Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про: визначення часток в спільній сумісній власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]; визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що був укладений [INFO] між [PERSON] (покупець), яка померла [INFO], і [PERSON] (продавець); визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] права власності на 2/5 частки будинку, що розташований в [ADDRESS]; визнання [PERSON] після смерті [PERSON] права власності на земельну ділянку площею [INFO], що розташована по [ADDRESS]. На обґрунтування вимог позивачка в заяві та її представник в судовому засіданні зазначили, що [INFO] [PERSON] (позивачка), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідачі) та [PERSON] приватизували будинок, що розташований в [ADDRESS] ([INFO]), [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло вказаний будинок належить на праві спільної сумісної власності всім вищезазначеним особам. [INFO] [PERSON] продав належну йому 1/5 частку будинку співмешканці - [PERSON] за 850 грн.. Договір купівлі-продажу 1/5 частки будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON], був вчинений в письмовій формі і між сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам угоди. [INFO] [PERSON] виписався з будинку і вибув з місця проживання. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, в тому числі на 2/5 частки спірного будинку та присадибну земельну ділянку площею [INFO], що розташована по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На день смерті єдиною спадкоємицею, яка постійно проживала на час відкриття спадщини (день смерті) з [PERSON] і прийняла спадщину, є позивачка. [PERSON] та [PERSON] не проживали з матір'ю на час відкриття спадщини і не подали заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того, позивачка вказала, що оскільки є співвласником (1/5 частки) будинку відповідно до свідоцтва про право власності і фактично прийняли спадщину після смерті матері, якій належало 2/5 частки спірного будинку (1/5 згідно свідоцтва про право спільної сумісної власності та 1/5 згідно договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON]), їй належить 3/5 частки (частини) спірного будинку, а відповідачам [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частці (частині) спірного будинку. Посилаючись на викладене, позивачка в заяві та її представник в судовому засіданні просили: Визначити, що відповідно до свідоцтва про право власності від [INFO] на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], частки співвласників є рівними і становлять для кожного по 1/5 частці будинку в ідеальних долях; Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що був укладений [INFO] між [PERSON], померлою [INFO], і [PERSON]; Визнати що частка [PERSON], померлої [INFO], в спільній власності на будинок, що розташований в [ADDRESS], на час її смерті складає 2/5 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами; Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 2/5 частки будинку, що розташований в [ADDRESS]; Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею [INFO], що розташована по [ADDRESS], право на яку посвідчено Державним актом серія МК [NUMBER], виданим [INFO] [PERSON] на підставі рішення [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] при попередньому розгляді справи позов визнали повністю, підтвердивши факт прийняття тільки позивачкою спадщини після смерті [PERSON]. В судове засідання не з'явилися, просили слухати справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час слухання справи повідомлявся належним чином. Від відповідача не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та не має необхідності в особистих поясненнях відповідача, суд ухвалив про слухання справи в відсутність відповідача [PERSON]. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні у справі письмові докази (витяг [NUMBER] від [INFO] з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від [INFO], державний акт на право власності на землю серії МК [NUMBER], технічний паспорт на квартиру, будинкову книгу на будинок [ADDRESS], доповідну записку за [NUMBER] від [INFO] начальника Служби Укрбюро Інтерполу УМВС України в Миколаївській області, свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON], договір купівлі-продажу частини житлового будинку від [INFO], витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно [NUMBER] від [INFO], довідку Відділу земельних ресурсів у Баштанському районі від [INFO] [NUMBER], витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] (позивачка), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідачі) та [PERSON] приватизували будинок, що розташований в [ADDRESS] ([INFO]), [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло вказаний будинок належав вказаним особам на праві спільної сумісної власності. Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею [INFO] (кадастровий [NUMBER]), яка відповідно до державного акта серії МК [NUMBER], виданого [INFO] на підставі рішення [INFO], є власністю [PERSON]. [INFO] [PERSON] продав належну йому 1/5 частку будинку співмешканці - [PERSON] за 850 грн.. Договір купівлі-продажу 1/5 частки будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі і між сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам угоди, що підтверджується текстом договору. [INFO] [PERSON] виписався з будинку і вибув з місця проживання. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, в тому числі на 2/5 частки спірного будинку (1/5 відповідно до свідоцтва про право власності на житло та 1/5 відповідно до договору купівлі продажу частки у [PERSON]). та земельну ділянку площею [INFO], що розташована по [ADDRESS] ([INFO]) м. Баштанка (державний акт серія МК [NUMBER], виданий [INFO] на підставі рішення [INFO], кадастровий [NUMBER]). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На день смерті єдиною спадкоємицею, яка постійно проживала на час відкриття спадщини (день смерті) з [PERSON] і прийняла спадщину, є позивачка. [PERSON] та [PERSON] не проживали з матірю на час відкриття спадщини і не подавали заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 112 ЦК УРСР; 47 ЦК УРСР; 227 ЦК УРСР, ст. 370 ч.1;2 ЦК України та стст. 12ч.2; 48ч.2; 49 ЗУ „Про власність”. Відповідно до ст.ст. 12ч.2; 48ч.2; 49 ЗУ „Про власність” громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок індивідуальної праці, укладення угод не заборонених законом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Володіння вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом. Із змісту ст. 112 ЦК УРСР та 370 ч.1;2 ЦК України слідує, що співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (позивачка), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідачі) та [PERSON], в [INFO] придбали (приватизували) будинок, який належав їм на праві спільної сумісної власності. Із наведеного слідує, що частка кожного із співвласників житлового будинку (учасників приватизації) на момент приватизації становила по 1/5 частині спірного домоволодіння. Визначення права на частки в спільному майні необхідно сторонам для можливості повної реалізації права на належне їм майно, що є підставою для задоволення позовних вимог про визначення часток в спільній сумісній власності на майно. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з 47 ЦК УРСР нота­ріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаче­ними частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне но­таріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки [PERSON] в [INFO] продав належну йому 1/5 частку майна співвласниці - [PERSON], при цьому правочин було укладено в письмовій формі, а між сторонами по угоді була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору, що крім пояснень сторін підтверджується письмовими доказами (текстом укладеної угоди), крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/5 частки спірного жилого будинку, укладеного між [PERSON] (продавець) і [PERSON] (покупець). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.3 ст. 1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шестимісячного строку), він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Позивачка, яка є співвласником (1/5 частки) будинку відповідно до свідоцтва про право власності на житло і на день смерті проживала разом з спадкодавцем ([PERSON]), фактично прийняли спадщину після смерті матері, якій належало 2/5 частки спірного будинку (1/5 згідно свідоцтва про право спільної сумісної власності та 1/5 згідно договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON]). [PERSON] та [PERSON] не проживали з матірю на час відкриття спадщини і не подавали заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Таким чином позивачка є власником 3/5 частки спірного будинку (1/5 частка відповідно до свідоцтва про право власності та 2/5 частки успадкованих після смерті [PERSON]). Наведене є підставою для визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті [PERSON] права власності на 2/5 частки спірного житлового будинку та права власності на земельну ділянку площею [INFO], що розташована по [ADDRESS]. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявили про незастосування строків позовної давності, а від відповідача [PERSON] не надійшло заяви про застосування строків позовної давності до правовідносин що є предметом судового дослідження, суд на підставі ст. 267 ч. 2 та 3 ЦК України не застосовує строки позовної давності. На підставі ст.ст. 112 ЦК УРСР; 47 ЦК УРСР; 227 ЦК УРСР, ст. 370 ч.1;2 ЦК України, ст.ст. 12ч.2; 48ч.2; 49 ЗУ „Про власність” та

Outcome: approved