Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту володіння та про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що домоволодіння [ADDRESS] належало на праві особистої власності - [PERSON], відповідно договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 08 березня 1956 року, з числом кімнат від одної до п'яти, який був посвідчений 16 березня 1956 року нотаріусом 1-ої Сталінської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №2-3509. Даний договір зареєстрований у КП БТІ м. Донецька за реєстровим номером №124. [INFO] [PERSON] помер, про що у Ленінському бюро ЗАГС м. Донецька зроблений актовий запис №2. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги після його смерті стали [PERSON], як дружина спадкодавця та вона, як донька спадкодавця. Вони спадщину прийняли фактично, шляхом фактичного користування. Однак у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини вони не звертались. [INFO] померла [PERSON], про що у Ленінському бюро ЗАГС м. Донецька зроблений актовий запис №6. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки домоволодіння [ADDRESS], яку вона також прийняла фактично, шляхом фактичного користування, як донька спадкодавця. Просила встановити факт володіння на праві особистої власності домоволодінням [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння [ADDRESS]. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи - КП БТІ м. Донецька [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що при обстеженні домоволодіння [ADDRESS] переобладнання та перепланування вказаного домоволодіння не виконувалось. Зменшення житлової площі вказаного домоволодіння можливо здійснено у зв'язку з невірними замірами. Не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача - Виконкому Ленінської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив суд слухати справу у його відсутність та ухвалити рішення згідно діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належало на праві особистої власності - [PERSON], відповідно договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 08 березня 1956 року, з числом кімнат від одної до п'яти, який був посвідчений 16 березня 1956 року нотаріусом 1-ої Сталінської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №2-3509. Даний договір зареєстрований у КП БТІ м. Донецька за реєстровим номером №124 (а.с. 9-13). [INFO] [PERSON] помер, про що у Ленінському бюро ЗАГС м. Донецька зроблений актовий запис №2, (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги після його смерті стали [PERSON], як дружина спадкодавця та позивачка, як донька спадкодавця. Вони спадщину прийняли фактично, шляхом фактичного користування. [INFO] померла [PERSON], про що у Ленінському бюро ЗАГС м. Донецька зроблений актовий запис №6 (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки домоволодіння [ADDRESS], яку позивачка також прийняла фактично, шляхом фактичного користування, як донька спадкодавця. Витрати по утриманню домоволодіння, платі комунальних послуг, вона здійснює самостійно. На підставі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка мешкала та зареєстрована у спірному домоволодінні (згідно відомостей паспорту та домової книги а.с.20-25), таким чином вона фактично прийняла спадкове майно шляхом фактичного володіння та користування. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно технічного паспорту, який виданий КП БТІ м. Донецька 12 липня 2013 року, домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1», прибудови літ «а», погребу літ «а1», тамбура літ «а2», літньої кухні літ «Б», прибудови до літньої кухні літ «б», вбиральні літ «В», ями вигрібної літ «Г», сараю літ «Д», сараю літ «Е», огородження №3-5, тротуару I (а.с.43-46). Однак як вбачається з технічного паспорту сараї літ «Д» та літ «Е» збудовані самовільно, також у матеріалах справи відсутній документ про прийняття вказаних споруд в експлуатацію. Враховуючи наведене сараї літ «Д» та літ «Е» не можуть бути самостійними об'єктами права власності, а відповідно і предметами поділу між спадкоємцями у судовому порядку, тому в частині визнання права власності на сараї літ «Д» та літ «Е» позов задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво до спадкоємців переходить права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва, тому вимоги сторін щодо визнання за ними права власності на частку вказаного спірного будинку є безпідставними. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вказані норми, а також вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і такі що підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 376 ч,1 ЦК України (редакція 2004 року),

Outcome: partial