Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-12 00:00:00

У зв'язку з тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Волинь» розміром 3,41 умовних кадастрових гектари, право власності матері на цю земельну ділянку підтверджується також Державним актом на право власності на земельну ділянку, спадщину вона прийняла вчасно, сестри, відповідачі по справі, які є спадкоємцями по закону, на дану земельну ділянку не претендують і не заперечують, щоб вона успадкувала земельну частку (пай), але оформити в нотаріальній конторі право на спадщину за заповітом вона не може, так як в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) площа земельної ділянки вказана в умовних кадастрових гектарах (3,41), а в Державному акті на право власності на земельну ділянку площа вказана 4,33 гектара, позивачка звернулася з позовом до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове майно, зокрема на земельну частку (пай), належну її матері [PERSON], загальною площею 4,33 га, що знаходиться на території Великоомелянської сільської ради. В суді позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені вище. Крім того, пояснила, що її матері належить право власності на земельну частку (пай), площею 4,33 га, яка знаходиться на території Великоомелянської сільської ради. За життя мати заповіла цю земельну ділянку їй. Сестри, відповідачки по справі, не заперечують проти успадкування нею вказаної земельної ділянки. Однак оформити в нотконтора право на спадщину за заповітом не може, оскільки в Сертифікаті площа земельної ділянки вказана в умовних кадастрових гектарах (3,41), а в Державному акті уже в гектарах (4,33). Тому вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить його задоволити. Відповідачки [PERSON] і [PERSON] позов визнали і суду пояснили, що вони погоджуються з волею матері, яка заповіла земельну частку (пай) їх сестрі, позивачці по справі. На це спадкове майно вони не претендують і не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на земельну частку (пай), оскільки будинок матері вони успадкували втрьох. Представник третьої особи - Першої Рівненської державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явився, хоча належним чином і в установлений строк був повідомлений про слухання справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи, проти чого сторони не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою померлої [INFO] [PERSON], якій відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0060632 від 07.07.1997 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства “Волинь” розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Ще за життя, а саме 08.11.2000 року, [PERSON] заповіла право на цю земельну ділянку своїй дочці [PERSON]. Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 08.11.2006 року № 658 на підставі вищевказаного Сертифікату [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 693048, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 4,33 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району. Згідно ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Пункт “г” ч.1 ст.81 цього ж Кодексу встановлює, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.373 Цивільного кодексу України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У суду не виникло сумніву, що померлій [PERSON] на праві власності належить вищевказана земельна ділянка на території Великоомелянської сільської ради. Її право власності на цю земельну ділянку ніким не оспорюється, але різниця у розмірі земельної ділянки в Сертифікаті і Державному акті позбавляє спадкоємців можливості оформити спадщину. Оскільки вказану земельну ділянку померла заповіла своїй дочці, позивачці по справі, яка вчасно прийняла спадщину, інші спадкоємці, відповідачі у справі, на це спадкове майно не претендують, тому суд приходить до висновку, що позивачка відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1268, 1270, 1296 ЦК України, успадковує земельну ділянку після смерті матері за заповітом. За таких обставин суд вважає, що в наявності порушення права позивачки, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved