Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування гаража від 10.07.2011 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], а також просить визнати за [PERSON] право власності на гараж загальною площею 21,0 кв.м., що знаходяться у дворі житлового будинку № 33 по вул. Коцарській у м. Харкові. Позичав до судового засідання не з’явився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти проголошення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання також не з’явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи, а також не заперечує проти задоволення позовним вимог. Представник третьої особи до судового засідання не з’явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини свої неявки суду не повідомив. Суд вважає, що у даному випадку можливий заочний розгляд справи згідно з вимогами ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач та відповідач не заперечують проти цього, а у справі достатньо матеріалів для розгляду справи. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що він проживає за адресою: [INFO], є автовласником. У 2010 році, позивач, своїми силами, за свої кошти та кошти відповідача, здійснив будівництво одноповерхового індивідуального гаража у дворі свого будинку за адресою: м. Харків, вул. Коцарська, 33. Коротка характеристика гаража: внутрішня площа: 21,0 м2.(4.45x6,21 м.). Гараж капітальний, одноповерховий, побудований з селікатної цегли. Виїзні ворота металеві двухстворчаті, перекриття дерев'яні. При будівництві гаража, позивач врахував інтереси третіх осіб, у зв'язку з чим будь- яких обмежень прав, або створення незручностей (тіньова завіса й т.п.) побудована споруда не створює. З часу закінчення реконструкції до даного часу будь-які особи жодного разу не зверталися до позивача або органів влади зі скаргами щодо порушення їх прав виконаним позивачем будівництвом. Після закінчення будівництва гаражу, позивач звернувся до підприємства ТОВ "АКТУАЛЬ", якими було проведено технічну інвентаризацію побудованого гаражу та виготовлено технічний паспорт станом на 21.10.2013 р. (інвентаризаційна справа №11/10/13-ТП). У зв’язку з тим, що відповідач здійснював часткове фінансування робіт з будівництва гаражу, між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості про відчуження позивачем на користь відповідача спірного гаражу шляхом укладення договору дарування, однак з правом позивача безстроково ним користуватися. Таким чином, після закінчення будівельних робіт гаражу, 10.07.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено в письмовій формі договір дарування, за яким позивач передав у дар відповідачу гараж, що знаходиться у дворі житлового будинку під № 33 по вулиці Коцарській у місті Харкові. Згідно п. 4 зазначеного договору сторони домовилися, що 10.07.2015 року цей договір буде нотаріально посвідчений сторонами у будь-якого приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу. Також, згідно п. 6 договору дарування позивач та відповідач домовилися, що Дарувальник (позивач) після укладення цього договору матиме право користуватися гаражем в цілому безстроково. Однак відповідач, порушив умови укладеного між сторонами договору дарування, оскільки на даний час не дає можливість позивачу вільно користуватися гаражем, як то передбачено п. 5 спірного договору. Відповідач здійснив заміну замків у воротах гаражу, та обмежив позивача у користуванні сумісно побудованим гаражем. Позивач вважає, що зазначені дії відповідача є такими, що порушують норми Конституції України, Цивільного кодексу України та умов укладеного договору. Враховуючи те, що відповідач грубо порушив умови їх домовленості з відповідачем, позивач вважає спірний договір дарування гаражу недійсним. Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності до ч.2 ст.719 ЦК України Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно п.1 ч.4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Важливим аспектом договору дарування, як загалом і будь-якого іншого договору, є питання форми його укладення. За формою договір дарування може укладатись в усній, письмовій та нотаріально посвідчуватись. Особливий порядок передбачений щодо дарування нерухомих речей. Так, відповідно до ч. 2 ст. 719 Цивільного кодексу України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування посвідчується за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. На підставі зазначеного, укладений між позивачем та відповідачем договір дарування гаража 10.07.2011 року не відповідає формі, встановленій законом, що є наслідком визнання його недійсним. Крім того, як встановлено судом, на момент укладення спірного договору дарування, позивачем ще не було зареєстроване право власності на гараж, що розташований у дворі житлового будинку під № 33 по вулиці Коцарській у місті Харкові. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ. виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, вважається власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Статтею 182 ЦК України передбачається обов'язкова державна реєстрація виникнення права власності на нерухоме майно. Побудований гараж є новоствореним майном. Згідно технічного висновку виготовленому ТОВ "КОНСУЛАТ", на момент обстеження гаражу, що розташований у дворі житлового будинку під № 33 по вулиці Коцарській у місті Харкові, всі основні несучі конструкції деформацій не мають, перебувають у задовільному технічному стані та відповідають архітектурним, будівельним, санітарним та пожежним нормам; гараж придатний для подальшої експлуатації.. Таким чином, самочинно возведений позивачем гараж відповідає всім будівельним та санітарно-технічним нормам та правилам і не порушує права інших осіб. Судом не встановлено, що при будівництві самочинно збудованого нерухомого майна були порушені будь-чиї права. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved