Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Липовецького районного суду з позовом до [PERSON] про повернення боргу мотивуючи тим, що 18 листопада 2006 року відповідачка позичила у позивача - 10100 гривень на п'ять місяців, про що дала розписку. Через п'ять місяців відповідачка борг не повернула та пояснила, що не знає коли поверне борг так як грошей у неї немає. У зв'язку з цим позивач, просить суд стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти у відповідності до розписки відповідачки . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідачки борг у сумі 10100 гривень у відповідності до розписки відповідачки. Відповідачка [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що дійсно вона позичила гроші у позивача в тій сумі, яку він вказав, однак після спливу строку повернення боргу, вказаного в розписці, вона повернути їх не змогла, оскільки таких коштів не має. Не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача коштів у сумі 10100 гривень Суд заслухавши сторони, дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: із копії розписки вбачається, що 18.11.2006 року відповідачка позичила у позивача грошову суму у розмірі 10100 грн., про що написала розписку із зазначенням дати повернення боргу. Із наданих доказів вбачається, що сторони уклали договір позики. На підтвердження укладення договору позики суду надано копію розписки відповідачки. За договором позики позикодавець відповідно до ст. 1046 ЦПК України свої зобов'язання виконав, передав позичальникові предмет позики - грошові кошти, зазначені в договорі (розписці). Договір позики вчинено відповідно до ст. 1047 ЦК України, у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов, представлено копію розписки позичальника, що свідчить про передачу йому позикодавцем грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, а за даним договором - це грошові кошти, у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак позичальник свого обов'язку у строки та в порядку встановленому договором, не виконала, мотивуючи відсутністю коштів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ця норма закону відповідно до ст. 1050 ЦК України розповсюджується і на договори позики. Час виконання договору пройшов, однак відповідачка свої зобов'язання по договорах позики не виконала, борг до зазначеного в розписці строку, не повернула. На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, та враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. З даних підстав позовні вимоги позивача є правомірними та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, 147 ЦПК України та

Outcome: approved