Jurisdiction: civil
Date: 2008-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності, обґрунтовуючи це тим, що 15 серпня 2007 року між позивачкою і відповідачами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивачка купила, а відповідачі продали чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. В своїй позовній заяві позивачка зазначає, що вказану квартиру вона придбала за 75 000,00 (сімдесят п'ять тисяч) доларів США і гроші передала відповідачам при підписанні договору. Через тиждень відповідачі вивезли свої речі, передали позивачці ключі, техпаспорт, техвисновок, правовстановлюючі документи, сказавши при цьому, що через 10 днів будуть готові до укладення договору в нотаріальній формі у встановленому законом порядку. Позивачка завезла своє майно у квартиру, вступила у власність, якою і володіє по теперішній час, проте відповідачі обіцянки нотаріально оформити договір купівлі-продажу не виконали, посилаючись на зайнятість і різні причини. Оскільки до справжнього моменту відповідачі ухиляються від укладення договору, позивачка вимушена звернутися із позовом до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачі заявили про свою згоду з позовом [PERSON] Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між позивачкою і відповідачами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивачка купила, а відповідачі продали чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. Вказану квартиру позивачка придбала за 75 000,00 (сімдесят п'ять тисяч) доларів США і гроші передала відповідачам при підписанні договору, що не заперечується відповідачами. Згідно технічного паспорту, виданого КП МБТІ та РОН м. Одеси, спірна чотирикімнатна квартира № 46 розташована на 3 поверсі та мансарді будинку [ADDRESS], і має загальну площу 156,9 кв.м., житлову площу 92,1 кв.м. Вказана реконструйована чотирикімнатна квартира належала відповідачам на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1321 від 19 вересня 2001 року, зареєстрованого в МБТІ та РОН 26 вересня 2001 року під № 341 стор.5-кн. 368пр. та рішення суду №2-5709/07 від 7 травня 2007 року, зареєстрованому в МБТІ та РОН міста Одеси 31.05.2007 року під № 341 в кн. 64неж.-167. Згідно технічного висновку № 1707-07, виконаного СПД [PERSON] (держліцензія № [NUMBER]), після проведеної реконструкції та капітального ремонту з улаштуванням мансардного поверху, квартира [ADDRESS] може бути прийнята в експлуатацію. 25 серпня 2007 року відповідачі вивезли свої речі з квартири, передали позивачці ключі, оригінал техпаспорту, правовстановлюючи документи на квартиру, розрахункові книжки, сказавши при цьому, що через 10 днів будуть готові до укладення договору в нотаріальній формі у встановленому законом порядку. Позивачка завезла своє майно у квартиру, вступила у власність, якою і володіє по теперішній час, проте відповідачі обіцянки нотаріально оформити договір купівлі-продажу не виконали, посилаючись на різні причини. Таким чином, договір купівлі-продажу сторонами повністю виконаний: відповідачами звільнено квартиру у встановлений термін, а позивачка виплатила відповідачам кошти за її придбання і прийняла її у власність. Проте до теперішнього часу відповідачі, посилаючись на свою зайнятість, ухиляються від укладення договору, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись з позовом до суду. Згідно ст.ст. 209,657 ЦК України правочин - договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Цим вимогам не суперечить роз'яснення, надане в п.4 постанови Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними», згідно якого якщо така угода виконана повністю або частково одній із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на вимогу сторони, що виконала угоду, має право визнати її дійсною. Згідно ст.ст. 10,27, 60 ЦПК України сторони, яки приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, в ході судового розгляду встановлені факти, що спірна угода укладалась добровільно з наміром утворити наслідки, які обумовлені цією угодою, всі обов'язки сторін виконані, але відповідачі ухиляються від укладення договору у нотаріальній формі. Суд вважає, оскільки даний договір виконаний сторонами повністю, але порушена його форма, будь яких суперечок між позивачкою і відповідачами немає, тому порушене право позивачки підлягає відновленню, а позов задоволенню.

Outcome: approved