Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог в позовній заяві посилається на те, що у березні 2011 року до неї звернувся [PERSON] з проханням дати йому в борг грошові кошти у сумі, еквівалентній 1700,00 доларів США. Для цього вона отримала у банку кредит на суму, необхідну відповідачеві та 29.03.2011 року передала йому обумовлену суму, яка склала 13\~ 532,00 грн., домовившись про повернення ним грошових коштів через три місяці, тобто до 29.06.2011 року. Дану угоду вони уклали з відповідачем в усній формі, ним була отримана розписка про отримання грошових коштів в борг. По закінченню строку отримання позики відповідач їй борг не повернув, посилаючись на відсутність грошових коштів, почав уникати зустрічей з нею. Позивач в позові зазначає, що в звязку з тим, що відповідач вчасно не повернув їй грошові кошти за договором позики, розмір процентів від суми позики складає: з урахуванням індексу інфляції (104,6%) 581,87 грн., 3% річних складає 405,96 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 13\~ 532,00 грн., інфляційні в сумі 581,87 грн., 3% річних 405,96 грн. та понесені витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, 29.03.2011 року відповідач взяв в борг у позивачки грошові кошти в розмірі 1700,00 доларів США, про що надав розписку, відповідно до якої зобовязався повернути позичені грошові кошти протягом трьох місяців. Встановлено, що у вказаний в розписці строк відповідач грошові кошти у зазначеній сумі позивачу не повернув, в звязку з чим його заборгованість складає 1700,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на березень 2011 року склало 13\~ 532,00 грн. (1 долар США х 7,96 грн.). Тому, з урахуванням меж позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 13\~ 532,00 грн. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що в звязку з несвоєчасним поверненням суми позики, з урахуванням меж позовних вимог позивачки, з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми, що складає 405,96 грн. (13532 грн./100%х3%=405,96 грн.). Сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 581,87 грн. (13\~ 532,00 грн. х 104,6% /100%) 13\~ 532,00 грн. = 581,87 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача всього підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 14 519 грн. 83 коп. (13\~ 532,00 грн. + 405,96 грн. + 581,87 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 145 грн. 19 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved