Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], що належав померлому [PERSON], який помер [INFO] року. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], [INFO], який постійно мешкав в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне останньому майно, яка складається з майнових прав на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], яку вона прийняла, так як проживала та була зареєстрована на день смерті разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину згідно ст. 1261 ЦК України та прийняли спадщину, крім неї, немає. 21 листопада 2013 року вона звернулася до приватного нотаріуса Лугинського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились. Від них надійшли письмові заяви у відповідності до яких вони просять зазначену справу розглядати без їх участі; проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Зазначене стверджується доказами, які є в матеріалах справи і фактично не оспорювались сторонами: - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; - копією паспорту [PERSON]; Довідкою № 6444 від 28.10.2013 року, виданою Лугинською селищною радою та копією технічного паспорту стверджується, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належав покійному [PERSON] Копією акту прийняття індивідуального домоволодіння від 2 грудня 1983 року стверджується, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] був прийнятий відповідною комісією в експлуатацію. Із копії рішення виконкому Лугинської райради від 13.07.1978 року вбачається, що [PERSON] була відведена земельна ділянка по [ADDRESS] під індивідуальну забудову. Із довідки від 22.10.2013 року №44/1145, виданої Коростенським МБТІ вбачається, що даний житловий будинок та право власності на нього не зареєстровано. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою від 28.10.2013 року № 64430, виданою Лугинською селищною радою. Отже, позивач є спадкоємцем за законом, однак приватний нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] року її чоловіка [PERSON], оскільки нею не був поданий правовстановлюючий документ та документ, що підтверджує реєстрацію права власності померлого на вищезазначене спадкове майно. Статтею 346 ЦК України встановлено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст. 25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 238 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Виходячи з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР N 45/5 від 31.10.75 р. та п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих від 19 січня 1976 року N 1/5, підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління і було обов"язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом та має право на спадкування і відповідно до ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки від 28.10.2013 року №6443, виданою Лугинською селищною радою, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав в нотаріуса, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved