Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-19 00:00:00

У жовтні 2013 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 16.06.2011 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 17 296,76 грн. на придбання певного майна/послуг, відповідач зобов'язується здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти, та комісію з остаточним терміном повернення не пізніше 15.01.2013 року. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, тим самим порушив умови зазначеного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, тому враховуючи вищевказані обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 214,20 грн., а також просить стягнути судові витрати, понесені позивачем у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду даної справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-03420-160611. Кредит надається строком на 19 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати не пізніше ніж 15 січня 2013 року. Відповідно до вищевказаного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України - гривні, у розмірі 17 296,76 грн., що підтверджується меморіальним ордером, копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно п. 2.3 вказаного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік. У судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № 001-03420-160611 від 16.06.2011 року в частині повернення кредиту належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 22.08.2013 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 19 214,20 грн., з них - заборгованість по тілу кредиту в сумі 11 523,46 грн., заборгованості за відсотками у сумі 0,59 грн., заборгованість за комісіями - 7 690,15 грн., ці обставини підтверджуються наданим розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитного договору № 001-03420-160611 від 16.06.2011 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № 001-03420-160611 від 16.06.2011 року в повному обсязі не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за даним кредитним договором станом на 22 серпня 2013 року в розмірі 19 214,20 грн., з них - заборгованість по тілу кредиту в сумі 11 523,46 грн., заборгованості за відсотками у сумі 0,59 грн., заборгованість за комісіями - 7 690,15 грн., тим самим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 229,40 грн., які підтверджуються платіжними дорученнями про сплату відповідної суми. На підставі викладеного,

Outcome: approved