Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій зазначив, що 14 вересня 2007 року між громадянином [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Ворошиловське відділення № 25 м. Донецька ВАТ «Ощадбанк» був укладений кредитний договір № 3598. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит для здійснення оплати за автомобіль в розмірі 30 500,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 16,5 % річних, з кінцевою датою погашення 13.09.2012 року в повному обсязі. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконував, а саме: відповідачем не забезпечувалася сплата щомісячних платежів в погашення отриманого кредиту на нарахованих процентів. 10.09.2009 року позивач звернувся до суду із позовом для захисту своїх прав. Сума заборгованості відповідача на той час складала 43 271 гривень 50 копійок, що обґрунтовувалося розрахунком заборгованості відповідача станом на 30.09.2009 року, який було надано до позовної заяви. 13 жовтня 2009 року Мар»їнським районним судом Донецької області було винесено заочне рішення. Рішення набуло законної чинності 17.11.2009 року. Однак, з моменту звернення позивача до суду 10.09.2009 року до кінцевої дати погашення кредиту в повному обсязі за кредитним договором - 13.09.2012 року, пройшов певний час, на період якого продовжував діяти кредитний договір та продовжувалось нарахування відсотків по обов'язкам позичальника. Весь цей період часу відповідач продовжував порушувати прийняті на себе зобов'язання, а саме: відповідачем не забезпечувалась сплата щомісячних платежів в погашення отриманого кредиту та нарахованих кредитів. У зв'язку з вищенаведеним, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 3598 від 14.09.2007 року за період з 01.10.2009 року по 12.09.2012 року включно складає 9 028 гривень 26 копійок. Донараховані відповідачу відсотки по кредиту не були та не могли бути заявлені позивачем в його позовній заяві від 10.09.2009 року та, відповідно, не були враховані Мар»їнським районним судом Донецької області при винесенні рішення 13.10.2009 року. На теперішній час має місце невирішеним питання щодо накопиченої заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 9 028,26 гривень, на погашення якої має можливість зобов'язати відповідача тільки суд. У судове засідання представник позивача явився, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає розглянути справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст..ст. 525,527 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу статті 625,629 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму борг. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610 ЦК України,

Outcome: approved