Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-21 00:00:00

18.09.2007 року позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про вселення. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON]., яка є інвалідом 2 групи по зору, закінчила технікум для інвалідів в Кам'янець-Подільському, Хмельницької області, проте, повернувшись до матері- [PERSON], яка проживає у кімнаті[ADDRESS] не може здійснити офіційної реєстрації в дане помешкання, на підставі того, що в цьому їй відмовляє відповідач. [PERSON] який проживає у цьому ж приміщенні, також дає згоду на вселення у жиле приміщення дочки позивача [PERSON] Покликаючись на викладене, просять вселити[PERSON] в квартиру[ADDRESS] В судовому засіданні позивачі позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві, підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснивши, що повнолітні діти, які не мають своїх дітей, мають право прописатись та проживати разом з батьками. Житло було надане сім'ї, а, тому, вони можуть проживати усі разом. В статуті зазначено, що це можливо за згоди організації, проте, організація, всупереч Закону, не дає на це згоди. Окрім того, відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які з ним проживають вселити у займане житло свою дружину, дітей, батьків, а згідно з п.п. «в» п.1 Постанови Ради Міністрів СРСР «Про деякі прописки» від 28.08.1974 року, повнолітні діти, які не мають своїх дітей прописуються незалежно від розміру житлової площі на житлове площу батьків. Представник відповідача позов не визнав, додатково пояснивши, що гуртожиток, в якому проживає [PERSON] не є сімейним. Адміністрація, враховуючи те, що були вільні місця, йшла назустріч людям та селила сім'ї. [PERSON]. поселявся, як одинокий. Позивач [PERSON]. є повнолітньою, і ніколи не проживала в гуртожитку. Окрім того, вона не перебуває у родинних стосунках з [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши представлені по справі докази, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.17 Примірного положення про гуртожиток, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року №208 та п.15 Положення по гуртожитки Українського товариства сліпих, затвердженого постановою президії Центрального правління УТОС від 12.01.1988 року №1-6-р громадяни, які проживають у приміщенні, що перебувають у їх відособленому користуванні вправі вселити в дане приміщення своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON]. з 1989 року зареєстрований у відомчому гуртожитку УВП для одиноких. В 1999 році, у зв'язку з одруженням, з метою поліпшення умов проживання, їх було переселено в окрему кімнату житловою площею 10,75 кв.м. двокімнатної квартири [NUMBER], де він проживає на даний час з позивачем [PERSON] Дана обставина стверджується довідкою, виданої Луцьким учбово-виробничим підприємством (а.с.10). З свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON]., [INFO] народження, тобто є повнолітньою, а її батьком зазначений [PERSON] Таким чином, [PERSON]. не є членом сім'ї [PERSON]. Окрім того, в вищезазначених пунктах йдеться про сімейні гуртожитки, а позивач з чоловіком проживає в окремій кімнаті гуртожитку для одиноких робітників, які працюють в УВП УТОС, і являються інвалідами 1 та 2 групи по зору. Згідно з п.11 Примірного положення про гуртожиток жила площа в гуртожитках надається в розмірі не менше 6 кв. метрів на одну особу. Враховуючи те, що площа кімнати, яку займають позивач [PERSON] та її чоловік складає 10,75 кв.м., суд приходить до висновку, що вона не відповідає діючій санітарній нормі навіть на сім'ю з двох осіб. Окрім того, посилання позивачів на ст.65 ЖК України є безпідставними, оскільки, дана стаття регулює відносини в будинках державного і громадського житлового фонду, а, в даному випадку, позивачі звернулись з позовом про вселення в гуртожиток. Також безпідставними є посиланням позивачів на положення Постанови Ради Міністрів СРСР „Про деякі правила прописки" у зв'зку з тим, що вони поширюються на громадян, які одержали в користування жилі приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду та уклали договір найму жилого приміщення. В гуртожитку для одиноких робітників договір найму жилого приміщення не укладався. Таким чином, враховуючи те, що суду не було представлено доказів, які б свідчили про те, що [PERSON]. підлягає вселенню в гуртожиток на законних підставах, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed