Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення грошової допомоги та моральної шкоди. Посилався позивач на те, що він згідно трудового контракту від 08 червня 2000 року укладеним між ним та відповідачем працював на посаді професора кафедри промислової екології Чернівецького факультету Національного технічного університету “Харківський політехнічний інститут”. Крім цього, 08.08.2000 року між ним та Харківським державним політехнічним інститутом укладено контракт в строк до 31. 08.2005 року . Згідно наказу ректора НТУ „ХПІ від 08.08.2000 року № 958-П його зараховано на посаду професора кафедри „Промислової екології". Однак адміністрація, факультету НТУ „ХПГ" не повідомила його за 2 місяці про закінчення терміну контракту. Згідно кодексу законів про працю, в даному випадку дія контракту продовжена на той же строк. 30.01.2006 року йому направлено на підпис угоду про внесення змін до вищевказаного контракту, відповідно до яких з нього знято доплату за виконання обов'язків (15 % до посадового окладу) та продовжено термін контракту в строк до 31.08.2006 року. З 01.09.2005 року йому припинено виплату вказаної доплати, що є незаконним, оскільки він не згідний з змінами до контракту і ним вони підписані не були. Крім цього, доплату йому не виплачували з вересня 2005 року, а зміни були запропоновані лише з 30.01.06р. Вказав, що йому не пораховано заробітної плати з вересня 2005 року по лютий 2006 року 1001 грн. 70 коп. та з березня по серпень 2006 року 945 грн. 90 коп. Всього не доплачено 1947 грн. 60 коп. Разом з тим при звільненні його з виходом на пенсію йому не донараховано вихідну допомогу в розмірі 8333 грн. Просив стягнути дану суму з відповідача. Також просив стягнути моральну шкоду з відповідача, яку він оцінює в 10000 грн. Вказав, що вказаною невиплатою йому спричинені душевні страждання і це порушило нормальний спосіб його життя. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримали повністю та дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити. Представник відповідача Національного технічного університету “Харківський політехнічний інститут” в особі Чернівецького факультету Національного технічного університету “Харківський політехнічний інститут” в судове засідання не з”явився, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Третя особа [PERSON]. в зал судового засідання не з”явився, хоча був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов обгрунтованний і підлягає задоволенню частково, в частині моральної шкоди, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON]. згідно трудового контракту від 08 червня 2000 року укладеним між ним та відповідачем працював на посаді професора кафедри промислової екології Чернівецького факультету Національного технічного університету “Харківський політехнічний інститут”. Крім цього, 08.08.2000 року між ним та Харківським державним політехнічним інститутом укладено контракт в строк до 31. 08.2005 року . Згідно наказу ректора НТУ „ХПІ від 08.08.2000 року № 958-П його зараховано на посаду професора кафедри „Промислової екології". Однак адміністрація, факультету НТУ „ХПГ" не повідомила його за 2 місяці про закінчення терміну контракту. 30.01.2006 року йому направлено на підпис угоду про внесення змін до вищевказаного контракту, відповідно до яких з нього знято доплату за виконання обов'язків (15 % до посадового окладу) та продовжено термін контракту в строк до 31.08.2006 року. З 01.09.2005 року йому припинено виплату вказаної доплати. Згідно ст. 24 Закону України „Про наукову і науково - технічну діяльність" при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, відповідно до цього Закону, науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога у розмірі шести місячних посадових окладів ( ставок) з урахуванням надбавок і доплат, за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів 3-4 рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12, 5 років; для жінок - 10 років. Всупереч вимогам вказаної статті йому як доктору сільськогосподарських наук, академіку інженерної академії України, професору при виході на пенсію вищевказана вихідна допомога виплачена не була. Відповідно до ст. 22-1 даного Закону посадами наукових працівників наукових установ та організацій є : головний науковий співробітник, старший науковий співробітник, провідний науковий співробітник, науковий співробітник, науковий співробітник консультант, молодший науковий співробітник, докторант. [PERSON]. працював: з 16.12.1974 року по 14.09.1987 рік на Чернівецькій державній сільськогосподарській станції на посаді старшого наукового співробітника. - 15.09.1987 по 18.05.1989 року в Українському науково-дослідному інституті кормів Академії аграрних наук України також на посаді старшого наукового співробітника; 18.05.1989 по 20.06.1998 року в Українському науково-дослідному інституті кормів Академії аграрних наук України на посаді провідного наукового співробітника; з 08.07.1999 по 31.08.2006 року професором кафедри Чернівецького факультету Національного технічного університету „Харківського політехнічного інституту". Статтею 22-3 Закону передбачено, що до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових працівників визначених статтею 22-1 цього Закону та час роботи на посадах науково - педагогічних працівників вищих навчальних закладів 3-4 рівня акредитації, визначених в ст. 48 Закону України „Про вищу освіту". Крім цього, постановою КМУ „Про затвердження посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ організацій, вищих навчальних закладів 3-4 рівня акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність" № 257 від 04.03.2004 року введено конкретний перелік посад, який дає право на отримання вищевказаної допомоги, в тому числі посади провідного наукового співробітника, старшого наукового співробітника в наукових установах та організаціях та посада професора вищих навчальних закладів 3-4 рівня акредитації. Таким чином, його науковий (науково-педагогічний) стаж який дає право на отримання вихідної допомоги відповідно до ст. 24 закону України „Про наукову і науково -технічну діяльність" складає 21 рік 4 місяці, в тому числі науковий стаж - 13 років 6 місяців, науково - педагогічний - 7 років 10 місяців, а тому я маю право на отримання вищевказаної вихідної допомоги. 22.08.06 його звільнено у зв'язку з виходом на пенсію, згідно Наказу № 158- II Згідно довідки про заробітну плату, його заробітна плата в період з січня до червня 2006 року складає 12232 грн. Відповідно до наказу декана Чернівецького факультету Національного технічного університету „Харківській політехнічний інститут" від 05.03.07 № 45-ІІ йому виплачено допомогу у розмірі 3899,04 грн. Таким чином йому не до виплачено вихідну допомогу в розмірі 8333 грн. Крім цього, 08.08.2000 року між [PERSON]. та Харківським державним політехнічним інститутом укладено контракт в строк до 31. 08.2005 року. Згідно наказу ректора НТУ „ХШ" від 08.08.2000 року № 958-П позивача зараховано на посаду професора кафедри „Промислової екології". Однак адміністрація, факультету НТУ „ХПГ" не повідомила його за 2 місяці про закінчення терміну контракту. Згідно ст..39-1 КЗпП України, якщо після закінчення трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна сторона не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. 30.01.2006 року [PERSON]. було направлено на підпис угоду про внесення змін до вищевказаного контракту, відповідно до яких з нього знято доплату за виконання обов'язків (15 % до посадового окладу) та продовжено термін контракту в строк до 31.08.2006 року. З 01.09.2005 року позивачу припинено виплату вказаної доплати, що є недопустимим, оскільки позивач не підписав умови зміни до контракту, а подані зміни погіршують його матеріальне становище, що є недопустимим. Згідно з розрахунками оклад позивача [PERSON]. з вересня 2005 року по лютий 2006 року складав 1113грн. і надбавка 15% - 166 грн. 95 коп. ; з березня по серпень 2006 року оклад складав 1051 грн. і 15% надбавка 157 грн. 65 коп. Таким чином сума невиплаченої заробітної плати [PERSON]. складає: з вересня 2005 по лютий 2006 року - 166 грн. 95 коп. * 6 - 1001 грн. 70 коп.; з березня по серпень 2006 року складає 157 грн. 65 коп. * 6 - 945 грн. 90 коп. Всього не доплачено 1947 грн. 60 коп. Суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON]. не виплачено вихідної допомоги на суму 8333 грн. та заробітної плати на суму 1947 грн. 60 коп. Згідно з роз”ясненнями Пленуму Верховного Суду України, даними у п.5 постанови від 31 березня 1995 року №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов”язковому з”ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв”язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Згідно ст..1167 ЦК України , моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає, що моральна шкода позивачеві спричинена по вині керівництва Чернівецького факультету Національного технічного університету „Харківській політехнічний інститут" і вимога позивача про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково , а саме стягненню суд вважає та оцінює моральну шкоду у розмірі 3000 грн. При цьому суд враховує характер, тривалість і тяжкість моральних страждань позивача, а також ступінь вини відповідача та виходить із вимог розумності та справедливості. Наведені обставини підтверджуються дослідженими по справі доказами. На підставі наведеного,

Outcome: partial