Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-18 00:00:00

27.02.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинно збудовані: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53.3 кв.м., житловою площею 39.0 кв.м., літню кухню літ. «Б» загальною площею 33.0 кв.м., сарай з льохом літ. «В» загальною площею 45.7 кв.м., гараж літ. «Г» загальною площею 25.0 кв.м., огорожу №1-2, колодязь №3, вбиральню №4, розташовані в[ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом від 27.05.2004 року після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] Підтримуючи свої позовні вимоги, позивач пояснила, що її батько 27.05.2004 року зробив заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, заповів позивачу. На теперішній час заповіт не змінено і не відмінено. Мати позивача [PERSON], яка є пенсіонером та за законом має обов'язкову долю у спадщині після смерті її чоловіка, відмовилась від своєї обов'язкової долі в праві на спадкування на користь позивача. На підставі рішення виконкому Балаклійської районної ради народних депутатів №107 від 15.04.1957 року і договору про право на забудову, затвердженого Балаклійською держаною нотаріальною конторою 18.03.1958 року, батько позивача [PERSON] збудував житловий [ADDRESS] Хоча 23.06.1961 року був складений акт про закінчення будівництва, але будинок в експлуатацію не приймався і право власності на нього не оформлено. В 1983 році на території домоволодіння було збудовано літню кухню літ. «Б» загальною площею 33.0 кв.м., сарай з льохом літ. «В» загальною площею 45.7 кв.м, а в 1984 році - гараж гараж літ. «Г» загальною площею 25.0 кв.м., без відповідного дозволу органів місцевого самоврядування та без оформлення належним чином технічної документації. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач Андріївська селищна рада надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за відсутності її представника, позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] (а.с.21), за життя на підставі рішення виконкому Балаклійської районної ради народних депутатів №107 від 15.04.1957 року «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки» (а.с.22) і договору про право на забудову, затвердженого Балаклійською держаною нотаріальною конторою 18.03.1958 року (а.с.37-38) був збодований житловий [ADDRESS] 23.06.1961 року був складений акт про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального домоволодіння (а.с.24), але будинок в експлуатацію не приймався і право власності на нього не оформлено (а.с.32). Згідно заповіту від 27.05.2004 року все своє майно [PERSON] заповів доньці - [PERSON] (а.с.19). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, зазначений в позові, складеного 08.11.2006 року, БТІ Балаклійського району зафіксувало самочинне будівництво житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 53.3 кв.м., житловою площею 39.0 кв.м., літньої кухні літ. «Б» загальною площею 33.0 кв.м., сараю з льохом літ. «В» загальною площею 45.7 кв.м., гаражу літ. «Г» загальною площею 25.0 кв.м., огорожі №1-2, колодязю №3, вбиральні №4 (а.с.12-18). Відповідно до технічного висновку, затвердженого директором КП “Балаклійське архітектурне бюро”, погодженого начальником відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації, існуючі будови знаходяться у задовільному стані і можуть бути використані для подальшої експлуатації (а.с.25-29). Втім, згідно висновку районного управління ГУ МНС України в Харківській області розташування сараю з льохом літ. «В», гаражу літ. «Г», літньої кухні літ. «Б» не відповідає вимогам ДБН-360-92**, так як не витримані протипожежні розриви до будівлі сусіднього домоволодіння (а.с.31). Проте, в матеріалах справи є заява [PERSON], власника сусіднього [ADDRESS] засвідченої нотаріально, який не заперечує проти будівництва зазначених будівель з порушенням протипожежних розривів (а.с.30). Власниця іншого сусіднього домоволодіння [PERSON] також не заперечує проти будівництва зазначених будівель з порушенням протипожежних розривів. Порушення прав інших осіб внаслідок самочинно будівництва судом не встановлено. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст.1268 ЦК України, констатуючи наявність у позивачки прав, як спадкоємиці за заповітом, на спадщину, а саме на домоволодіння, що залишилася після смерті [INFO] її батька, [PERSON] Ствердження позивача про наявність спадщини найшли своє підтвердження в матеріалах цивільної справи. Суд приймає до уваги наявність заповіту спадкодавця від 27.05.2004 року на користь позивача, якій за його заповітом належить все його майно, де б воно не було та з чого б не складалось. Мати позивача відмовилась від своєї обов'язкової долі у спадщині на користь позивача. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено, оскільки в домоволодінні є споруди, збудовані самовільно. Інших спадкоємців не встановлено. 26.01.1980 року позивач, після укладення шлюбу, взяла собі прізвище - [PERSON] (а.с.39). Відповідно до п.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved