overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника » звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по участі у витратах на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 600,76 грн. , вказавши, що вона мешкає в приватизованій квартирі [ADDRESS]. Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 18.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Відповідач [PERSON] користується квартирою та всіма послугами, наданими КП КЦЄЗ , але з листопада 2006 року по жовтень 2007 року платіж по участі у витратах на утримання будинку.... не робили, і утворилась заборгованість в сумі 600,76 грн. На неодноразові попередження з боку працівників КП КЦЄЗ відповідач не реагує. У зв'язку з низькою платоспроможністю населення за квартирну плату в КП КЦЄЗ склалось важке фінансове становище для придбання матеріалів на ремонт житлового фонду. Тому КП КЦЄЗ змушено звернутися до суду для стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача суму в розмірі 600,76 грн. Представник позивача на судове засідання не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах: відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] користувалася послугами , наданими КП КЦЄЗ, однак платіж за надані послуги , незважаючи на попередження КП КЦЄЗ (а.с..7) не робив, сума заборгованості за період з листопада 2006 року по жовтень 2007р. складає 600,76 грн. (а.с. 4), яку слід стягнути з відповідача . Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника » звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості по участі у витратах на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 827,93 грн. , вказавши, що вона мешкає в приватизованій квартирі [ADDRESS] Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 18.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Відповідач [PERSON]користується квартирою та всіма послугами, наданими КП КЦЄЗ , але з вересня 2005 року по листопад 2007 року платіж по участі у витратах на утримання будинку.... не робила, і утворилась заборгованість в сумі 827,93 грн. На неодноразові попередження з боку працівників КП КЦЄЗ відповідач не реагує. У зв'язку з низькою платоспроможністю населення за квартирну плату в КП КЦЄЗ склалось важке фінансове становище для придбання матеріалів на ремонт житлового фонду. Тому КП КЦЄЗ змушено звернутися до суду для стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача суму в розмірі 827,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах: відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] користувалася послугами , наданими КП КЦЄЗ, однак платіж за надані послуги , незважаючи на попередження КП КЦЄЗ (а.с..7) не робив, сума заборгованості за період з вересня 2005 року по листопад 2007р. складає 827,93 грн. (а.с. 4), яку слід стягнути з відповідача . Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 18.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника » звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості по участі у витратах на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 917,54 грн. , вказавши, що вони мешкають в приватизованій квартирі [ADDRESS] Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 18.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Відповідачі [PERSON]користується квартирою та всіма послугами, наданими КП КЦРЕЖ , але з грудня 2004 року по листопад 2007 року платіж по участі у витратах на утримання будинку.... не робили, і утворилась заборгованість в сумі 917,54 грн. На неодноразові попередження з боку працівників КП КЦЄЗ відповідач не реагує. У зв'язку з низькою платоспроможністю населення за квартирну плату в КП КЦЄЗ склалось важке фінансове становище для придбання матеріалів на ремонт житлового фонду. Тому КП КЦЄЗ змушено звернутися до суду для стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача суму в розмірі 917,54 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах: відповідач, проживаючи у квартирі[ADDRESS] користувалася послугами , наданими КП КЦЄЗ, однак платіж за надані послуги , незважаючи на попередження КП КЦЄЗ (а.с..7) не робив, сума заборгованості за період з грудня 2004 року по листопад 2007р. складає 917,54 грн. (а.с. 4), яку слід стягнути з відповідача . Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 18.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника » звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості по участі у витратах на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 704,82 грн. , вказавши, що вона мешкає в приватизованій квартирі [ADDRESS] Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Відповідач [PERSON]. користується квартирою та всіма послугами, наданими КП КЦЄЗ, але з грудня 2004 року по листопад 2007 року платіж по участі у витратах на утримання будинку.... не робили, і утворилась заборгованість в сумі 704,82 грн. На неодноразові попередження з боку працівників КП КЦЄЗ відповідач не реагує. У зв'язку з низькою платоспроможністю населення за квартирну плату в КП КЦЄЗ склалось важке фінансове становище для придбання матеріалів на ремонт житлового фонду. Тому КП КЦЄЗ змушено звернутися до суду для стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача суму в розмірі 704,82 грн. Представник позивача в судове засідання не з”явився, але надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах: відповідач, проживаючи у квартирі [ADDRESS] користувалася послугами , наданими КП КЦЄЗ, однак платіж за надані послуги , незважаючи на попередження КП КЦЄЗ (а.с..7) не робив, сума заборгованості за період з грудня 2004 року по листопад 2007р. складає 704,82 грн. (а.с. 4), яку слід стягнути з відповідача . Згідно з п.п. 4.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 “Власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати пов'язані з утриманням будинку ...” та “ власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на розрахунковий рахунок власника будинку платіж за обслуговування та ремонт будинку”. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач, звернувшись з вищевказаною заявою до суду, просить визначити, що частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] у співвласників [PERSON] та [PERSON] є рівними та складають по 1\2 частині. Свої вимоги позивач мотивує тим, що, він та його мати приватизували вказану квартиру, однак в свідоцтві про право власності не були вказані долі співвласників, у зв'язку з чим, він не може прийняти спадщину після смерті своєї матері. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши при цьому, що вони не є належними відповідачами у справі. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає заявлений позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню на наступних підставах. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 04 лютого 1999 р. квартира [ADDRESS] належить: позивачу та [PERSON]. В свідоцтві про право власності на дану квартиру не вказані долі співвласників, а лише зазначено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності. [INFO] померла мати позивача і після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому в цьому було відмовлено і запропоновано звернутися до суду, так як в свідоцтві про право власності не вказані долі співвласників. Відповідно до ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]є рівними, а саме [PERSON] та [PERSON] належало по 1\2 частині даної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

26 .12. 2007 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому вказали, що [INFO] помер їх батько [PERSON], який проживав [ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними забудовами [ADDRESS] і земельної ділянки площею 4,1802 га, яка розташована на території Борівської селищної Ради. При житті батько склав на ім."я позивачів заповіт на все своє майно в рівних долях. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулись з заявою про прийняття спадщини до ДНК, але її не прийняли у зв"зку з неточностями у правовстановлюючих документах на домоволодіння. У даний час недоліки в технічній документації усунуті, інших спадкоємців на майно батька немає Тому просили визнати за ними в рівних долях право власності на вищезазначене спадкове майно. У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування по заповіту. Представник Борівської селищної Ради не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.. 174 цього ж Кодексу, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені в заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1261 ч. 1 ЦК України " у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки". Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копіями паспортів позивачів ( а.с.6,7), копіями свідоцтв про народження позивачів (а.с. 10,11)., копіями свідоцтв про укладення шлюбу ( а.с. 12,13), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с.14), копією заповіту (а.с.15), копією державного акту на право приватної власності на землю ( а.с. 16), копією технічного паспорту ( а.с 19-23), довідкою виконавчого комітету Борівської сел..Ради ( а.с. 26). З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) „Оберіг” про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна сільськогосподарського призначення дійсним та визнання права власності на це майно. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позов підтримав і просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути у відсутності їх представника. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

16.10.2007 р. до Ямпільського райсуду надійшла позовна заява від [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 30.08.2003 року у виконкомі Свеської селищної ради Ямпільського району , запис № 35 , від спільного шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї вказує на те, що з відповідачем не зійшлися характерами і не розуміють один одного , внаслідок чго між ними виникають сварки . Позивачка раніше у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву в якій згоден на розірвання шлюбу, також справу просить розглянути у його відсутність. Позивачка позов підтримує. Сторони миритися не бажають. Спірного майна у сторін немає. В силу ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження сім'ї суперечить їх інтересам , а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

10.09.2007 року [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] в якій просить стягнути з нього аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі &frac14; частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказує, що між вони з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 16.12.2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - дочку - [PERSON], [INFO]. В січні 2007 року відповідач залишив родину. Донька мешкає з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, інших видів заробітку вона не має. Відповідач матеріально не допомагає, участі в вихованні дитини не приймає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме газеті «Слобідський край». Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.12.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 687 Від шлюбних відношень мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Сторони разом не мешкають з січня 2007 року. З того ж часу дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини допомогу не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховуючи наведене, та приймаючи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище сторін, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі &frac14; частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача з моменту подання позову до суду - з 10.09.2007 року до досягнення дитиною повноліття Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути державне мито на користь держави. Згідно ст. 81 ЦПК України з відповідача стягуються витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи на користь Територіального управління державної судової адміністрації у Харківській області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

13 грудня 2007 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вона та відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління Донецької області, про свідчить актовий запис № 104. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина мешкає сумісно з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 1[INFO] у розмірі ј частини від усіх видів прибутків у місяць, але не менш 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством України на кожну дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 24 квітня 1999 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис №104 (а.с.9) та є батьками неповнолітнього [PERSON], 7.12.1999 р.н. (а.с.8). Дитина мешкає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач [PERSON] не працює . З урахуванням вимог ст.180, 182 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів прибутків у місяць, але не менш 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством України на кожну дитину відповідного віку у розмірі ј частини від усіх видів прибутків у місяць, але не менш 30 % відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством України на кожну дитину відповідного віку, ураховуючи матеріальне становище та стан здоров'я відповідача - не є інвалідом, наявності у відповідача інших утриманців - доказів про наявність інших утриманців відповідачем не надано, ураховуючи матеріальне становище позивачки, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти та що розмір аліментів у розмірі ј частини від усіх видів прибутків у місяць, але не менш 30% відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством України на кожну дитину відповідного віку з відповідача буде розумним та достатнім для утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2008-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми 186,39 грн. заборгованості за не оплату послуг телефонного зв”зку вказуючи, що 06.07.1998 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання послуг телефонного зв”зку. Згідно умов договору відповідачка повинна була сплачувати рахунки за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послуги, надані в кредит. Однак, протягом липня-серпня 2005 року у відповідачки виникла заборгованість за користування телефоном на загальну суму 186 грн. 39 коп. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та дав пояснення викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з”явилася, про день та час слухання справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач уклав з відповідачкою договір про надання послуг електрозв”язку 06.07.1998 року тел. № [NUMBER] встановлений за адресою [ADDRESS] (а.с.12) Відповідно до умов договору, позивач надає послуги електрозв”язку, а відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані їй послуги, міжміські та міжнародні телефонні розмови та інші послугі,надані в кредит. За несплату заборгованості за послуги зв”язку, у відповідності до ч.4 п.63 Правил користування місцевим телефонним зв”язком, ч.2 п.154 Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв”язком, п. 3.2.8. договору підприємство зв”язку припинило надавати послуги відповідачу.(а.с.5) 09.12.2005 року, відповідно до ч.2 п.65 Правил користування місцевим телефонним зв”язком та п.157 Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв”язком договірні відносини між позивачем та відповідачем були припинені за ініціативою позивача та було скасовано телефон. Однак після скасування телефону відповідач до підприємства зв”язку не звертався та суму боргу не сплатив. Згідно Закону України “Про телекомунікації” припинення надання послуг не звільняє споживача від оплати заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, вимога позивача підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 51 грн., сплаченого позивачем державного мита за подачу до суду позову та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved