Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-15 00:00:00

[PERSON] у квітні 2007 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 14 квітня 2005 року о 10.00 год. відповідач [PERSON] самовільно приїхав трактором Т-150, який належить Кіцманському РЕМ, і поламав стовпа та зніс огорожу в її господарстві. Вказує на те, що неправомірними діями відповідача їй завдано матеріальну шкоду, яка полягає в тому, що зруйновано бетонний підмурок під огорожею 12 м. довжини, знесено два бетонні стовпи, поламані дерев"яні лігарі - 4 шт., потрощено 12 м. дощатого паркану. 15 травня 2007 року нею придбано будівельні матеріали для відновлення огорожі на загальну суму 1823,65 грн.. Крім того, для монтажних робіт необхідно найняти робочих і оплатити їх послуги. Оскільки в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] та інших до неї про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, яка судом розглядалась неодноразово, остаточне рішення по справі не винесено, а тому ніхто не вправі зобов"язати її виконувати попереднє рішення суду. Крім цього, їй також було спричинено моральні збитки. Вона є людиною похилого віку, а тому подібні ситуації, конфлікти є дуже шкідливими та небезпечними для її життя та здоров"я і моральну шкоду вона оцінює в 3000 грн.. З цих підстав просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки збільшив позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди, вказуючи на те, що на ремонт паркана згідно поданої ним відомості потрібно 4080 грн., і саме цю суму просив стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування заподіяних матеріальних збитків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, пояснив, що позивачка загородила проїжджу частину і люди не мають можливість обробляти свої городи, а паркан він не ламав, ніяких збитків позивачці не спричинив. Залучена до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] позов не визнала і пояснила, що в квітні 2005 року, оскільки неможливо було проїхати на земельну ділянку для її обробки, вона написала заяву в РЕМ, оплатила трактор для того, щоб витягнути стовп, який перешкоджав заїхати трактором на город. Цей заїзд там був завжди, ним користувались ще її баба і прабаба, і позивачка не мала ніякого права ставити там стовп і ніхто на це їй дозволу не давав. При цьому паркан ніхто не ламав. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та відмовний матеріал, суд знаходить, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає по сусідству з [PERSON] та її дочкою [PERSON] в с.Кліводин Кіцманського району Чернівецької області. Між сторонами на протязі декількох років триває спір про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками і через це склалися неприязні стосунки. Даний спір судом розглядався неодноразово і на даний час справа знаходиться в провадженні Кіцманського районного суду. Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні, викопіровкою із схеми с Кліводин Кіцманського району, довідкою Кліводинської сільської ради від 19 червня 2007 року № 553, довідкою Кліводинської сільської ради від 23 вересня 2002 року № 92, рішенням Кіцманського районного суду від 23 грудня 2003 року, ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2004 року, рішенням Кіцманського районного суду від 27 грудня 2004 року та ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 24 березня 2005 року. Судом також встановлено, що 14 квітня 2005 року, приблизно о 10.00 год., за допомогою трактора Т-150К, який [PERSON] виписала в Кіцманському РЕМ, було викопано бетонний стовп та пересунуто на попереднє місце проліт паркана [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], рахунком-фактурою від 14 квітня 2005 року, та не заперечуються відповідачами в судовому засіданні. Крім того, дані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які також показали, що стовп, який вони витягали, був відокремлений від паркана, і нічого при цьому не було пошкоджено: ні стовп, ні паркан, ні підмурівок. Ніхто не давав дозволу покласти той стовп, то навіщо було дозвіл, щоб його викопувати. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з постанови державного інспектора по використанню і охороні земель Кіцманського районного відділу земельних ресурсів від 25 липня 2003 року № 3 (а.с. 45) про накладення адміністративного стягнення, яка винесена на підставі протоколу про порушення земельного законодавства від 10 липня 2003 року (а.с. 50), позивачка [PERSON] визнана винною в порушенні земельного законодавства, яке полягає в самовільному зайнятті земельної ділянки площею 2 м.кв. земель загального користування Кліводинської сільської ради, на неї накладено штраф у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та зобов'язано в місячний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. З рішення Кіцманського районного суду від 03 вересня 2003 року (а.с. 42), винесеним за скаргою [PERSON] на вищезгадану постанову начальника відділу земельних ресурсів, видно, що вимоги [PERSON] задоволені частково в частині звільнення її від сплати штрафу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що скарги [PERSON], які він писав від імені позивачки, неодноразово розглядалися різними інстанціями і згідно відповідей на ці скарги, які отримав він, а також позивачка, дії відділу земельних ресурсів та його дії, як начальника Кіцманського районного відділу земельних ресурсів, були визнані законними. Це також було підтверджено рішенням Кіцманського районного суду і його постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та зобов'язання її звільнити самовільно зайняту земельну ділянку Кіцманським районним судом скасована тільки в частині накладення штрафу в розмірі 17 грн., а щодо зобов'язання звільнити земельну ділянку постанова залишена в силі. Однак до цього часу це рішення [PERSON] не виконано. Щодо знесення огорожі, яку самовільно поклала [PERSON], він ніяких відомостей не має. Свідок [PERSON] суду показав, що працював на посаді Кліводинського сільського голови з 2002 по 2006 роки. Він не чув і не бачив, щоб відповідач [PERSON] зносив огорожу, яка належить [PERSON]. Зі скаргами з цього приводу в сільську раду ніхто не звертався. Йому відомо, що в 2001 році позивачка самовільно перенесла стовп і не просила на це дозволу, а тому відповідач та інші землекористувачі подали позов до суду про відновлення межі, який по сьогоднішній день розглядається в суді. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] 5-6 років тому назад запросила їх поправити паркан в її господарстві, який впав, оскільки вона перенесла стовп. Вони прийшли, викопали яму, закопали стовп у тому місці де вказала [PERSON], відрізали лігарі, бетон вони не клали, паркан поставили рівно таким чином, що заїзду на земельні ділянки вже не було. З тих пір між сусідами почалися конфлікти. На даний час паркан знаходиться в такому ж стані як був 5-6 років тому, не є поламаний, дошки, лігарі все як було, так і є, стовп коло сітки також на місці. Також свідок [PERSON] вказує на те, що на протязі 40 років заїжджав через цей заїзд орати людям городи і ніколи ніяких спорів не було. Показання цих свідків узгоджуються з протоколом огляду від 25 січня 2007 року, з якого видно, що об"єктом огляду є паркан, що розділяє земельну ділянку позивачки [PERSON] та землю загального користування Кліводинської сільської ради. Паркан стоїть на місці, не пошкоджений. Частина паркана, яка має 2м.90 см., стоїть підперта дерев"яним коликом. Дошка на паркані не є пошкоджена, один бетонний стовп з лівої сторони стоїть на місці, другий стовп лежить на відстані від паркана, дерев"яні лігарі не пошкоджені, бетонний підмурок під огорожею не зруйнований. Стовпи не пошкоджені. Таким чином, посилання позивачки в позовній заяві на те, що зруйновано бетонний підмурівок під огорожею 12 м. довжини, знесено два бетонні стовпи, поламані дерев"яні лігарі - 4 шт., потрощено 12 м. дощатого паркану, а також дані, що містяться в Актах від 10 грудня 2005 року (а.с. 46) та від 09 липня 2007 року (а.с. 68), спростовуються вищевказаними доказами, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також матеріалами прокурорської перевірки по даному факту. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює землевпорядником в Кліводинській сільський раді. Був запит адвоката, комісія виїхала на місце і зробила обстеження господарства, встановивши, що паркан стоїть не поламаний, нічим не підпертий, стовп лежить недалеко від паркана, не пошкоджений. Про це було складено Акт. Показання [PERSON] узгоджуються з показаннями свідка [PERSON], який працює на посаді Кліводинського сільського голови і який суду пояснив, що у зв"язку з надходженням адвокатського запиту була створена відповідна комісія, було проведено обстеження з виїздом на місце, складено Акт, який винесено на розгляд сесії і затверджено депутатами. Паркан стояв на місці, а стовп був збоку від паркана, ніяких будівельних матеріалів не було використано, оскільки нічого не пошкоджено і нічого не треба відновлювати. Паркан не був нічим підпертий. При огляді була присутня позивачка [PERSON], ніяких зауважень від неї не було. З відмовного матеріалу № 06/3-199, зокрема, з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 травня 2006 року, вбачається, що власник однієї із земельних ділянок [PERSON] виписала в Кіцманському РЕМ трактор Т-150 К для виконання робіт, за допомогою якого в квітні 2005 року на підставі довідок сільського голови та рішень суду було усунуто перешкоду для проїзду на земельні ділянки, а саме, викопано бетонний стовп та пересунуто на попереднє місце проліт паркана, який не був під час демонтажу пошкоджений чи знищений. Бетонний стовп під час демонтажу також не був пошкоджений. Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивачки на те, що нею придбано будівельні матеріали для відновлення огорожі на загальну суму 1823,65 грн.. Крім того, представник позивачки в судовому засіданні вказував на те, що ніяких будівельних матеріалів ними не придбавалось, а відомість про вартість робіт і матеріалів (а.с. 109) він склав сам. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні не доведено належними доказами спричинення позивачці матеріальних збитків неправомірними діями відповідачів, а також заподіяння моральної шкоди. Таким чином, оцінюючи в сукупності всі здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed