Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4 квітня 2011 року задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 120000 гривень, на користь [PERSON] борг в сумі 120000 гривень., а також стягнуто судові витрати на користь [PERSON] та [PERSON] витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., витрати , повязані з розглядом справи в сумі 46,40 грн., а всього 166,40 гривень та стягнуто судовий збір у прибуток держави в сумі 1700 гривень. 21.11.2013 року [PERSON] надала суду заяву про перегляд вказаного судового заочного рішення від 4.04.2011 року за ново виявленими обставинами, посилаючись на те , що вироком Соснівського районного суду м . Черкаси від 6 серпня 2012 року у справі №1-165-2011 по обвинуваченню [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у скоєнні злочину , передбаченого ч.4 ст.190 КК України , який ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року було змінено в частині міри покарання відносно [PERSON] та [PERSON] підтверджено обставини, які не були відомі заявнику та Придніпровському районному суду при прийнятті рішення у цивільній справі №2-712011, і , які, якби були відомі суду при винесенні остаточного рішення, то обовязково б вплинули на висновки суду у даній справі. Згідно вироку Соснівського районного суду м . Черкаси від 6.08.2012 року у справі №1-165-2011 року, вбачається, що протягом 2010 року [PERSON] у складі організованої злочинної групи з [PERSON] та [PERSON] умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами [PERSON] на загальну суму 239000 гривень. Так, 19.02.2010 року [PERSON] запропонував [PERSON] придбати трьохкімнатну квартиру в новобудові по вул.. Котовського,73 у м . Черкаси. При цьому він сказав, що даним питанням займається [PERSON], через яку він також придбав дві квартири в даному будинку. Після обіду цього ж дня, згідно попередньої домовленості [PERSON] під,їхала до будинку по вул.. Котовського,73, де зустрілася з [PERSON]. Остання, відповідно до відведеної її функції, спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, з метою заволодіння грошовими коштами [PERSON], запропонувала їй придбати трикімнатну квартиру в даному будинку за 30000 доларів США. Крім цього, з метою введення в оману, [PERSON] запевнила [PERSON], що жодних ризиків при купівлі даної квартири немає, у вирішенні даного питання зацікавлена міська рада і навіть особисто мер [PERSON], в звязку з чим до 1.03.2010 року вони обовязково отримають вказану квартиру. Однак, при цьому [PERSON] наголосила на обовязковій сплаті 50% від вартості квартири відразу. Одночасно, з метою уникнення відповідальності на свої злочинні дії, в ході розмови [PERSON] запитала у [PERSON], чи ніхто із їх рідних не працює в прокуратурі, оскільки в такому разі угода не відбудеться. Вислухавши [PERSON], [PERSON] погодилася придбати квартиру, однак зазначила, що в них є лише 1000 доларів США. Не дивлячись на це, [PERSON] погодилася взяти 1000 доларів США при умові сплати решти суми в подальшому. Після чого [PERSON] передала [PERSON] вказану суму грошових коштів. Остання дані грошові кошти відвезла [PERSON], яка частину грошей розподілила між членами злочинної групи, а решту, використала на власні потреби. У подальшому, з метою уникнення відповідальності [PERSON], посилаючись на свою зайнятість, умовила [PERSON] бути посередником в отриманні грошей між нею та [PERSON]. Так, 23.02.2010 року біля Драматичного театру на автостоянці по вул.. Симоненка [PERSON] отримав від [PERSON] 9000 доларів США , про що, на вимогу останньої , написав розписку. Дані грошові кошти [PERSON] відразу передав [PERSON],яка в свою чергу віддала їх [PERSON] Остання частину грошових коштів розподілила між членами злочинної групи, а решту використала на власні потреби. Далі, протягом березня 2010 року, а саме, 4.03.2010 року на автостоянці по вул.. Симоненка в м . Черкаси на прохання [PERSON] [PERSON] отримав від [PERSON] 40000 грн., а 19.03.2010 року кошти у сумі 120000 грн. При цьому , будучи впевненим в порядності [PERSON] та виконанні нею своїх обіцянок, [PERSON] написав [PERSON] розписки про отримання вказаних сум. Разом з цим [PERSON] згідно переконань [PERSON] запевнив [PERSON] , що 25.03.2010 року вона отримає документи на квартиру. Отримані від [PERSON] грошові кошти [PERSON] передав [PERSON], яка в свою чергу передала їх [PERSON]. Остання частину суми розподілила між учасниками злочинної групи, а решту використала на власні потреби. У червні 2010 року [PERSON] на вимогу [PERSON] домовився про зустріч з [PERSON] та [PERSON] якого він знав зі слів [PERSON] як її керівника в Черкаській ОДА. Під час зустрічі [PERSON] відповідно до відведеної йому функції,спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, з метою заволодіння грошовими коштами [PERSON], запевнив [PERSON] та [PERSON], щ буде все нормально, що робота йде, що скоро документи на квартиру будуть готові. У подальшому [PERSON] так і не отримала документів на трьохкімнатну квартиру по вул.. Котовського 73 у м . Черкаси. Факт передачі грошових коштів [PERSON] через [PERSON] до [PERSON] [PERSON], [PERSON] підтверджується як показами підсудних , даних ними в судових засіданнях, даними протоколів впізнання за участю [PERSON], показаннями свідка [PERSON], показаннями [PERSON], даним під час проведення очної ставки з потерпілою [PERSON], протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої [PERSON], матеріалами цивільного позову в кримінальному процесі [PERSON], до яких в якості обґрунтування розміру шкоди заподіяної злочином, потерпілою [PERSON] ,були долучені письмові розписки [PERSON] про отримання перелічених вище сум нібито в борг. Розписки [PERSON] , які є аналогічними розпискам, що знаходяться в матеріалах цивільної справи №2-7111 зберігаються при матеріалах кримінальної справи №1-165-2011 а.с.№№39,43,108,109,118,119,120 . За таких обставин, вбачається , що в ході розгляду вищевказаної кримінальної справи та винесенні вироку підтверджено факт передачі грошових коштів [PERSON] через [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] та спростовано факт отримання самим заявником від [PERSON] та [PERSON] А,І. вказаної суми грошових коштів. В судове засіданні [PERSON] не зявився, його представник [PERSON] надав письмову заяву про можливість розгляду заяви без його участі , просив суд заяву задовольнити. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися , причин неявки не надали. Дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав . Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду , якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ, можуть бути переглянуті у звязку з ново виявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення , ухвали суду чи судового наказу у звязку з ново виявленими обставинами є: 1істотні для справи обставини , що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи 2встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправдивий переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, встановлення вироком суду, що набрав законної сили вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення 3скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду 4встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи , якщо рішення суду ще не виконане. Згідно вироку Соснівського районного суду м . Черкаси від 6.08.2012 року у справі №1-165-2011 року, вбачається, що протягом 2010 року [PERSON] у складі організованої злочинної групи з [PERSON] та [PERSON] умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами [PERSON] на загальну суму 239000 гривень. Факт передачі грошових коштів [PERSON] через [PERSON] до [PERSON] [PERSON], [PERSON] підтверджується як показами підсудних , даних ними в судових засіданнях, даними протоколів впізнання за участю [PERSON], показаннями свідка [PERSON], показаннями [PERSON], даним під час проведення очної ставки з потерпілою [PERSON], протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої [PERSON], матеріалами цивільного позову в кримінальному процесі [PERSON], до яких в якості обґрунтування розміру шкоди заподіяної злочином, потерпілою [PERSON] ,були долучені письмові розписки [PERSON] про отримання перелічених вище сум нібито в борг. Розписки [PERSON] , які є аналогічними розпискам, що знаходяться в матеріалах цивільної справи №2-7111 зберігаються при матеріалах кримінальної справи №1-165-2011 а.с.№№39,43,108,109,118,119,120 . За таких обставин, вбачається , що в ході розгляду вищевказаної кримінальної справи та винесенні вироку підтверджено факт передачі грошових коштів [PERSON] через [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] та спростовано факт отримання самим заявником від [PERSON] та [PERSON] А,І. вказаної суми грошових коштів. В ході розгляду справи та дослідження матеріалів заяви [PERSON] зясовано, що Придніпровським районним судом м. Черкаси 4.04.2011 року ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, яким позовні вимоги задоволено повністю. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, суд виходив з того, що 19 лютого 2010 року [PERSON] уклала з відповідачем договір позики, згідно якого вона передала йому грошові кошти в еквіваленті суми 1000 доларів США, які той зобовязувався повернути до 1 березня 2010 року. 23 лютого 2010 року вона знову уклала з відповідачем договір позики, згідно якого передала йому грошові кошти в сумі 72000 грн., що в еквіваленті дорівнює 9000 доларам США, які той зобовязувався повернути до 1 березня 2010 року. 4 березня 2010 року вона знову уклала з відповідачем договір позики, згідно якого передала йому грошові кошти в сумі 40000 грн., що в еквіваленті дорівнює 5000 доларам США, які той зобовязувався повернути до 15 березня 2010 року. 19 березня 2010 року [PERSON] уклав з відповідачем договір позики, згідно якого він передав йому грошові кошти в сумі 120000 грн., які той зобовязувався повернути до 31 березня 2010 року. При цьому, на підтвердження укладених договорів позики відповідач власноручно написав розписки, що підтверджує отримання ним зазначених сум грошей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором позики. Порушуючи права позивачів, відповідач в обумовлений договором строк до сьогодні позику не повернув, мотивуючи це відсутністю грошей, а тому, позивачі змушені були звернутися до суду з вимогою про повернення боргу. Проте, в ході розгляду справи встановлено, що 6.08.2012 року під час розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси кримінальної справи № 1-165-2011 по обвинуваченню [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року було змінено в частині міри покарання відносно [PERSON] та [PERSON], підтверджено факт вчинення вказаною вище організованою злочинною групою злочину по заволодінню грошовими коштами [PERSON] Так, вказаним вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 6.08.2012 року, зміненим в частині міри покарання відносно [PERSON] та [PERSON] ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року, встановлено, що 19 лютого 2010 року [PERSON] запропонував [PERSON] придбати трьохкімнатну квартиру в новобудові по вул. Котовського, 73 у м. Черкаси. При цьому , заявник зазначив, що даним питанням займається [PERSON], через яку він також придбав дві квартири в даному будинку. Після обіду цього ж дня, згідно попередньої домовленості [PERSON] підїхала до будинку по вул. Котовського, 73, де зустрілася з [PERSON] Остання, відповідно до відведеної її функції, спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, з метою заволодіння грошовими коштами [PERSON], запропонувала їй придбати трикімнатну квартиру в даному будинку за 30000 доларів США. Крім цього, з метою введення в оману, [PERSON] запевнила [PERSON], що жодних ризиків при купівлі даної квартири немає, у вирішенні даного питання зацікавлена міська рада і навіть особисто мер [PERSON], в звязку з чим до 1.03.2010 року вони обовязково отримають вказану квартиру. Однак, при цьому [PERSON] наголосила на обовязкові сплаті 50% від вартості квартири відразу. Одночасно, з метою уникнення відповідальності на свої злочинні дії, в ході розмови [PERSON] запитала у [PERSON], чи ніхто із їх рідних не працює в прокуратурі, оскільки, в такому разі, угода не відбудеться. Вислухавши [PERSON], [PERSON] погодилася придбати квартиру, однак зазначила, що в них є лише 1000 доларів США. Не дивлячись на це, [PERSON] погодилася взяти 1000 доларів США при умові сплати решти суми в подальшому. Після чого [PERSON] передала [PERSON] вказану суму грошових коштів. Остання дані грошові кошти відвезла [PERSON], яка частину грошей розподілила між членами злочинної групи, а решту використала на власні потреби. В подальшому, з метою уникнення відповідальності, [PERSON], посилаючись на свою зайнятість, умовила [PERSON] бути посередником в отриманні грошей між нею та [PERSON] Так, 23.02.2010 року біля драматичного театру на автостоянці по вул. Симоненко [PERSON] отримав від [PERSON] 9000 доларів США, про що, на вимогу останньої, написав розписку. Дані грошові кошти [PERSON] відразу передав [PERSON], яка в свою чергу віддала їх [PERSON], а остання частину грошових коштів розподілила між членами злочинної групи, а решту використала на власні потреби. Далі, протягом березня 2010 року, а саме, 4.03.2010 року, на автостоянці по вул. Симоненка в м. Черкаси на прохання [PERSON] [PERSON] отримав від [PERSON] 40000 грн., а 19.03.2010 року грошові кошти у сумі 120000 грн. При цьому, будучи впевненим в порядності [PERSON] та виконанні нею своїх обіцянок, [PERSON] написав [PERSON] розписки про отримання вказаних сум. Разом з цим [PERSON] згідно переконань [PERSON] запевнив [PERSON], що 25.03.2010 року вона отримає документи на квартиру. Отримані від [PERSON] грошові кошти [PERSON] передав [PERSON], яка в свою чергу передала їх [PERSON], а остання частину суми розподілила між учасниками злочинної групи, а решту використала на власні потреби. Факт передачі грошових коштів [PERSON] через [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджено як показами підсудних, даних ними в судових засіданнях, даними протоколів впізнання за участю [PERSON], показаннями свідка [PERSON], показаннями [PERSON], даними під час проведення очної ставки з потерпілою [PERSON], протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої [PERSON], матеріалами цивільного позову в кримінальному процесі [PERSON], до яких в якості обґрунтування розміру шкоди, заподіяної злочином, потерпілою [PERSON] були долучені письмові розписки [PERSON] про отримання перелічених вище сум ніби то в борг. Таким чином, кошти, які нібито були передані [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в якості позики, останніми насправді передавались для їх подальшої передачі засудженим [PERSON], [PERSON], [PERSON] за придбання трикімнатної квартири в будинку № 73 по вул.. Котовського в м. Черкаси. За таких обставин, суд, оцінюючи надані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будь-яких правовідносин, оскільки договори позики від 19.02.2010 року, 23.02.2010 року, 4.03.2010 року, 19.03.2010 року, оформлені у вигляді розписок, не породжували ніяких прав та обов'язків для сторін, що його уклали, в тому числі і обов'язку [PERSON] щодо повернення боргу, так як ні [PERSON], ні [PERSON] коштів [PERSON] саме в якості в якості позики не передавали, в звязку з чим відсутні будь-які підстави для задоволення позову. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів. Таким чином, тільки ті обставини, які існували на час розгляду справи судом, але про них не знав і не міг знати заявник та повідомити про них суд, можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ст..61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.2 ст.364-1 ЦПК України суд може скасувати судове рішення, що переглядається і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», де серед іншого, з метою правильного та однакового застосування ЦПК України, зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ). Встановлено , що заявник [PERSON]М був у кримінальному провадженні за №1-165-2011 року в статусі свідка , та відповідно до КПК України він не мав доступу до всіх матеріалів даного кримінального провадження , у звязку з чим достовірно не знав і не міг знати про остаточне рішення суду та набрання вироком суду законної сили. Встановлено , що про наявність ухвали апеляційного суду Черкаської області від 20.08.2013 року [PERSON] дізнався на початку листопада 2013 року, повний текст вироку він отримав 11.11.2013 року. А тому , суд вважає, що визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України місячний строк для подання даної заяви про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами [PERSON] не пропустив. Узагальнюючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення , а рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4.04.2011 року у справі №2-712011 до скасування та в позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики необхідно відмовити. На підставі наведеного, ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України,

Outcome: approved