overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

13 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві позивач зазначила, що [PERSON] з 19 квітня 2009 року відбуває покарання у Софіївській колонії №45 за ч.2 ст.121 КК України. [PERSON] має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який з 01.03.2010 року знаходиться у Комунальному закладі «Люботинський навчально-виховний комплекс» Харківської обласної ради, на повному державному забезпеченні. Перебуваючи у колонії, відповідач працює та отримує заробітну плату. Тому позивач просить суд стягнути на користь Люботинського НВК з відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача надав суду заяву, згідно якої позов підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач, що повідомлений належним чином, в судове засідання не повідомив суд про те, чи згоден він з позовними вимогами даного позову, а тому суд вирішує справу за відсутності його пояснень, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, що є у справі та вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вироку Валківського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року, [PERSON], [INFO], визнано винним за ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі (а.с. 7-9) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить фотокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 24 (а.с. 5). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Необхідно стягнути з відповідача відповідно до Закону України « Про судовий збір» на користь держави витрати по справі, а саме: судовий збір - в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05.06.2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично подружні стосунки між сторонами припинені, подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає неможливим. Спір про сумісно нажите майно відсутній. На підставі викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.06.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №12, 05.06.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8) Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе через різні погляди на сімейні цінності. Подальше перебування сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Представник позивача в позовній заяві та в судовому засіданні просить стягнути в користь позивача з відповідачки 13982,13 гривні заборгованості за кредитним договором № 304 від 06.12.2010 року та судовий збір у розмірі 229,40 гривень, покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного договору відповідачка [PERSON], отримала кредит у розмірі 6100,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 66 % річних з кінцевим терміном повернення до 06.12.2011 року. Однак, відповідачка [PERSON], зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, чим порушила умови договору і станом на 16.10.2013 року заборгувала 13982,13 гривні. Даний борг складається із: • заборгованості по кредиту - 5649,14 грн.; • заборгованості по процентах за користування кредитом - 8332,99 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що відповідачка [PERSON] не з'явилась в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так як, представник позивача не заперечує проти цього. Заслухавши пояснення представника позивача Гуртика І.Б., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так, як він стверджується позовними вимогами позивача, кредитним договором № 304 від 06.12.2010 року, укладеним між кредитною спілкою "Копілочка" та відповідачкою [PERSON] Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитна спілка"Копілочка" виконала свої зобов'язання згідно з договором та видала відповідачці [PERSON], кредит в сумі 6100,00 гривень. Договором передбачено сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 66 % річних. Відповідачка порушила умови договору, згідно розрахунку заборгованості її борг станом на 16.10.2013 року становить 13982,13 гривні, та складається із: • заборгованості по кредиту - 5649,14 грн.; • заборгованості по процентах за користування кредитом - 8332,99 грн. Суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача КС "Копілочка", які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості із відповідачки в сумі 13982,13 гривні. Суд також вважає, що з відповідачки слід стягнути 229,40 гривень судового збору, а всього стягнути з [PERSON] в користь кредитної спілки "Копілочка" 14211,53 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що є спадкоємцем після смерті свого батька на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок по [ADDRESS]. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину виявилось, що у свідоцтві про право особистої власності на даний житловий будинок по батькові спадкодавця помилково записано як [PERSON], замість правильного [PERSON]. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просила їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до суду завірені у встановленому законом порядку заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження, виданого 08.12.1983 року Завадківською сільською радою Сколівського району Львівської області на ім`я [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком є [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Задільською сільською радою Сколівського району Львівської області 28.05.2013 року [PERSON] помер [INFO] у с. Задільське Сколівського району Львівської області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті проживав у житловому будинку по [ADDRESS], що належав йому на підставі свідоцтва на право власності, заповіт не складав та після його смерті спадкоємцями першої черги є заявниця - [PERSON] і заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями довідок № 712 від 15.11.2013 року, № 717 від 20.11.2013 року, наданими Задільською сільською радою Сколівського району Львівської області. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони проживали по сусідству з батьком заявниці, а тому їм достовірно відомо, що вона є дочкою [PERSON], котрий по батькові є [PERSON]. Окрім цього зазначили, що [PERSON] до дня смерті проживав у житловому будинку по [ADDRESS]Таким чином, судовому засіданні встановлено, що по батькові батька заявниці є [PERSON], про що свідчать вищевказані документи, пояснення у судовому засіданні свідків, відтак суд дійшов висновку про те, що технічний паспорт та свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS], видане виконавчим комітетом Сколівської районної ради народних депутатів Львівської області 30.11.1989 року, на ім`я [PERSON] належать [PERSON]. Встановлення факту приналежності вказаного правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки є підставою для здійснення права на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.05.2009 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, з приводу чого між ними виникають непорозуміння та конфлікти, що негативно впливає на її моральний стан та душевний спокій. Вона втратила до відповідача почуття поваги та любові. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, вказала, що за термін наданий судом на примирення, примирення між ними не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, у зв`язку з чим ухвалою суду від 12.11.2013 року сторонам було надано термін на примирення - один місяць. Ухвалою суду від 09.12.2013 року провадження у справі було відновлено та справу призначено до судового розгляду, однак, відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 23.05.2009 року, від якого мають одну неповнолітню дитину, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження . Сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, на даний час позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі, за термін, наданий судом на примирення, примирення між сторонами не відбулося. Відносини, які склалися між сторонами негативно впливають на моральний та фізичний стан позивачки, котра наполягала на розірванні шлюбу, тому що не бажає в подальшому перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2008 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, з приводу чого між ними виникали конфлікти, що призвело до того, що вони з відповідачем почали проживати окремо. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку та повернутися у сім`ю, відповідач не реагує. Вона втратила до відповідача почуття поваги та любові. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила термін на примирення не надавати та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити, термін на примирення не надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 25.10.2008 року, від якого мають неповнолітню дитину, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та про встановлення опіки, з якого вбачається, що [INFO] року народився [PERSON]. Його батьками являються [PERSON] та [PERSON]. З момент народження і по теперішній час мати дитини його вихованням не займається, не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його матеріально, у зв'язку з чим позивачі звернулись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі, підтримали позовні вимоги, вказали, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], вихованням якого вона не займається, не піклується про нього. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Прокурор в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої, Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, в судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

У листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, мотивує свої вимоги тим, що 03 червня 2005 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області було зареєстровано її шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає, та не приймає участі у вихованні дитини. Позивач зазначає, що відповідач аліменти нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Місце роботи відповідача позивачу не відоме. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлялася судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 03 червня 2005 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). [PERSON] знаходиться на утриманні матері - [PERSON] Враховуючи те, що утримання дитини є спільним обов'язком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114, 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів, посилаючись на те, що її колишній чоловік згідно виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області № 2-1363/2006 від 22 серпня 2006 року повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивач зазначає, що відповідач починаючи з 2011 року ухиляється від сплати аліментів, безпідставно, за власним бажанням звільнився з роботи. Також позивач зазначає, що на даний час відповідач офіційно не працює, уникає будь-якого спілкування та допускає моральне насильство до своїх неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що відповідно до довідки-розрахунку ВДВС Фастівського МРУЮ заборгованість відповідача по сплаті аліментів з 01.12.2011 року по 01.07.2013 року становить 10932,50 грн., і відповідно до цієї суми розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 13446,36 грн. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували. Позивач пояснив суду, що не має постійного місяця роботи, приватним підприємцем не зареєстрований, намагається по мірі своїх можливостей сплачувати аліменти, надав квитанції про сплату аліментів за період з 01.04.2013 року по 01.12.2013 року на загальну суму 6690 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1982 року по 2006 рік і від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Виконавчим листом Фастівського міськрайонного суду № 2-1363/2006 від 22 серпня 2006 року встановлено стягнути з [PERSON] на Користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 31.07.2006 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки-розрахунку ВДВС Фастівського МРУЮ від 31.07.2013 року станом на 01.07.2013 року заборгованість по аліментах становить - 10932,50 гривень. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. [PERSON] просить в позовній заяві стягнути загальну суму неустойки пені за прострочення сплати аліментів з боку відповідача в період 01 липня 2013 року до звернення до суду 01 листопада 2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) в межах заявлених позовних вимог за вказаний період, проте задовольняє позов частково, оскільки вказана заборгованість складає 1230 грн. Відповідно до ст.196 СК України,

Outcome: partial