Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує наступним. Відповідно до умов кредитного договору № ВПЧ96255 від 24.11.2010 р. АБ «Український Бізнес Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 3794,08 грн. (три тисячі сімсот дев'яносто чотири грн. 08 коп.) терміном з 24.11.2010 року по 24.11.2012 року зі сплатою 33% річних за користування кредитом. У забезпечення виданого відповідачеві кредиту, був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за № 013307кр від 24.11.2010 р. Однак, після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав йому кредит і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість: сума непогашеного боргу по кредиту і відсотках за використання кредиту - 2322,38 грн. Позивач, на підставі договору добровільного страхування, 27.12.2012 року погасив заборгованість відповідача перед банком у повному обсязі. Загальна сума заборгованості відповідача перед ПрАТ «УСК» станом на 27.09.2013 року, включаючи 3% річних за користування коштами позивача, складає 2372,54 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 2372,54 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не запе речує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від сутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра ви . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Се вастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд спра ви за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвален ня заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра ви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у національній валюті України - гривні. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобов'язанням встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, о позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Між АБ «Український Бізнес Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № ВПЧ96255 від 24.11.2010 р., відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 3794,08 грн. (три тисячі сімсот дев'яносто чотири грн. 08 коп.) терміном з 24.11.2010 року по 24.11.2012 року зі сплатою 33% річних за користування кредитом./а.с.4/ У забезпечення виданого відповідачеві кредиту, був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за № 013307кр від 24.11.2010 р./а.с.5/ Однак, після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав йому кредит і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість: сума непогашеного боргу по кредиту і відсотках за використання кредиту - 2322,38 грн., що підтверджується розрахунком позовних вимог./а.с.3/ Позивач, на підставі договору добровільного страхування, 27.12.2012 року погасив заборгованість відповідача перед банком у повному обсязі, що підтверджується довідкою ПАО «Український бізнес банк»/а.с.6/. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки витрати позивача по сплаті судового збору були належним чином підтверджені наданим платіжним дорученням (а.с. 7), згідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, а саме судовий збір у сумі 229,40 грн. На підставі викладеного ст.ст. 524, 526, 530, 553, 993,

Outcome: approved