Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-16 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1 326 488,62 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNL0GA0000006944 від 16.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 76 735,66 дол. США зі сплатою за користування ними відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON] договору поруки № DNL0GA0000006944 від 16.04.2008 та ПАТ Акцент - Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим він є солідарним відповідачем за предявленим до стягнення боргом. У судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № DNL0GA0000006944 від 16.04.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 76 735,66 дол. США зі сплатою відсотків за користування ним. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 31.07.2013 року склала 167 207,38 дол. США, що еквівалентно 1 336 488,62 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 62 246,78 дол. США; заборгованість по процентам за корисутвання кредитом 41 433,26 дол. США; заборгованість по комісії за користуваняям кредитом 1 142,35 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором 54 392,95 дол. США; штраф (фіксована частина) 31,28 дол. США; штраф (процентна складова) 7 960,77 дол. США. Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами [PERSON] договору поруки № DNL0GA0000006944 від 16.04.2008 та ПАТ Акцент - Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу. Також в матеріалах справи є рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2013 року, яким визнано договір поруки від 16.04.2008 року укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] припиненим. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed