Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на будівлю гаража, що знаходиться в [ADDRESS]. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що відповідно до умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання рішення Іваничівського районного суду від 06.03.2007 року між ним, як стягувачем та ВАТ "Волинська автобаза", яка є боржником, в особі її представника Гнатюка В.М., йому було передано в рахунок погашення заборгованості по відшкодуванню шкоди у зв'язку із втратою працездатності внаслідок ушкодження здоров'я нерухоме майно, а саме будівлю гаража, що розташований в [ADDRESS], і належить автобазі. Вказує, що під час виконання рішення Іваничівського районного суду про стягнення в його користь сум відшкодування шкоди державним виконавцем ІІ відділу ДВС Луцького міського управління юстиції було накладено арешт на вищезазначений гараж. Додав, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12.11.2007 року було визнано їх мирову угоду про передачу в рахунок заборгованості по відшкодуванню шкоди, належного боржнику нерухомого майна, а саме будівлі гаража за вищевказаною адресою. Вказує, що Ковельська виробнича майстерня по [ADDRESS], до складу якої входить і будівля гаража, зареєстрована за ВАТ "Волинська автобаза" та на частину будівель виробничої майстерні було оформлене та зареєстроване право власності, а на будівлю гаража не оформлене, так як дана будівля будувалась боржником господарським методом і віднесено на основні засоби ВАТ "Волинська автобаза". Пояснив, що для отримання можливості реально володіти та користуватись переданим йому вищевказаним гаражем, просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на гараж в [ADDRESS] та зобов'язати Волинське БТІ зареєструвати за ним право власності на вказану будівлю гаража. У відкритому судовому засіданні при попередньому позивач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен зокрема, позовні вимоги підтримали з вище викладених підстав та прохають суд їх задовольнити та визнати право власності на будівлю гаража в [ADDRESS], за [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено наступне. Згідно копії рішення Іваничівського районного суду Волинською області, від 06.03.2007 року, вбачається, що з ВАТ "Волинська автобаза" вирішено стягнути в користь [PERSON] заборгованості внаслідок завданої шкоди в зв'язку з втратою працездатності в розмірі 38500 грн. / а.с. 5 /. Із ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області про визнання мирової угоди від 12.11.2007 року, вбачається, що було визнано мирову угоду між ВАТ "Волинська автобаза" та [PERSON], згідно якої в рахунок погашення заборгованості боржник ВАТ "Волинська автобаза" передає стягувачеві [PERSON] будівлю гаража, що знаходиться в [ADDRESS]. / а.с. 6-8 /. В ході попереднього судового засідання, згідно представлених доказів встановлено, що позивачу по справі [PERSON] належить гараж в [ADDRESS], відповідно до ухвали суду від 12.11.2007 року, проте позивач не може в нотаріальній конторі оформити право власності на вищевказану будівлю гаража, оскільки він відноситься до виробничої майстерні ВАТ "Волинська автобаза", зведений господарським методом, та його віднесено на основні засоби товариства. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді встановлено, що визнання права власності на будівлю гаража, який знаходиться в [ADDRESS], за [PERSON], - впливає на майнові права останнього, надасть можливість реально володіти та користуватись вищевказаним гаражем. З копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 30.09.2004 року Нововолинським міським управлінням Пенсійного фонду України, вбачається, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи інвалідності трудового каліцтва. / а.с. 4 /. Відповідно до п. 4 ст. ч.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" інваліди І та ІІ групи звільняються від сплати державного мита. На підставі наведеного,

Outcome: approved