Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з вересня 2007 року по лютий 2008 року в сумі 2850 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят гривень). Одночасно просить звільнити його від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, оскільки це передбачено законодавством. В судовому засіданні позивач пояснив, що рішенням місцевого Куликівського районного суду від 18.09.2007 року, яке набрало законної сили, по справі №2-297 його було поновлено на роботі на посаді водія Куликівського „Райагробуду” і з відповідача на його користь було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з червня 2007 року по серпень 2007 року включно в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень. Виконавчий лист №2-297 від 05.10.2007 року до ВДВС Куликівського РУЮ Чернігівської області ним було подано 05.10.2007 року. Минуло п'ять місяців після подачі виконавчого листа, проте ніяких дій по ньому не було виконано, належних йому коштів стягнуто не було і на роботі його фактично не поновлено, хоча виконавча служба намагалася виконати рішення суду. Тому він змушений з вини роботодавця прогулювати роботу, а у відповідності до ст. 236 КЗпП України має право на виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі. Представник відповідача позов не визнав. Він пояснює, що поновити позивача на роботі не має можливості, оскільки 24.12.2007 року наказом №5 він звільнився з роботи, по причині ліквідації 07.02.2007 року Куликівського Райагробуду. Коштів на рахунках підприємства також не має, а тому не може розрахуватись з позивачем. Заслухавши сторони, та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що рішенням місцевого Куликівського районного суду від 18.09.2007 року, яке набрало законної сили, по справі №2-297 його було поновлено на роботі на посаді водія Куликівського „Райагробуду” і з відповідача на його користь було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з червня 2007 року по серпень 2007 року включно в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень. Виконавчий лист №2-297 від 05.10.2007 року до ВДВС Куликівського РУЮ Чернігівської області ним було подано 05.10.2007 року. Минуло п'ять місяців після подачі виконавчого листа, проте ніяких дій по ньому не було виконано, належних йому коштів стягнуто не було і на роботі його фактично не поновлено, хоча виконавча служба намагалася виконати рішення суду. Тому він змушений з вини роботодавця прогулювати роботу, а у відповідності до ст. 236 КЗпП України має право на виплату середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі. Підлягає стягненню з відповідача середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який становить, виходячи з розміру мінімальної зарплати, за період з вересня по грудень 2007 року, 1540 гривень. Не підлягає стягненню решта розрахункової суми, оскільки вона не є обґрунтовано, так як з 24 грудня 2007 року представник відповідача не є керівником «Райагробуду», тобто він не може представляти інтереси цієї організації. Відповідач не виплачує заборгованість по зарплаті мотивуючи свої дії відсутністю коштів на рахунку підприємства. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відповідач має майно, на яке може бути звернуто стягнення. Позивач звільнений від сплати судових витрат, але відповідно до ст. 88 ЦПК України, в такому випадку, при постановленні рішення на його користь, судові витрати стягуються в доход держави з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: partial