Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 6273 гривень 50 копійок та судовий збір у розмірі 229 гривень 41 копійку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 грудня 2012 року він на замовлення [PERSON] встановив на його автомобіль (Дєу Ланос, номер державної реєстрації [NUMBER]) газобалонне обладнання. Вартість обладнання та послуг з установки газобалонного обладнання склала 5 600 гривень, з них вартість матеріалів (обладнання) склала - 4100 гривень, а вартість послуг з установки газобалонного обладнання - 1500 гривень. Перед початком робіт відповідач оплатив частину суми у розмірі 1500 гривень, а залишок суми в розмірі 4100 гривень відповідач зобов'язаний був сплатити до 01 березня 2013 року. Заборгованість відповідача перед ним підтверджується розпискою, згідно з якою за установку газобалонного обладнання відповідач зобов'язується виплатити йому суму в розмірі 4100 гривень до 01 березня 2013 року. У разі невиплати вказаної суми в строк, зазначений в розписці, на суму боргу нараховується 0,5% неустойки за кожний день прострочення платежу. На сьогоднішній день сума заборгованості йому виплачено не було. Позивач, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74, 75, 76 ЦПК України, за зареєстрованим в установленому законом місцем проживання, суд про причини неявки в судові засідання не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, та постановити за згодою позивача заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до розписки відповідача від 26 грудня 2012 року, відповідач [PERSON] повинен [PERSON] за установку газобаллонного обладнання на авто «Ланос», д/н [NUMBER] 4100 гривень. Борг зобов'язується повернути до 01 березня 2013 року. Якщо він не поверне борг до вказаної дати, то кожний наступний день нараховується 0,5% від суми боргу. Якщо до 01 травня 2013 року борг не погасить, то автомобіль «Ланос», д/н [NUMBER] переходить [PERSON] до погашення боргу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цьогоКодексу. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, наданого позивачем, загальна сума заборгованості становить 4100 гривень, неустойка у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу становить 2173 гривень ( 20,5 - неустойка за один день прострочення * 106 (кількість днів прострочення)). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача становить 6273 гривень ( 4100 гривень + 2173 гривень). У відповідності до ст. 212 Цивільногопроцесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем заперечень на позовну заяву подано не було, доказів, щодо спростування вимог позивача про стягнення заборгованості, суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved