Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з цивільним позовом, який згодом уточнили до [PERSON], третіх осіб Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON], приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON], в якому просять усунути від права на спадкування за законом [PERSON], скасувати свідоцтво про право на спадщин за законом від 23.10.2012 року, зареєстроване в реєстрі за №1016 видане Городоцькою державною нотаріальною конторою, на прізвище [PERSON], скасувати реєстрацію вказаного свідоцтва в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та визнати за ними право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], яка розпорядилася таким на користь [PERSON], а саме на будинковолодіння по вул. Центральній, 14, в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку площею 0,2500 га призначену для індивідуальної житлової забудови, земельну ділянку площею 0,0900 га для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку (пай) площею 3,9573 га за межами населеного пункту, в рівних частках. Свої вимоги мотивують тим, що 12.11.2011 року померла їх баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої увійшло майно вказане вище, спадкодавиця заповіла своєму сину, батькові позивачів [PERSON], однак такий, хоч і подав заяву про прийняття спадщини, однак не встиг її оформити оскільки помер 29.03.2012 року. Вважають, що оскільки їхній батько помер до закінчення шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини після смерті його матері, у цьому випадку має місце спадкова трансмісія. Позивачі пояснюють, що вони зверталися до нотаріуса про видачу свідоцтв про право на спадщину, однак їм було відмовлено в усному порядку, що стало причиною для звернення до суду із позовом. Окрім цього, вказують, що Городоцька державна нотаріальна контора не отримувала від них заяв про відмову від прийняття спадщини. Наголошують на тому, що [PERSON] мала намір одноосібно заволодіти всім майном її чоловіка [PERSON], яким розпорядилася на час смерті його матір [PERSON], склавши відповідний заповіт, а тому свідомо не надала нотаріусу відомості про спадкоємців першої черги спадкування і виготовила свідоцтво про право власності на будинковолодіння №4 по вул. Центральній у с. Полянка Пустомитівського району Львівської області. Окрім цього, вказують на те, що [PERSON] ухилялася від її обов’язків щодо надання допомоги спадкодавцям [PERSON] та [PERSON], які за станом здоров’я та віком були у безпорадному стані, а тому її слід усунути від права на спадкування за законом. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0, 0900 га в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області та земельні ділянки (пай) розміром 2,9028 га та 1,0545 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.2012 року її чоловік [PERSON] в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України подав заяву про прийняття спадини після смерті 12.11.2011 року його матері [PERSON] На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу. Вважає, що таким чином [PERSON] прийняв спадщину та набув право на все майно, що належало його матері [PERSON], однак не встиг оформити свого права на спадкування, оскільки помер 29.03.2012 року. За життя [PERSON] заповів своєму синові [PERSON] автомобіль [NUMBER], а інша частина майна спадкується за законом на загальних підставах. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживали на момент відкриття спадщини із своїм батьком та не звернулися до нотаріальної контори у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, вважає їх такими, що не прийняли спадщини після смерті [PERSON] Пояснює, що 25.07.2012 року за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області, таким чином вважає себе єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме житловий будинок №14 по вул. Центральній в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області. Ще за життя [PERSON] подала документи на виготовлення державних актів на земельні ділянки (пай) розміром 2,9028 га та 1,0545 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, проте не встигла отримати наручно оригінали державних актів, внаслідок чого вона не змогла реалізувати свого права на спадкування паїв через нотаріальну контору, а нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю частину спадкового майна. У судовому засіданні позивач [PERSON], котра одночасно є представником позивача [PERSON], та її представник [PERSON], позовні вимоги за первісним позовом підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві та уточненнях до неї, надали пояснення аналогічні викладеному, просили первісний позов задовольнити а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити через їх безпідставність і необґрунтованість. Окрім цього позивачами за первісним позовом було подано заяву про поновлення строку на прийняття спадщини. Судом було роз'яснено про те, що така заява за своїм змістом містить вимоги, котрі становлять інший предмет спору і сторонами може бути подано окремий позов в порядку, встановленому ЦПК України, однак представник позивача [PERSON], [PERSON] пояснила, що таку слід вважати окремою позовною вимогою. Враховуючи те, що форма та зміст вказаної заяви не відповідають вимогам, встановленим ст.ст. 119, 120 ЦПК України, вимоги вказані у заяві не можуть розглядатися судом в цьому провадженні. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання з’явився позовні вимоги за первісним позовом підтримав, зустрічного позову не визнав, просив у задоволенні такого відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав, а в подальшому, згідно уточненої позовної заяви був виключений із числа відповідачів за первісним позовом. Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали з підстав вказаних у позовній заяві. [PERSON] пояснила, що вона у встановленому законом порядку набула право власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка [PERSON], жодним чином не приховувала від інших спадкоємців факт того, що після його смерті відкрилася спадщина і не перешкоджала у реалізації ними свого права на спадкування. Представники третьої особи Містківської сільської ради Пустомитівського районного суду Львівської області та Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області у судове засідання не з’явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] у судове засідання не з’явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] у судове засідання не з’явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши матеріали справи та докази у їх сукупності, допитавши свідків, суд вважає, що у задовленні позовних вимог за первісним позовом слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, 12.11.2011 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 260768, виданим Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 12.11.2011 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло майно, що складається із житлового будинку № 14 по вул. Центральній (колишній Гагаріна) в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 04.04.1992 року Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.04.1992 року за реєстраційним номером 36034376, право земельну ділянку (пай) площею 3,9573 га. Згідно довідок №149 від 20.09.2012 року та №526 від 17.10.2012 року, виданих Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, у відповідності із по господарськими книги, за [PERSON] числиться земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і земельна ділянка площею 0,0900 га, призначена для ведення особистого селянського господарства на території с. Полянка Пустомитівського району Львівської області. Згідно заповіту від 20.04.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], [PERSON] все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] 24.01.2012 року, тобто у шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, син [PERSON], [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, а нотаріусом було заведено спадкову справу №2/2012. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином [PERSON] вчинив всі дії, необхідні для прийняття спадщини після смерті його матері та реалізував своє право на спадкування, однак не отримав свідоцтва про право на спадщину, у зв’язку із смертю 29.03.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 267252, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, 30.03.2012 року. У зв’язку з тим, що [PERSON] встиг прийняти спадщину, спадкування майна після його смерті здійснюється в загальному порядку, а не в порядку спадкової трансмісії, встановленої ст. 1276 ЦК України, як про це стверджують позивачі за первісним позовом. 25.07.2012 року, у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, [PERSON], звернулася до Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області, із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] На підставі такої заяви державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] було заведено спадкову справу № 185/2012, згідно матеріалів якої жоден із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки № 02.14/1761 від 17.07.2012 року, виданої виконавчим комітетом Городоцької міської ради Львівської області, [PERSON] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою [INFO]. Як визнається сторонами, а тому у відповідності із положеннями ст. 61 ЦПК України не підлягає доказування, позивачі за первісним позовом не проживали та не були зареєстровані разом із [PERSON] на день його смерті. Отже єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] 23.10.2012 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON] набула в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок № 14 по вул. Центральній в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області. Таким чином, у зв’язку із отриманням [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, не підлягають задоволенню її позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок № 14 по вул. Центральній в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області. З наведеного вище випливає висновок про те, що позивачами за первісним позовом не було вчинено жодних дій для прийняття спадщини після смерті їхнього батька, а тому позовні вимоги про визнання за ними права власності в порядку спадкування є безпідставними та необґрунтованими. Щодо вимог за первісним позовом про усунення від права на спадкування, як на підставу для задоволення таких позивачі посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] були у безпорадному стані, а [PERSON] ухилялася від надання допомоги їм. Так, допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживала поруч із покійною [PERSON] [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] приїжджали до неї, допомагали по господарству. Син [PERSON] здійснював ремонт будинку, допомагав в організації поховання, а позивачів [PERSON] та [PERSON] на похороні не було. Свідки [PERSON] та [PERSON], дали показання про те, що родичі до покійної [PERSON] приїжджали рідко, однак час від часу допомагали їй по господарству, підтвердили ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] на похорон своєї баби не з’явилися. Своїми поясненнями свідок [PERSON], котрий є сином [PERSON], вказав, що [PERSON] проживав разом із його матір’ю понад тринадцять років у м. Городок де і помер. Вони усі троє були на похороні [PERSON], та допомагали в його організації. Аналогічні за змістом свідчення надали і свідки [PERSON] та [PERSON] Окрім цього, довідкою №546 виданої Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області підтверджено, що [PERSON] займалася похороном [PERSON] Довідкою №4004 від 19.10.2012 року, виданою виконавчим комітетом Городоцької міської ради Львівської області підтверджено ті обставини, що [PERSON] займалася похованням свого чоловіка [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином матеріалами справи та показаннями свідків спростовуються твердження позивачів про те, що спадкодавці були у безпорадному стані, а [PERSON] ухилялася від надання допомоги їм, з чого випливає висновок про те, що позовні вимоги про усунення особи від права на спадкування безпідставні. Як вбачається із листа Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області № 730/02-14 від 23.10.2012 року [PERSON] було відмовлено в їй у оформленні її права на спадкування земельних ділянок у зв’язку з тим, що нею не було представлено відповідних правовстановлюючих документів на землю. Згідно довідок №149 від 20.09.2012 року та №526 від 17.10.2012 року, виданих Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області за [PERSON] рахувалися земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і земельна ділянка площею 0,0900 га, призначена для ведення особистого селянського господарства в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, однак державних актів на право власності на землю за життя нею виготовлено не було. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 79 ч.1 ЗК України земельна ділянка, як об’єкт права власності це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Межі земельної ділянки фіксуються у землевпорядній документації та виносяться на місцевість (в натуру) на підставі технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки із оформленням Акту винесення меж земельної ділянки в натуру. Місце розташування земельної ділянки фіксується прив'язкою її меж і крайніх точок до мережі координат (геодезичної мережі), а права, визначені щодо земельної ділянки визначаються її цільовим призначенням. Зважаючи на те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було виготовлено державних актів на земельні ділянки, не визначено межі земельної ділянки та не визначено її межі, таким чином вона не набула права власності на землю та неможливо ідентифікувати вказані об’єкти права власності, а тому у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0, 0900 га в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на земельні ділянки (пай) розміром 2,9028 га та 1,0545 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, такі підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії витягу із технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі державних актів на право приватної власності на землю, виготовленої ДП геодезії, картографії та кадастру в Західному регіоні «Західгеодезкартографія», [PERSON] було розпочато процедуру виготовлення державних актів про право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. На підставі вказаної технічної документації було виготовлено державний акт серії ЯИ № 258112 від 18.03.2011 року на земельну ділянку площею 1,0545 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623684200:03:000:0066, на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та державний акт серії ЯИ № 258111 від 18.03.2011 року на земельну ділянку площею 2,9028 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623684200:03:000:0065, на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, однак у зв’язку із смертю [PERSON] вказаних державних актів не отримала, через, що її спадкоємці та відповідно спадкоємці її сина [PERSON] не взмозі реалізувати своє право на спадкування через нотаріальну контору. Оскільки за життя [PERSON] набула право власності на ці земель ділянки, однак не встигла в повній мірі завершити процедуру отримання правовстановлюючих документів на це майно, [PERSON] своїми діями прийняв їх у спадщину, а тому такі входять до складу спадкової маси після його смерті, через, що позовні вимоги [PERSON] у цій частині є законними та обгрунтованими. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Однак з врахуванням того, що на момент ухвалення рішення у справі не визначено вартість земельної ділянки, на яку визнано право власності, суд вважає, що у задоволенні вимог [PERSON] про стягнення на її користь судових витрат слід відмовити. Окрім того, ухвалою Пустомитіського районного суду Львівської області від 05.11.2012 року було вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок №14 по вул. Центральна в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, заборонено вчиняти будь-які дії відносно цього будинку, та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0, 0900 га в с. Полянка Пустомитівського району Львівської області, та земельної ділянки площею 3,9573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. У відповідності із положеннями ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Беручи до уваги вказане вище, суд вважає за необхідне ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2012 року про забезпечення позову скасувати.

Outcome: partial