Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-23 00:00:00

8.11.2007 року [PERSON]. звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його тим, що 24 вересня 2007 року близько 20.00 години в с. Пироги Глобинського району Полтавської області на перехресті доріг Градизьк-Глобине, Хорол-Кременчук, внаслідок ДТП, яка сталася з вини водія [PERSON], що керував по довіреності автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер [NUMBER]з причепом ММЗ-81024, реєстраційний номер [NUMBER], було пошкоджено належний йому (позивачу)на праві власності автомобіль "FORD ESCORT", реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому відповідач порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху - на перехресті нерівнозначних доріг, не надав дорогу його автомобілю, що рухався по головній дорозі. Внаслідок цього сталося зіткнення двох транспортних засобів. Дії відповідача знаходилися в причинному зв"язку з подією та наслідками, що настали. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, 26086 грн. матеріальної шкоди, що складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля - 24338 грн., коштів затрачених на автотехнічне дослідження - 560 грн., коштів затрачених на лікування після ДТП - 1188 грн.; а також 15000 грн. - за спричинену моральну шкоду. Останню мотивував пережитим стресом під час аварії, тривалим нервовим напруженням після ДТП, переживаннями через погіршення стану здоров"я. В судовому засіданні [PERSON]. позов підтримував в повному обсязі, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Пояснив, що 24.09.2007 року близько 20-00 год. зі швидкістю близько 60 км/год. рухався по головній дорозі з м. Глобине до м. Кременчука на власному автомобілі. Йшов дощ. Наблизившись до перехрестя нерівнозначних доріг Хорол-Кременчук(головна) та Градизьк-Глобине (другорядна) він зменшив швидкість до 40 км/год. При цьому помітив, що автомобіль , який їхав зі сторони Градизька з немалою швидкістю, не виконав вимоги дорожньої розмітки та дорожніх знаків "Дати дорогу" та "Проїзд без зупинки заборонено", і, не зупиняючись, продовжував рух прямо на його автомобіль. Він (позивач), намагаючись уникнути зіткнення, зупинився. Проте, автомобіль ВАЗ 21063, яким керував [PERSON]., здійснив наїзд на автомобіль "FORD ESCORT". Від зіткнення він (позивач) ударився головою об лобове скло, розбив його і втратив свідомість. Коли прийшов до тями , то побачив, що відповідач та його пасажир намагалися відштовхнути свій автомобіль від його автомобіля. Він заборонив це робити. Працівники ВДАІ, які прибули на місце ДТП, встановили, що Правила дорожнього руху порушив саме [PERSON]., так як він(позивач) мав перевагу у русі. На місці події [PERSON]. пояснював працівникам міліції, що не помітив знаків і дорожньої розмітки. До цього часу автомобіль "FORD ESCORT" не відремонтовано, так як на це необхідні значні кошти , яких він (позивач) не має. Відповідач в добровільному порядку спричинену шкоду погашати відмовився. Відповідач [PERSON]. в судові засідання жодного разу не з"явився, заперечень щодо позову не надіслав. Був належним чином, завчасно, повідомлений про час та місце розгляду справи. Телеграми, направлені ним до суду, в яких містилися клопотання про відкладення розгляду справи, до уваги не взяті, в зв"язку з тим, що в них не зазначалися поважні причини неявки та не надавалися докази на підтвердження поважності цих причин. За згодою позивача проводився заочний розгляд справи на підставі наданих доказів. До участі у справі в попередньому судовому засіданні за клопотанням позивача було залучено в якості ІІІ особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача власника автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний [NUMBER], [PERSON]. Останній в судове засідання не з"явився. Належним чином і завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. Допитаний судом свідок [PERSON] ., повідомив, що 24.09.2007 року був понятим при огляді місця події, огляді технічного стану транспорту. Зрозумів по розташуванню транспортних засобів після аварії, що автомобіль ВАЗ 21063 поїхав на знак "Дати дорогу", пересік при цьому суцільну лінію і виїхав на головну дорогу, на якій знаходився автомобіль [PERSON]. [PERSON]. на місці події свою вину у порушенні Правил дорожнього руху визнавав. Обидва автомобілі і позивача і відповідача були ушкоджені. Близькі показання дав свідок [PERSON]. Крім цього, пояснив, що позивач - його зять, придбав автомобіль в 2005 році, за кошти , які заробив , працюючи у Москві. Коли він по його дзвінку приїхав на місце ДТП, то побачив, що у "FORD ESCORT" повністю розбита передня частина, деформовано стойки, кузов. "Жигулі" відповідача також були розбиті. Він взагалі не реагував на пропозицію погасити шкоду в добровільному порядку. Свідок [PERSON]. повідомив суду, що ушкоджений автомобіль позивача до цього часу знаходиться на території СФГ "Озерне" у не відремонтованому стані. Він особисто привозив до нього експерта - автотоварознавця [PERSON]. та відповідача [PERSON]. В присутності останнього експерт провів огляд ушкоджень автомобіля. Свідок [PERSON]. пояснив, що автомобіль позивача з 25 вересня 2007 року і в даний час знаходиться на території СФГ "Озерне" у пошкодженому стані. На його погляд, ремонту підлягає, але роботи біля нього багато, так як розбито практично пів автомобіля. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, у взаємному зв"язку, встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Каховського міськрайонного суду від 1 листопада 2007 року у справі № 3-9627 [PERSON]. визнано винним у порушенні ним, як водієм, Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу. Названим судом встановлено, що 24 вересня 24 вересня 2007 року, у вечірній час, у с. Пироги Глобинського району Полтавської області, [PERSON]. керував автомобілем ВАЗ-21063, номерний знак [NUMBER], з причепом ММЗ -81024, номерний знак [NUMBER]. В порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, при проїзді перехрестя, він не виконав вимогу дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу» і 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не надав перевагу у русі автомобілю Форд-ескорт, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]., який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У названій постанові суд зазначив, що обставини справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджуються також поясненнями порушника, потерпілого, відібраними безпосередньо після вчинення ДТП, а також протоколами огляду місця пригоди і транспортних засобів, схемою огляду місця ДТП. Обставини дорожньо-транспортної пригоди також підтверджені матеріалами перевірки Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області ДТП, яка сталася 24.09.2007 року за участю водіїв [PERSON]. та [PERSON]., на підставі яких була прийнята постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 3 жовтня 2007 року, а стосовно [PERSON]. 24.09.2007 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Відмовний матеріал № 1016 досліджено в судовому засіданні. Згідно висновку спеціаліста - автотехніка № 1003-А від 3 жовтня 2007 року, в діях водія [PERSON]. з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху України, які знаходилися в причинному зв"язку з подією пригоди та наслідками, які настали. Водій [PERSON]. в даній дорожній ситуації, зупинивши керований ним автомобіль після виникнення небезпеки для руху, діяв відповідно до п.12.3 ПДР України. Вказаний письмовий доказ повністю узгоджується з поясненнями позивача, свідків в судовому засіданні, первинними поясненнями відповідача на місці ДТП, об"єктивними даними щодо наявності дорожніх знаків та зони їх дії, а також з розташуванням транспортних засобів після ДТП. Тому суд його оцінив як доказ, який підтверджує наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача. Відповідно до висновку спеціаліста-автотоварознавця [PERSON]. від 25.09.2007 року вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD ESCORD д.р.з. [NUMBER] складає 24338,98 грн., з яких вартість ремонтно- відновлювальних робіт становить 7563 грн., вартість матеріалів 1752 грн. 75 коп., вартість складових дорожньо-транспортного засобу(запасних частин) - 15023 грн. 23 коп. Як вбачається з фототаблиць(фото № 15), [PERSON]. був присутнім при проведенні автотоварознавчого дослідження. Правильність і достовірність висновку експерта ним не заперечувалася. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що Відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено. що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(зокрема, право власності) володіє транспортним засобом, використання, зберігання та утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 цієї ж статті, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Ч.1 ст.1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Встановивши, що відповідач володіє транспортним засобом МАЗ, який є джерелом підвищеної небезпеки, його водій керував ним на підставі трудового договору і з його вини сталася ДТП, та як наслідок, було пошкоджено автомобіль позивача, суд прийшов до висновку про те, що ВАТ "Облагроспецпостач", м. Черкаси, як власник джерела підвищеної небезпеки, має відшкодувати [PERSON]. спричинену матеріальну та моральну шкоду. Розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд визначає як різницю між матеріальним збитком, визначеним експертом [PERSON]., та сумою страхового відшкодування, сплаченого позивачу ЗАТ "Цессія" (8908,37 грн. - 6045,26 грн.= 2863 грн.11 коп.). Суд не взяв до уваги суму матеріального збитку, з якої виходила страхова компанія, оскільки в даному випадку до вартості відновлювального ремонту було включено вартість нових деталей. В такому випадку суд повинен вирішувати питання про повернення відповідачу пошкоджених деталей, які підлягали заміні або їх вартості, що, як встановлено, є неможливим. Позивачем доведено, що він переносив душевні страждання та моральні переживання в зв"язку з перебуванням у небезпечній для життя та здоров"я дорожній ситуації, та у зв"язку з пошкодженням його нового автомобіля, неможливістю певний час продовжувати звичний активний діловий спосіб життя, прикладенням зусиль на відновлення транспортного засобу та захисту своїх прав у суді. Виходячи з характеру та обсягу страждань, нетривалості вимушених змін у житті позивача, часу та зусиль, затрачених для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визначив розмір спричиненої [PERSON]. моральної шкоди в сумі 1500 грн. Позов було подано до суду 12.08.2005 року, тобто в період дії ЦПК України 1963 року, який не передбачав оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, правових підстав для їх стягнення після розгляду справи із сторін суд не вбачає (ч.3 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено при поданні позову до суду 51 грн. судового збору за позовні вимоги майнового характеру, 8 грн. 50 коп. за позовні вимоги немайнового характеру. Тому підлягає стягненню з відповідача на його користь 33 грн.03 коп. (2863.11 : 4790.51 х 100 = 59,77 % ; 1500 : 5000 х 100 = 30%; 51 грн.х 59,77% = 30.48 грн. 8.50 х 30 %= 2.55 грн.; 30.48 грн. + 2.55 грн. = 33 грн. 03 коп.)

Outcome: approved