письмових доказів, а саме: - актом перевірки проживання відповідача в спірній квартирі від 19 березня 2007 року, складеного за участю сусідів [PERSON]., [PERSON]. та представника житлово - експлуатаційної організації, згідно якого відповідач не живе в спірній квартирі з вересня 2002 року (а.с. 50); - довідкою Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області від 19 березня 2007 року, згідно якої за період з вересня 2002 року до теперішнього часу відповідач не звертався до Орджонікідзевського РВ з питання порушення його права на проживання в спірній квартирі (а.с. 51); - відповіді Харківської міської поліклініки № 18 від 26 березня 2007 року, відповідно до якого за період з січня 2004 року до березня 2007 року лікар відповідачем на адресу спірної квартири не викликався (а.с. 52); - копіями квитанцій про сплату квартирної плати та комунальних платежів за 2006 - 2007 року з яких вбачається, що ці платежі здійснює виключно позивачка (а.с. 56 - 60). Як вбачається з довідки КП „Харківське МБТІ” від 25 квітня 2007 року за відповідачем на праві власності зареєстровано 78/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 17 липня 2006 року (а.с. 55). Відповідно до ст. 71 ЖК України “При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разу спору - судом”. На підставі наданих позивачкою доказів та відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні протягом більше ніж п'яти років без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і суд не вбачає підстав для продовження цього строку, оскільки з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернувся. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” “зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть”, тому суд вважає за необхідне зобов'язати ВГіРФО Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Харківській області після набрання рішенням суду чинності зняти відповідача з реєстрації за адресою спірного житла. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп., а всього 16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved