Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

22.10.2013 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідачів, в якому просив суд стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 014/1842/73/108643 від 24 квітня 2007 року у сумі 23 205,61 дол. США (185 482,44 грн.), та витрати по сплаті судового збору. Свій позов мотивує тим, що 24 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1842/73/108643 про надання кредиту в сумі 13 600, 00 дол. США строком до 24 квітня 2013 року із сплатою 13,5 % річних. Відповідно до умов цього договору відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згдіно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Однак відповідачем [PERSON] не виконуються вищезазначені умови, в зв'язку з чим станом на 27.09.2013 року заборгованість по кредиту становить 3 339,94 дол. США, заборгованість по сплаті відсотків становить 1 159,40 дол. США, пеня 18 646,27 дол. США. В якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору перед позивачем, між ним та відповідачем [PERSON] 24.04.2007 року був укладений договір поруки № 1, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, а також відшкодовувати позивачу збитки, які можуть бути нанесені в результаті невиконання або неналежного виконання покладених на них обов'язків. Оскільки відповідачі не виконують умови кредитного договору та договору поруки, незважаючи на попереджувальні листи, які направлялись позивачем на їх адреси, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з обох відповідачів в солідарному порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 18.12.2013 р. представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. 18.12.2013 р. відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав частково, просив суд скасувати нараховану пеню, врахувавши при цьому його сімейний та майновий стан. 17.12.2013 р. відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов визнав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. З копії кредитного договору № 014/1842/73/108643 (а.с. 3-4) вбачається, що 24.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 18-20), та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 13 600,00 доларів США на 72 місяці з 24.04.2007 по 24.04.2013 (включно). Процентна ставка за користування кредитом складає 13, 500 відсотки річних. Відповідач зобов'язався щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та остаточно погасити кредит до 24.04.2013 р. (включно), а також щомісячно у вказаний строк сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 24.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 1 (а.с. 7), відповідно до умов якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по Борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/1842/73/108643 від 24.04.2007 року. З розрахунку заборгованості (а.с. 9) вбачається, що відповідачі належним чином не виконували умови укладеного кредитного договору та договору поруки, внаслідок чого станом на 27.09.2013 року виникла заборгованість в сумі 185 482,44 грн., що є гривневим еквівалентом 23 205,61 доларів США. Заборгованість складається із : 1) заборгованості за кредитом в сумі 21 175,72 грн.; 2) заборгованість за відсотками в сумі 9 267,08 грн.; 3) розрахованої пені в сумі 149 039,64 грн.. Нарахування штрафних санкцій передбачено п. 10.1 кредитного договору, згідно якого у випадку порушення позичальником графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 24.04.2013 року строк, на який укладався кредитний договір, закінчився. В судовому засіданні встановлено, що позивачем направлялись на адресу відповідачів вимоги про виконання грошових зобов'язань за договором поруки та за кредитним договором (а.с. 22, 23), які були залишені останніми без задоволення. Статтями 525 -526 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження невиконання відповідачами умов кредитного договору та договору поруки та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON], який не оспорив ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, та часткове визнання позову відповідачем [PERSON], суд задовольняє заявлений позов частково, а саме стягує з відповідачів в повному обсязі заборгованість за кредитом та відсотками. В частині вимог щодо стягнення заборгованості по нарахованій пені, суд вважає за справедливе та доцільне зменшити її розмір в гривневому еквіваленті до 1 000 грн. 00 коп., зважаючи на ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В даному випадку розмір нарахованої пені в 4 рази перевищує розмір заборгованості по відсоткам та кредиту. Також суд враховує прохання відповідача [PERSON] зменшити розмір штрафних санкцій, враховуючи його майновий та сімейний стани. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в дольовому порядку на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 374,67 грн. пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial