Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та права власності на нього, посилаючись на наступні обставини: - 11 грудня 2005 року між ним та відповідачами в даній справі було досягнуто домовленості про укладення між ними договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який належить в рівних частках (по 1/2 частці) відповідачам в даній справі згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно; - між ними було досягнуто домовленості щодо усіх обставин договору купівлі-продажу, в тому числі щодо ціни - 10 000 гр. (по 5 000 гр. за кожну частку відповідачів в даній справі); - в той же день він передав відповідачам в даній справі гроші в сумі 10 000 гр., а саме: по 5 000 грн. кожному із них, тобто сплатив вартість будинку, про що відповідачі власноручно написали відповідні розписки та взяли на себе зобов'язання після отримання необхідних для цього документів нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу; - він вселився у вище вказаний будинок і користується ним, однак до цього часу відповідачі на неодноразові його прохання відмовляються нотаріально посвідчити правочин, посилаючись на різні причини. Розцінюючи такі дії відповідачів в даній справі, як ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на норми ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач в даній справі звернувся із даним позовом, в якому просив визнати укладений між ним та відповідачами в даній справі договір купівлі-продажу будинку дійсним та визнати за ним право власності на придбане ним майно. У попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надіславши заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Нормами ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що відповідачі в даній справі мають на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS], який належить їм в рівних частках (по 1/2 частці кожному) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно. 11 грудня 2005 року власники вказаного будинку (відповідачі в даній справі) розпорядилися належним їм майном - продали його позивачу в даній справі за 10 000 гр. (по 5 000 гр. кожний із відповідачів). Вказаний правочин був оформлений у простій письмовій формі шляхом написання продавцями (відповідачами в даній справі) відповідних розписок. На виконання вказаного договору позивач сплатив вартість вказаного житлового будинку, а відповідачі надали дозвіл користуватися ним; позивач вселився в будинок і користується ним до цього часу, тобто фактично сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та повністю виконано умови цього договору. На цей час відповідачі в даній справі (продавці за договором купівлі-продажу) ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Нормами ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За викладених обставин суд вважає, що маються законні підстави для винесення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved