Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], “Про визнання правочину недійсним. В позові вказував, що являється власником житлового будинку та належних до нього господарських споруд і будівель, який знаходиться в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради від 14.09.1976 року. Зазначав, що на початку травня місяця 2006 року до нього звернувся [PERSON] який являється зятем рідного брата з проханням оформити на нього договір купівлі продажу власного будинку, мотивуючи тим, що має намір отримати кредит в банку. Обіцяючи, право власності на будинок не буде втрачено, гарантуючи порядність, що після отримання грошей вказаний будинок переоформити на його ім'я. В подальшому 23 травня 2006 року приватним нотаріусом Вижницького нотаріального округу по реєстру №3229 було посвідчено договір купівлі продажу житлового будинку між ним як продавцем та відповідачем як покупцем. Посилався на те, що при підписанні вказаного договору, змісту оформленого договору не читав, а нотаріусом не було роз'яснено положень договору, згідно якого вказано, що продаж будинку вчинено на суму 70358 гривень і вказана сума отримана повністю до підписання договору. Вважав, що в дійсності договір є фіктивним, вчинена шляхом обману, оскільки від відповідача ніяких грошей не отримував, крім того останній запевнив, що процедура відчуження будинку тимчасова. Однак 10 жовтня 2007 року стало відомо, що відповідач зареєстрував домоволодіння у Винницькому районному бюро технічної інвентаризації та реєстрації нерухомого майна та з часом отримав кредит в банку. Після отримання кредиту відповідач перестав з ним спілкуватись та уникати зустрічей. З поведінки відповідача стало зрозумілим, що останній шляхом обману безкоштовно отримав у власність будинок.. Також вказував, що на початку 2007 року звертався до відповідача з приводу переоформлення житлового будинку в первісний стан, однак йому було відмовлено. Зазначав, що в нього була дружина [PERSON], яка померла в 2003 році і після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частини житлового будинку та господарських споруд, яка була відчужена в 2006 році. Крім нього на Ѕ частину будинку є троє спадкоємців. Просив визнати договір купівлі - продажу житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, які знаходиться в [ADDRESS], укладеного 23 травня 2006 року між ним та відповідачем, який посвідчений приватним нотаріусом Вижницького нотаріального округу недійсним, оскільки він укладений внаслідок обману. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, посилався на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в суді заявлений позов підтримав та пояснив, що позивач в період укладення договору і в даний час часто хворіє та потребує сторонньої допомоги, просив позов задовольнити, договір купівлі продажу житлового будинку визнати недійсним Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча двічі належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить розписки про одержання судової повістки та повідомлення опубліковане в газеті «Урядовий кур'єр» від 22 січня 2008 року і вважає причину його неявки неповажною. Згідно ст.169ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши позивача, його представника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитані в суді свідок [PERSON] підтвердили, що відповідач шляхом обману без сплати грошових коштів заволодів житловим будинком та грошей не сплатив. Крім того пояснила, що має право на 1/6 частину будинку в порядку спадкування за законом. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 23.05.2006 року сторонами був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку, який нотаріально посвідчений, при укладенні зазначеного договору позивач помилявся щодо обставин, що мають істотне значення, оскільки відповідач ввів його в оману і він вважаючи, що своїм підписом дає згоду на отримання кредиту в банку підписав вказаний договір. Крім того відповідач всупереч вимогам ст.655 ЦК України не сплатив суми грошових коштів і не мав наміру їх сплачувати, однак зазначений договір зареєстрував 04.01.2007 року в Вижницькому РБТІ. Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина перша ст.229 цього Кодексу). Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Таким чином суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] ввів другу сторону в оману запевнивши позивача, що після отримання кредиту житловий будинок переоформить у власність [PERSON], замовчував свої дійсні наміри, то за таких обставин підлягає визнанню недійсним договір купівлі - продажу щодо відчуження будинку. Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні і такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі. На підставі ст.ст.215,216,229,230,236,655,692 ЦК України,

Outcome: approved