Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-20 00:00:00

14.10.2013 року позивач звернулась із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування позову зазначила, що 25.01.2010 року помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належні йому на праві власності частки в житлових будинках №36 по вул. Папаніна і №26 по вул. Котовського в м. Свердловську Луганської області. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та її дві дочки, які відмовились від спадщини на користь позивача. При підготовці документів КП «СМБТІ» документів, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, було з’ясовано, що в договорі купівлі-продажу будинку № 26 по вул. Котовського в м. Свердловську не був указаний розмір його загальної площі, а вказаний розмір житлової площі №13,8 кв.м. не відповідає розміру, який є на цей час, окрім того, після купівлі будинку були збудовані душ, позначений літерою «К» та зливна яма №4. Розмір житлової площі будинку, відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «СМБТІ» 23.05.2013 року, становить 21,1 кв.м, загальна площа будинку становить 33,2 кв.м. На підставі викладеного позивач просить суд встановити факти про те, що житловий будинок №26, розташований по вулиці Котовського в м. Свердловську Луганської області, зареєстрований на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2001 року чоловіком позивача [PERSON], який помер 25.01.2010 року, має розмір загальної площі 33,2 кв.м, у тому числі розмір житлової площі 21,1 кв.м і його приналежністю, окрім вказаних у договорі купівлі-продажу господарських будівель і споруд, є господарська будівля – душ, позначена літерою «К» та господарська споруда – зливна яма під №4. Позивач у судове засідання з’явилась, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано 14.12.1972 року виконкомом Ленінської селищної ради міста Свердловська Луганської області, актовий запис №107. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка – [PERSON], дружини – [PERSON]. За договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу [PERSON] 15.10.2001 р., [PERSON] придбав житловий будинок з усіма господарськими та побутовими спорудами за адресою: м. Свердловськ, Луганська обл., вул. Котовського, 26, на земельній ділянці, норма якої 1117 кв.м. На земельній ділянці розташовані: один кам’яний житловий будинок житловою площею 13,8 кв.м, позначений у плані під літерою А-1, сарай Б глиняний, літня кухня В глиняна, погріб Г кам’яний, сарай Д дерев’яний, сарай Є дерев’яний, вбиральня Ж дерев’яна, огорожа № 1 дерев’яна, водопровід №2 металевий, колодязь № 3 ? кам’яний ? залізо бетонний, замощення 1 бетонне. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 25.01.2010 р., про що відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис №63. У технічному паспорті, виданому КП «Свердловським міжрайонним бюро технічної інвентаризації» 23.05.2013 р., зазначено, що житловий будинок, розташований за адресою: Луганська обл., м. Свердловськ, вул. Котовського, 26 має загальну площу приміщень 33,2 кв.м, житлову площу 21,1 кв.м до будинку відносяться господарські будівлі, а саме: сарай Б, літня кухня В, сарай Е, душ К та споруди уборна Ж, погріб Г, №1 – огорожа, №2 – водопровід, №3 – колодязь, №4-зливна яма, І-замощення. Зазначене також підтверджується висновком про технічний стан будівельних конструкцій та інженерних мереж об’єкта від 25.09.2013 р. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтересиу спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов’язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання не законними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що цивільним законодавством не встановлено такого способу захисту цивільного права та інтересу як встановлення факту, зокрема площі приміщення та приналежності до житлового будинку господарських будівель і споруд. Позивачем також не надано суду будь-якого договору, яким визначено вказаний спосіб захисту цивільного права та інтересу. Судом також встановлено, що має місце самочинне будівництво господарських будівель, а саме душ – літ. К та №4 – зливна яма, які не були зазначені у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 15.10.2001 року. Відповідно до ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. На думку суду, вимога позивача щодо встановлення факту приналежності господарської будівлі – душу К та споруди №4 – зливна яма до житлового будинку не підлягає задоволенню, оскільки дані господарська будівля та споруда є об’єктами самочинного будівництва, на які у позивача відсутні документи про право власності. Із зазначених підстав суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання суперечить закону. На підставі ст.ст. 16, 376 ЦК України,

Outcome: dismissed