Jurisdiction: civil
Date: 2008-04-14 00:00:00

Керівник групи Чернігівської філії ЗАТ „Український мобільний зв'язок” Орловська О.П., яка представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності № 01-290, 15.02.2008 року в інтересах позивача звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON]боргу по оплаті за користування послугами мобільного зв'язку, а саме заборгованості за послуги мобільного зв'язку в сумі 310, 19 грн., пені за прострочення сплати за послуги в сумі 3, 36 грн., договірної санкції в розмірі 2844, 12 грн., а всього на суму 3157, 67 грн., а також суми сплаченого судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З позову виходить, що 25.06.2007 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за послуги мобільного зв'язку. Відповідач не погодившись з судовим наказом подав заяву до суду про його скасування. Ухвалою суду від 09.07.2007 року судовий наказ скасовано. Так, між ЗАТ „Український мобільний зв'язок” та [PERSON]. було укладено договори № 3017103, № 3017091 та № 3017078 від 25.08.2006 року про надання послуг мобільного зв'язку та додаткові угоди до них, відповідно до яких відповідач користувався послугами мобільного зв'язку і був зобов'язаний регулярно сплачувати вартість наданих послуг. Однак [PERSON]. неналежно виконував свої договірні обов'язки, рахунки № № 0024364803 від 01.10.2006 року на суму 101, 73 грн., 0024838578 від 01.11.2006 року на суму 104, 23 грн., 0025973368 від 01.12.2006 року на суму 104, 23 грн., а всього на суму 310, 19 грн. не оплатив. Згідно умов п. 1.1 додаткових угод до договорів основний договір укладено терміном на 365 днів. У випадку тимчасового обмеження ( призупинення ) надання послуг період дії основного договору продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено. Згідно з п. 1.3 додаткової угоди - коли дія основного договору припиняється в зв'язку з несплатою наданих абоненту послуг зв'язку, абонент сплачує ЗАТ „УМЗ” договірну санкцію за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно розрахунку сума договірної санкції становить 2844, 12 грн.. Крім того, відповідач повинен сплатити позивачу у відповідності до ст. 36 Закону України „Про телекомунікацію” від 18.11.2003 року та п. 4.2. п. 4 Договору пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня. Станом на 24.12.2006 року розмір пені складає - 3, 36 грн.. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON]. заборгованість за послуги мобільного зв'язку в сумі 310, 19 грн., пеню за прострочення сплати за послуги в сумі 3, 36 грн., договірну санкцію в розмірі 2844, 12 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 25 лютого 2008 року відкрито провадження у зазначеній справі. Представник позивача Яковлєв А.Л., який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності № 01-410 від 01.01.2007 року, в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Вказав, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за користування послугами мобільного зв'язку в розмірі 3157, 67 грн.. Зазначив, що виникла заборгованість відповідачем на даний час не погашена. Щодо процедури укладення договорів з абонентами про надання послуг мобільного зв'язку вказав, що обов'язковою умовою являється надання абонентом оригіналу паспорту, а при наявності також і ідентифікаційного коду. При укладенні договорів з паспорту абонента робиться ксерокопія, яка в послідуючому зберігається позивачем у відповідній справі. У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання після оголошеної в судовому засіданні перерви представник позивач заявив клопотання про проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні пред'явлений позов не визнав в повному обсязі та заперечував з приводу його задоволення. Заперечував факт укладення в 2006 році між ним особисто та ЗАТ „Український мобільний зв'язок” договорів про надання послуг мобільного зв'язку. Послугами мобільного зв'язку оператора „Київстар” він почав користуватись з 07.01.2007 року, до цього він послугами мобільного зв'язку взагалі не користувався. В пред'явлених договорах про надання послуг мобільного зв'язку та додаткових угодах до договорів підписи виконані не ним і вказаних документів він ніколи не підписував. В період з квітня 2006 року по листопада 2006 року він постійно проживав у с. Куликівка Городнянського району і звідти нікуди не виїжджав, оскільки кожного дня пас корів. Вказав, що перебуваючи в м. Чернігові він втратив паспорт, а тому наступного дня заявив про це дільничному за місцем проживання. Після цього він написав заяву до органів міліції про втрату паспорту і після сплати штрафу в січні 2001 року йому було видано новий паспорт. На даний час в нього паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 31.01.2001 року. Рахунків та претензій від позивача він не отримував, оскільки якби отримав, то відразу б звернувся до правоохоронних органів. В наданій представником позивача суду копії паспорту на його ім'я вклеєна фотокартка не його, а іншого чоловіка, хто цей чоловік він не знає. В зв'язку з оголошенням перерви в судовому засіданні відповідач отримав судову повістку про виклик до суду та поставив свій підпис в розписці про отримання судової повістки. Про час і місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду заяви про поважність причин неявки в судове засідання та відкладення судового засідання ( а.с. 30 ). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ЗАТ „Український мобільний зв'язок” та [PERSON], який пред'явив паспорт громадянина України серії[NUMBER], виданий 29.02.1996 року Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області, 25.08.2006 року було укладено договори № 3017091, 3017103 та № 3017078 про надання послуг мобільного зв'язку ( а.с. 6, 8, 10 ). Згідно п.п. 2.4.2 даних договорів відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку UMC. Згідно умов п. 1.1 додаткових угод до вказаних вище договорів ( а.с. 7, 9, 11 ), основний договір укладено терміном на 365 днів. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг період дії основного договору продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено. Згідно п.1.3 додаткових угод - коли дія основного договору припиняється у зв'язку з несплатою послуг, абонент сплачує УМЗ штраф у розмірі 2,74 грн. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. З досліджених рахунків № № 0024364803 від 01.10.2006 року на суму 101, 73 грн., 0024838578 від 01.11.2006 року на суму 104, 23 грн., 0025973368 від 01.12.2006 року на суму 104, 23 грн., встановлено, що [PERSON]. має заборгованість по оплаті послуг на загальну суму 310, 19 грн. ( а.с. 14-16 ). Згідно претензії від 11.01.2007 року встановлено, що ЗАТ «Український мобільний зв'язок» повідомляло [PERSON]. про наявність простроченої заборгованості та необхідність її термінового погашення. 25.06.2007 року Городнянським районним судом Чернігівської області за заявою ЗАТ «Український мобільний зв'язок» було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON]. боргу по оплаті за користування послугами мобільного зв'язку в розмірі 3157, 67 грн.. 09.07.2007 року Городнянським районним судом Чернігівської області на підставі заяви [PERSON]. було винесено ухвалу про скасування відповідного судового наказу. В поданій заяві про скасування судового наказу відповідач вказав, що з вимогами стягувача він не згоден, оскільки договорів та додаткових угод про надання послуг мобільного зв'язку він не укладав, рахунків та листів про заборгованість не отримував. Відповідно до приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно вимог ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 611 ЦК України проголошує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, тобто цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. В судовому засіданні встановлено, що особу абонента [PERSON]. при укладенні 25.08.2006 року договорів та додаткових угод до них було встановлено на підставі паспорту громадянина України серії[NUMBER], виданому Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 29.02.1996 року ( а.с. 26 ). Натомість в судовому засіданні знайшли підтвердження пояснення відповідача та згідно довідки Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області № 394р від 09.04.2008 року встановлено, що гр. [PERSON], [INFO], був документований Городнянським РВ УМВС паспортом громадянина України [NUMBER] 29.02.1996 року. В зв'язку з втратою даного паспорта йому був виданий паспорт по втраті[NUMBER].01.2001 року. В судовому засіданні також встановлено, що на фотокартці в пред'явленій представником позивача копії паспорта серії[NUMBER] від 29.02.1996 року та на фотокартці в пред'явленій відповідачем копії паспорта серії[NUMBER] від 31.01.2001 року зображені різні особи. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України. В судовому засіданні представником позивача не доведено та не надано суду доказів того, що відповідні договори та додаткові угоди до них укладались 25.08.2006 року саме [PERSON], а не іншою особою, та не доведено, що саме відповідач користувався послугами мобільного зв'язку та має відповідати за невиконання взятих на себе зобов'язань по договорам. Разом з тим, в судовому засіданні знайшли підтвердження пояснення відповідача про те, що на момент укладення договорів 25.08.2006 року паспорт, який було пред'явлено при цьому, відповідачем було втрачено, про що останній повідомив правоохоронні органи та 31.02.2001 року отримав новий паспорт громадянина України замість втраченого. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову, а тому суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed