Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та житлового будинку. Заповіт складений не був. Позивач постійно проживав разом з матір'ю, є спадкоємцем першої черги та своєчасно звернувся з заявою до нотаріальної контори. Також з заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач. Житловий будинок, в якому він проживав разом з матір'ю та своєю сім'єю, був викуплений в радгоспі в 1992 році. Мати сама не могла утримувати будинок, тому все будувалось та придбалось позивачем за власний рахунок. В 2006 році мати важко захворіла, перенесла інсульт. Через похилий вік та тяжку хворобу мати була у безпорадному стані, потребувала у постійній турботі, догляді та матеріальній допомозі. Витрати на її лікування та догляд здійснював саме він. З боку відповідача не було ніякої матеріальної та моральної допомоги. Він просив допомоги у відповідача, але той відмовився. Позивач вважає, що відповідач свідомо ухилявся від надання спадкодавцю матеріальної допомоги та моральної підтримки. Просить усунути відповідача від права на спадкування після смерті матері. У судовому засіданні позивач пояснив згідно до вищевикладеного, просив позов задовольнити. Також додав, що будинок, в якому проживала його мати, а зараз проживає він разом з сім'єю, свого часу отримала мати. Він зробив багато роботи по утриманню будинку, його облаштування. Він тривалий час проживав разом з матір'ю. Відповідач має своє житло, його діти також забезпечені житлом. В даний час у нього немає іншого житла. Вважає, що оскільки він доглядав за матір'ю, а відповідач не надавав ніякої допомоги, то спадщина повинна дістатись йому, а тому просить усунути відповідача від права на спадкування. Представник відповідача у судовому засідання позов не визнав, пояснив, що відсутні підстави для усунення відповідача від права на спадкування, просив в позові відмовити. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беріть участь у справі. Згідно ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10). Згідно довідки Міжводненської сільської ради № 692 від 25.06.2013 року [PERSON] проживав разом з матір'ю та був зареєстрований по 1990 рік по [ADDRESS]. Згідно довідки Міжводненської сільської ради № 1238 від 28.11.2013 року [PERSON] зареєстрований з 1991 року по [ADDRESS]. Згідно паспорту [PERSON] (а.с. 13), вона була зареєстрована по [ADDRESS]. [PERSON] є сином [PERSON], що не заперечувалось сторонами, тому не підлягає доказуванню. Згідно паспорту [PERSON] був зареєстрований по 09.09.2009 рік у Волинській області, з 13.10.2009 року у м. Сімферополь, з 21.08.2012 року в с. Мирне Сімферопольського району (а.с. 26-31). Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що правило другого абзацу частини 3 ст. 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому, слід врахувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правила частини п'ятої ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій ст. 1259 ЦК України. Відповідно до вимог ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд при вирішенні вимог про усунення від права спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Виходячи з загальних засад чинного законодавства для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто таке ухилення пов'язано з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Таких належних та допустимих доказів позивач суду не надав. Судом були допитані свідки за клопотанням позивача: Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є завідуючою терапевтичним відділенням Чорноморської ЦРБ. У неї на лікуванні перебувала [PERSON] Вона була тяжкою хворою, її син [PERSON] доглядав її у лікарні, купував ліки. Більше у лікарню до неї ніхто не приходів. В лікарні вона знаходилась десь за рік до смерті. З лікарні її виписали у задовільному стані, вона сама пересувалась. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що коли [PERSON] перебувала у лікарні, її син [PERSON] доглядав за нею, взяв на себе її лікування. Іноді у лікарню приходила дочка його брата [PERSON], сам брат у лікарню не приходив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що коли [PERSON] перебувала у лікарні, [PERSON] купував для неї ліки, ночував у неї у лікарні. У лікарню також приходила дочка [PERSON], вона приїжджала кожен день протягом 10 днів. Самого [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] доглядав за матір'ю до її смерті. [PERSON] приїжджав до матері рідко, оскыльки проживає у Сімферополі. [PERSON] іноді скаржилась, що [PERSON] рідко до неї приїжджає. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були добрі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її чоловіком. Чоловік доглядав за матір'ю самостійно. Останній час вона була лежачою. [PERSON] просив [PERSON] взяти мати до себе на деякий час, оскільки йому було важко фізично і морально, але [PERSON] відмовився, посилаючись на зайнятість. Матеріально [PERSON] не допомагав. Все це їй відомо зі слів дочки, яка проживала з батьком, оскільки сама вона періодично знаходилась на заробітках. Коли вона приїжджала, то [PERSON] вона не бачила, але іноді приходила дочка [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сином [PERSON]. Батько доглядав за своєю матір'ю, вона була лежачою. Батько дуже страждав, йому було важко, від утримував будинок та доглядав мати. [PERSON] за рік приїжджав десь 4 рази. [PERSON] просив допомоги, але [PERSON] йому відмовив. Також іноді приходила дочка [PERSON]. Судом були допитані свідки за клопотанням відповідача: Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що коли [PERSON] перебувала у лікарні, дочка [PERSON] приїжджала до неї у лікарню, допомагала. Коли [PERSON] знаходилась дома, дочка [PERSON] також ходила до неї, купувала ліки, памперси. [PERSON] передавав гроші через дочку на лікування своєї матері та на її потреби. Після смерті матері [PERSON] давав гроші на поминки, ховав мати [PERSON] за свій рахунок. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що лежала у лікарні разом з [PERSON] у одній палаті. Коли бабцю привезли до лікарні, то були разом і [PERSON] і [PERSON], також разом купували ліки. Потім [PERSON] вона не бачила, але приходила його дочка, допомагала, привозила памперси, пелюшки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона була приятелькою з [PERSON] Останній раз [PERSON] лежала в лікарні в травні 2010 року, а померла вона у 2011 році. Коли її везли у лікарню, то приїжджав її син [PERSON]. Він разом з [PERSON] відвезли її у лікарню. Потім до неї у лікарню, а потім і додому ходила дочка [PERSON], яка носила їжу, покупала памперси. У [PERSON] були добрі стосунки з сином [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є зятем [PERSON]. [PERSON] Проживає у м. Сімферополі. Коли мати тестя хворіла, тесть передавав дочці гроші, щоб вона купувала все необхідне, оскільки дочка проживає у одному селі з бабцею. Дружина їздила майже кожен день у лікарню. Після смерті бабці, тесть купував труну та інші речі для поховання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою [PERSON]. Коли бабцю поклали в лікарню, батько приїжджав, їздив у лікарню разом з братом [PERSON]. Потім батько уїхав, оскільки він живе у м. Сімферополі і там працює. Вона разом з [PERSON], який є її дядьком, через день їздили у лікарню. Коли бабця знаходилась вдома, вона кілька разів на день приходила до неї, купувала продукти, памперси, лікі. Коли бабця померла, її поховання оплачував [PERSON], привіз також з Сімферополя продукти. З пояснень сторін, показань свідків і письмових матеріалів справи не випливає факт ухилення відповідача [PERSON] від надання допомоги матері. Позивачем не надано суду доказів того, що мати зверталась за допомогою до відповідача, а він відмовлявся від надання допомоги, хоч і мав на це можливість. Крім того, вимогами ст. 202 СК України передбачено обов'язок дітей по утриманню непрацездатних і таких, що потребують матеріальної допомоги батьків. Враховуючи, що непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку, спадкодавець був непрацездатним. Потреба у матеріальній допомозі має визначатися в залежності від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму особи, що потребує допомоги, проте, належні та допустимі докази на підтвердження цього факту в матеріалах справи відсутні. З огляду на викладене та враховуючи, що обов'язок повнолітньої дитини утримувати батька виникає у разі наявності двох передбачених законом умов у їх сукупності - непрацездатності батька та його потреби у матеріальній допомозі, у даному випадку не встановлено що мати відповідача - [PERSON] потребувала матеріальної допомоги від сина - [PERSON] Суд критично ставиться до акту матеріально-побутового обстеження від 18.11.2011 року (а.с. 7), оскільки він був складений після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Крім того, згідно вказаного акту [PERSON] за станом здоров'я не могла управляти господарством, тому всі дії виконував її син [PERSON] Але судом не встановлено і позивачем не надано доказів, що [PERSON] навмисно ухилявся від надання допомоги своєї матері, і що він мав можливість допомагати їй і, що [PERSON] потребувала в допомозі саме цієї особи. Таким чином, суд вважає позивачем не надано жодних доказів ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві, що могло би бути підставою для усунення її від права на спадкування.позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed