Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні майном, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у будинку [ADDRESS] в смт. Велика Лепетиха де вона мешкає зі своєю сім’єю і є власницею 52/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.04.1999 року, посвідченим державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної контори, зареєстрованим у реєстрі за номером [INFO] та зареєстрованому в БТІ за номером [INFO] . У даному договорі конкретно вказано, що саме надано їй у власність із загального житлового будинку, господарчих та побутових будівель та споруд. Коли вона купувала вказане майно, то у власниці інших 48/100 частин цього майна у договорі про купівлю-продаж теж було конкретно визначено, що саме належало їй із вказаного житлового будинку, господарчих та побутових будівель та споруд. Біля житлового будинку є: дві літні кухні, два підвали, два гаражі, двоє воріт. У правовстановлюючих документах позивача конкретно вказано, що саме із цих будівель та споруд належить їй. Інші літня кухня, підвал, гараж, ворота належать сусідам. Проблеми у користуванні майном позивачка не мала, доки її перші сусіди не продали свої 48/100 частини будівель та споруд, іншим людям. Відтоді вона не може вільно користуватися своїм майном, так як у її сусідів не зазначено у договорі купівлі-продажу, що саме входить до 48/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, які вони купили. На теперішній час сусідами є [PERSON] та [PERSON] Коли вони поселились у цьому будинку, позивач не має змоги вільно користуватись своїм гаражем. Їй потрібен гараж, щоб ставити там автомобіль, але вона не може це зробити, так як [PERSON] своїм автомобілем загороджує під’їзд до гаражу. Вона прохала сусідів, щоб вони ставили свій автомобіль біля свого під’їзду, так як у них є свій гараж, свої ворота, свій під’їзд але вони кажуть, що їм подобається ставити свій автомобіль там де їм хочеться, і ніхто їм цього не заборонить, так як у них, на їхню думку спільне, і вони у своєму домі мають право робити все, що забажають. Декілька разів позивачка їх гукала, чекаючи чимала часу при будь якій погоді біля їхніх дверей та прохали їх відігнати автомобіль, коли треба виїхати чи заїхати у гараж. Іноді [PERSON] відганяв свій автомобіль, та більшість разів вони не виходили з хати і позивачу та членам її сім'ї доводилось залишати свій автомобіль на ніч на вулиці або відганяти на подвір’я її батька, яке знаходиться на іншій вулиці, йти до дому пішки. Були такі випадки, що автомобіль стояв у гаражі і терміново треба було виїхати вночі до аптеки по ліки, та не мали змоги цього зробити, так як під’їзд до гаражу був загороджений. Позивачка пропонувала [PERSON] . у законному порядку визначитись з конкретним користуванням будівлями та спорудами, але вона цього робити не хоче, сміється і погрожує збудувати посеред двору стіну, якою назавжди перегородять під’їзд до гаражу та прохід до будинку. Позивач просить суд визначити [PERSON] конкретне користування належним майном 48/100 частинами житлового будинку з відвідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. [ADDRESS] , смт. Велика Лепетиха Херсонської області, взявши за основу правовстановлюючі документи на інші 52/100 частин вказаного майна, усунути перешкоди в користуванні належним гаражем, що знаходиться за адресою: вул. [ADDRESS] , смт. Велика Лепетиха Херсонської області, шляхом зобов’язання [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати у вільному під’їзді до гаражу у будь-який час та забороною заставляти під’їзд до гаражу будь-яким транспортним засобам та іншим предмета. Стягнути на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач конкретизувала позовні вимоги і просить суд усунути перешкоди у користуванні належним їй гаражем та замощенням № 4 (асфальтне покриття) площею 162,5 кв.м., що розташовані за адресою: вул. [ADDRESS] , в смт Велика Лепетиха Херсонської області, шляхом зобов’язання [PERSON] . та [PERSON] не перешкоджати у вільному під’їзді до гаража та замощення № 4 (асфальтне покриття) у будь-який час та забороною заставляти під’їзд до гаражу будь-якими транспортним засобом та іншими предметами. Відповідач – [PERSON] . позов визнала повністю та пояснила, що дійсно декілька разів ставили свій автомобіль біля двору та у дворі на асфальтному покритті, що йде до гаражу позивача. Але близько півтора місяці автомобіль там вже не ставлять. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з’явився, але його інтереси представляє [PERSON] . Свідок [PERSON] . суду пояснила, що право власності позивача замощення № 4 (асфальтне покриття), підтверджується технічною документацією, виданою на ім’я [PERSON] та договором купівлі-продажу від 16.04.1999 року серія [INFO] зареєстрованим у Великолепетиській державній нотаріальній конторі. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.1999 року позивач набула права власності на 52/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходиться в смт. Велика Лепетиха по вул. [ADDRESS] », а саме: гараж літ. «В», літня кухня літ. «Г», під «Г» підвал, ворота № 1, заміщення № 4, Ѕ частина споруд № 3,6 в житловому будинку: 2-1 коридор -5.4 кв.м., 2-2 коридор 4.4 кв.м., 2-3 туалет – 3.9 кв.м., 2-4 ванна – 7.2 кв.м., 2-5 коридор 6.8 кв.м, 2-6 житлова кімната – 17.4 кв.м., 2-7 житлова кімната – 7.1 кв.м., 2-8 житлова кімната – 21.4 кв.м, 2-9 кухня – 15.0 кв.м. загальною площею 88,6 кв.м., житловою 45.9 кв.м. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Але позивач (власник) не може в повному обсязі користуватись своїм майном тому, що [PERSON] . та [PERSON] порушують це право, так як залишають свій автомобіль біля під’їзду (згідно тех. докум. замощення № 4) до гаражу літ. «В», який належить позивачеві на праві власності, і останній не може скористатись ним в повній мірі для власних потреб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] неодноразово зверталася з проханням до відповідачів, щоб вони не перешкоджали їй та її сім'ї користуватись гаражем та під’їздом до нього. Відповідачі позов визнали, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини перешкоджання у користуванні майном доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, а тому відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України порушене право позивача на користування майном підлягає захисту шляхом припинення дії, що порушує право і позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 16 грн. сплата яких позивачем документально підтверджується квитанцією № 337 та 338 від 07.12.2007 року. На підставі ст. 41 Конституції України ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 328 ЦК України ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved