overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач 30 січня 2008 року звернувся до суду з|із| позовом до міськвиконкому Ізюмської міськради про визнання|зізнання| права власності на самочинно побудовані|споруджені| господарські будівлі на земельній ділянці|споруди| по [ADDRESS], посилаючись|вказуючи| в позовній заяві і в судовому засіданні, що йому на праві власності належить &frac12; частини вказаного житлового будинку, та він самовільно збудував на земельній ділянці господарські споруди “Б” сарай, „В” вбиральня, „а-1” житлова прибудова в будинку.| Просить|прохає| суд позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала повністю, заперечень не надала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом порушень чиїх або законних прав по самовільних будовах|спорудах| не виявлено. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним : З 2004 року він знаходиться у шлюбі з відповідачкою. Сумісне проживання та ведення сумісного господарства зупинено. Сім'я фактично распалася. Позивач на примирення не згоден, підтримавши заявлені вимоги. Відповідачка з позовом згодна. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, тому що обґрунтовані положеннями ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, підтверджені дослідженими матеріалами справи, з яких виходить, що сторони припинили сумісне проживання, ведення сумісного господарства, на примирення не згодні, тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

12. лютого 2008 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом і в обгрунтовування позовних вимог пояснила, що вона з 23.07.1999 року проживає у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у Свердловському відділі ЗАГС, актовий запис № 235. Причинами розпаду сім'ї є те, що відповідач проявляв подружню невірність, вчиняє в квартирі погроми: розбив меблі, телефонні апарати, часи, висловлювався у її адресу брудною лайкою, в стані сп'яніння висловлюється брудною лайкою в адресу донок [PERSON] та [PERSON]. Це можуть підтвердити сусіди [PERSON]. Після того, як вона сказала відповідачу, що звернеться в суд з заявою про розірвання шлюбу, відповідач став погрожувати їй, що підпалить квартиру. Із - за постійних стресів вона не може продовжувати життя з відповідачем. Спору про поділ спільного майна у сторін немає. Шлюб у сторін перший. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, поклавши судові витрати на відповідача, так як він винний у розпаді сім'ї. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні та пояснила, що вони з відповідачем припинили шлюбно- сімейні відносини у грудні 2007 року , вона вважає що, як вона так і відповідач втратили інтерес один до одного, відповідач проявляє подружню невірність, що примирення між ними не може бути, оскільки сім'я розпалась остаточно. Строк для примирення їм не потрібен. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, визнає, що він винен у розпаді сім'ї. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 п.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу , якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.7 ) убачається, що 23.07.1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON] , про що є актовий запис № 235 , зроблений у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська Луганської області. У судовому засіданні було встановлено, що з грудня 2007 року сторони припинили шлюбно - сімейні відносини. Причиною руйнування сім'ї є подружня невірність відповідача, часті сварки та скандали, зловживання спиртними напоями відповідача, позивачка вважає що , як вона так і відповідач втратили інтерес один до одного , повагу та довіру . Таким чином , на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам сторін. Суд вважає необхідним судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з сторін по справі. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,ст. 88 ЦПК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві просить суд визнати за ним право власності на гараж, який він купив 20.04.1995 року в Акціонерного товариства "Білоцерковмеблі" [ADDRESS] вартість якого складає 46586 гривень, посилаючись на те, що Білоцерківське бюро технічної інвентаризації відмовляється реєструвати за ним без рішення суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав обґрунтувавши його вищенаведеними обставинами. Представник відповідача Литвин А.С. позов не визнав і пояснив, що визнавати право власності на даний гараж потрібно в адміністративному або нотаріальному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника Богуславської міської Ради Литвина А.С., вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав: Між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання права власності на куплений гараж, договір купівлі - продажу на який своєчасно не був укладений у встановленому порядку і незареєстрований в БТІ. В даний час АТ "Білоцерківмеблі" як юридична особа знята з реєстрації в зв'язку з ліквідацією підприємства і тому неможливо посвідчити договір лише при одній із сторін, а тому визнати легітимним договір купівлі - продажу гаражу можливо лише в судовому порядку. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також при втраті ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки у позивача є рішення ВАТ "Білоцерківмеблі" від 20 квітня 1995 року про продаж [PERSON] гаража належного цьому товариству, а також є квитанція до приходного касового ордеру за № 175 від 27 квітня 1995 року про сплату згідно протоколу №5 від 20 квітня 1995 року за гараж сорок міліонів карбованців то є всі підстави для задоволення позову незважаючи на заперечення представника міської Ради. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

До суду з позовом звернувся ЗАТ комерційний банк „Приватбанк” далі /банк/ просив стягнути з [PERSON] 1821,79 грн. .Позивач зазначив, що 17.05.2006 року [PERSON] отримав кредит в сумі 2000 грн. Зобов'язався сплачувати за кредит 36% годових та повернути кредит, але до цього часу не повернув . Банк просив стягнути з нього також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився. Просив справу розглядати без нього, позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Зазначив, що дійсно він отримав кредит в банку в розмірі 2000 грн. Готовий повернути кредит, але не має змоги повністю сплатити 1821, 79 грн.. Він зараз працює, його зарплата складає 750 грн. За таких обставин він погасить борг протягом декількох місяців. Погодився з тим, щоб ухвалити рішення під час попереднього розгляду справи. Заслухавши відповідача, вивчивши письмові докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 17.05.2006 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір . За ним банк надав [PERSON] позику в сумі 2000 грн. під 3 відсотка в місяць з розрахунку на 360 днів в році . Кредит надавався терміном на один рік відповідно до заяви написаної відповідачем 17.05.2006 року та завіреної печаткою позивача . [PERSON] був ознайомлений з умовами надання банківських послуг. Умови кредиту не виконав, допустив заборгованість. Тому заборгованість в сумі 1821, 79грн. та витрати пов'язані зі зверненням до суду слід стягнути з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 530 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]., в який зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.06.1999 р. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В 2007 р. вони припинили сімейні відносини, проживають окремо. Фактично сім'я розпалася і примирення з відповідачем неможливе. У зв'язку з викладеним просить розірвати шлюб, який існує формально. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги відповідно до вимог викладених в позовній заяві і просила шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, перевіривши і дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони одружені з 22.06.1999 року, актовий запис № 05. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї послужили відсутність взаєморозуміння і почуттів любові і поваги друг до друга. Примирення між сторонами не можливо. При таких обставинах суд вважає , що шлюб став носити формальний характер і має бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованному шлюбі з 17.02.1990 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON][INFO] року народження, яка проживає разом з позивачкою. В січні 2008 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, проявляє подружню зраду, в зв'язку з чим на протязі двох років вони проживають окремо. Тому сім'ї у них не має і вона існує формально так як, вони не ведуть сумісного господарства, мають різний бюджет та проживають окремо. Майнового спору та спору по місцю проживання дитини не мають. Посилаючись на наведене і те, що відповідач не бажає подавати до суду спільну з нею заяву про розірвання шлюбу, просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просила суд розірвати шлюб на підставах викладених в позові. Відповідач в суді позов визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає необхідним покласти витрати по сплаті судового збору на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

Позивачка ТЮТЮНИК О.А. звернулась з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.09.2001 р. вступила з ним у шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] . Шлюб у обох перший. Сімейні стосунки не склалися оскільки перестали розуміти один одного, зрозуміли що не люблять одне одного. Шлюбні стосунки перервали у лютому 2006р, проживають окремо ,він проживає у м. Києві і поновлювати їх наміру не має , просить шлюб розірвати, примирення вважає неможливим . Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні показав, що позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати, оскільки до такого рішення дійшли разом. Зрозуміли, що міцну сім»ю їм не вдається створити, оскільки відсутнє взаєморозуміння, а зі сварками втратили почуття. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ,якщо буде встановлено ,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно з свідоцтва про шлюб(а.с.4 ) сторони зареєстрували його 1 вересня 2000 р, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 835 При таких умовах ,коли позивачка наполягає на своїх позовних вимогах, поновлювати шлюбні стосунки наміру не має та просить шлюб розірвати, відповідач просить шлюб розірвати та вважає що поновлення шлюбних стосунків неможливе, позовні вимоги підлягають задоволенню та недоцільним є надання сторонам строку для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у юридичному шлюбі з 01.07.2000 року, 16.01.08 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], 2001 р.н. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по матеріальному утриманню дитини, добровільно приймати участь у витратах на утримання дитини категорично відмовляється. Позивачка сама не взмозі утримувати сина, а тому звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% (1/4 частини) усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в [PERSON] судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення, про що відповідно подав суду письмову заяву. Суд вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З представленого суду свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]вбачається, що шлюб між[PERSON]та [PERSON] розірвано 16.01.2008 року, про що зареєстровано у відділі РАЦСу по м.Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, зроблено запис №11. Як вбачається із свідоцтва про народження дитини від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] року народження ( свідоцтво про народження серії[NUMBER] від 22.08.2007р). Як встановлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не виконує батьківських обов'язків. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON]в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що відповідач проживає окремо від сім'ї, не дає коштів на утримання дочки 1990 року народження та сина 1992 року народження, просила стягнути аліменти з відповідача на її користь в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву з проханням розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення. Суд розглядає справу у відсутності відповідача, оскільки позивач не заперечувала проти розгляду справи в відсутність відповідача. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] відповідно до поданої копії свідоцтва про розірвання шлюбу перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають згідно з поданими копіями свідоцтв про народження, дочку [PERSON][INFO]народження, сина [PERSON][INFO]народження. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька або в твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не надає коштів на утримання дітей. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Стягненню підлягає 1/3 частина всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. ст 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7,5 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

13 лютого 2008 року до Носівського районного суду звернувся [PERSON]з позовом до Ганнівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що після смерті його матері, [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно - домоволодіння по [ADDRESS], державний акт на право приватної власності на землю. Позивач зазначає, що у зв'язку з відсутністю нотаріуса у м. Носівка він у шестимісячний строк вчасно не подав письмову заяву про прийняття спадщини. Крім того, він мав слабкий стан здоров'я, постійно був у турботах по господарству та по роботі. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник Ганнівської сільської ради у судове засідання не з'явився, проте до суду надійшов лист голови сільської ради у якому зазначається, що сільська рада просить розглядати справу без її представника. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

14 лютого 2008 року до Носівського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до Тертишницької сільської ради про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що після смерті його матері, [PERSON], яка померла [INFO] залишилося спадкове майно - домоволодіння по [ADDRESS] та державні акти на право приватної власності на земельні ділянки. Позивач зазначає, що у зв'язку із значними чергами на прийом до нотаріуса у м. Носівка він у шестимісячний строк вчасно не встиг подати письмову заяву про прийняття спадщини. Крім того, після похорон він мав слабкий стан здоров'я, перебував у депресії, до того ж постійно був у турботах по господарству та по облаштуванню могил. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник Тертишницької сільської ради у судове засідання не з'явився, проте до суду надійшов лист голови сільської ради у якому зазначається, що сільська рада з позовними вимогами ознайомлена, визнає їх і просить розглядати справу без її представника. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-03-02 00:00:00

21 лютого 2008 року до Носівського районного суду звернулася [PERSON]з позовом до Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове домоволодіння, яке розташоване по[ADDRESS] вартістю 21 682 (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят дві) гривні 00 коп. Позивачка зазначає, що після смерті її чоловіка [PERSON] який помер [INFO] залишилося спадкове майно - зазначене домоволодіння. Вона є спадкоємицею за законом, спадщину прийняла, але не може отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння через те, що за життя спадкодавця правовстановлюючі документи не виготовлялися. У судовому засіданні представниця позивачки підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що на зазначене домоволодіння вже виготовлено технічний паспорт, однак право власності на нього необхідно встановити у судовому порядку, тому просила суд позов задовольнити. Представник Червонопартизанської сільської ради у судове засідання не з'явився, проте до суду надійшов лист голови сільської ради у якому зазначається, що сільська рада позов визнає, просить його задовольнити та розглядати справу без її представника. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представниці позивачки, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved