Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

[PERSON] 15.08.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем з 19.05.1990 року по 30.05.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народились діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], 04.10.2000 р.н, в свідоцтві про народження яких батьком вказано відповідача. Оскільки відповідач створив нестерпні умови для проживання, позивачка із дітьми змушена була покинути власний будинок в с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області, в якому залишився проживати [PERSON] та переїхала в серпні 2012 року до своєї рідної сестри в м.Жмеринку. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Донька [PERSON] навчається в ЗОШ №6, син [PERSON] в Жмеринському ВПУ. Позивачка працює та отримує заробітну плату за ці кошти утримує дітей. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, отримує доплату до пенсії на дітей в розмірі 300 грн, але ці кошти витрачає на себе. Вважає, що має право на отримання аліментів у розмірі 1/3 заробітку [PERSON] щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, просила стягувати аліменти з часу звернення до суду, тобто з 15.08.2013 року. [PERSON] 09.09.2013 року звернувся до [PERSON] із зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів, яку мотивував тим, що з [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 19.05.1990 року по 30.05.2013 року. Від шлюбу у них народились діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], 0410.2000 р.н. з часу розірвання шлюбу, [PERSON] постійно звертається до нього із позовами, заявляючи, що він не утримує дітей, що його ображає. Просив стягнути з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/3 частки від її заробітку окремо на кожну дитину. Ухвалою від 11.09.2013 року вимоги за зустрічним позовом об»єднано в одне провадження із первісним позовом. Позивачка-відповідачка [PERSON] свій позов підтримала, позов [PERSON] не визнала, про що надала письмові заперечення, які підтримала. Суду пояснила, що дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.05.2013 року у них народились син [PERSON] та дочка [PERSON], які на даний час є неповнолітніми, батьком яких є відповідач. Вона із дітьми майже рік проживає окремо від [PERSON] у сестри в м.Жмеринка во [ADDRESS]. Діти навчаються в м.Жмеринка. Про це нею надані відповідні довідки з місця проживання та з місця навчання дітей. Визнала, що в довідці квартально комітету від 13.08.2013 року вказано про повне утримання нею дітей із її власних слів, оскільки вона вважає, що це відповідає дійсності. Діти здорові, перебувають у скрутному матеріальному становищі, оскільки її доходів не вистачає на утримання дітей, У [PERSON] інших неповнолітніх дітей немає, непрацездатних осіб на утриманні немає. Будинок, у якому залишився проживати [PERSON] оформлений на неї, іншого житла у неї немає. [PERSON] повністю користується земельною ділянкою, допомоги на дітей не надає. Дійсно він під час розгляду справи у 2012 році передав їй двічі по 300 грн., що встановлено у рішенні Жмеринського міськрайонного суду. Заперечила надання [PERSON] будь-якої допомоги на утримання дітей з того часу. Вважає, що надала всі необхідні докази, що дають їй право на отримання від [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Щодо зустрічного позову, то вважає, що він не доведений жодними доказами щодо проживання дітей із [PERSON] та утримання ним дітей, заочне рішення від 04.12.2012 року не є доказом по даній справі, оскільки позов подано з нових підстав, а тому не може братись судом до уваги. Не визнала факти купівлі [PERSON] дітям комп»ютерів та мобільних телефонів, надання ним будь-якої допомоги. [PERSON] 09.09.2013 року звернувся до [PERSON] із зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів, яку мотивував тим, що з [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 19.05.1990 року по 30.05.2013 року. Від шлюбу у них народились діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], 0410.2000 р.н. з часу розірвання шлюбу, [PERSON] постійно звертається до нього із позовами, заявляючи, що він не утримує дітей, що його ображає. Просив стягнути з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/3 частки від її заробітку окремо на кожну дитину. Відповідач-позивач [PERSON] позов [PERSON] не визнав, свій позов просив розглядати. Додатково та на запитання суду пояснив, що дійсно перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], під час якого у них народилось двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми. Вважає, що він здійснює утримання дітей, оскільки позивачка не може за свою заробітну плату належним чином їх утримувати. Вважає, що доказами такого утримання є те, що діти зареєстровані за адресою його проживання; поки позивачка була в м.Києві на роботі, діти приїздили до нього, ночували, їли, також він з січня по середину березня 2013 року працював в м.Києві та зароблені гроші після приїзду потратив повністю на дітей та позивачку, бажаючи примиритись. Купив дітям комп»ютери, мобільні телефони, загалом передав грошима та в натуральному вигляді кошти в сумі 7200грн. [PERSON] настроїла проти нього дітей і тепер вони дійсно перестали до нього приїздити та брати в нього гроші. Останній місяць він допомоги не надавав, діти не приїздять до нього приблизно 1 місяць та 10 днів. Вважає, що в разі задоволення позову [PERSON], його дохід буде нижчим від прожиткового мінімуму, гарантованого державою, так само як і в разі задоволення його позову, дохід [PERSON] буде нижчим прожиткового мінімуму, гарантованого державою, а тому з врахуванням наявності рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2012 року, що набуло законної сили, яким обом сторонам відмовлено в задоволенні позовів про стягнення аліментів на утримання дітей, в задоволенні і даного позову слід відмовити. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців у нього немає, діти здорові, він хворіє на хворобу серця, але через відсутність коштів лікування не здійснює, також у нього хвороба очей, він отримує пенсію та доплату до пенсії на двох дітей. Працювати зараз він не може, оскільки не може покинути будинок в селі, який потребує постійного догляду. Давав кошти на поїздку дітей на море і в санаторій. В судових дебатах поклався на розсуд суду при винесенні рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, а в задоволенні позову [PERSON] І,С. слід відмовити. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.05.1990 року, який розірваний рішенням апеляційного суду Вінницької області (а.с.7). Даним рішення встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Від спільного проживання у сторін народились діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження батьком дітей є відповідач [PERSON] (а.с.4-5). Відповідно до довідки №173 від 13.08.2013 року (а.с.9) [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані але не проживають в [INFO]. [PERSON] навчається у [PERSON] ступенів №6 в м.Жмеринка (а.с.10). [PERSON] навчається у Жмеринському ВПУ з 01.09.2012 року по 20.06.2015 року (а.с. 12) Неповнолітні [PERSON], [PERSON], позивачка-відповідачка [PERSON] проживають без реєстрації в [ADDRESS] та (а.с.11). Дану довідку суд бере до уваги в частині спільного проживання двох неповнолітніх дітей із [PERSON], оскільки відомості про знаходження дітей на її утриманні внесені головою квартального комітету із її слів. [PERSON] працює продавцем у ТОВ «Вірій», де отримує заробітну плату у середньому розмірі 1155 грн. в місяць (а.с.23) Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2013 року, що набуло законної сили в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей відмовлено (а.с.24) [PERSON] хворіє на хворобу очей (а.с. 27) та хворобу серця (а.с.32-33). [PERSON] є отримує пенсію, розмір якої станом на 01.01.2013 року складає 894 грн.(а.с.31) Станом на 01.03.2013 року сім»я [PERSON] по території Сербинівської сільської ради Жмеринського райну Вінницької оласті характеризується позитивно (а.с.34). Станом на 26.10.2012 року Неповнолітні [PERSON], [PERSON] перебували на утриманні батьків (а.с.35) Відповідач-позивач заперечує щодо сплати аліментів на утримання дітей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тобто, оскільки судом встановлено, що сторони з серпня 2012 року разом не проживають, неповнолітні діти проживають більше шести місяців із позивачкою-відповідачкою [PERSON] у м.Жмеринці, де навчаються, то саме у неї виникло право звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на їх утримання. Відповідачем-позивачем [PERSON] не доведено суду належними та допустимими доказами, що таке право у нього існує. При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, стан здоров»я відповідача, те, що він має стабільний та регулярних дохід у вигляді пенсії та доплати на утримання дітей, не має інших дітей та непрацездатних утриманців, скрутне матеріальне становище дітей, те, що діти здорові, навчаються, мають відповідні потреби, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки-відповідачки в інтересах дітей в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Суд не приймає до уваги посилання відповідача-позивача на наявність заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2013 року, що набуло законної сили, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей відмовлено, оскільки оцінюючи дане рішення суд виходить із того, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сімейним законодавством України відноситься до періодичних платежів та обумовлене обов»язком батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Право на таке утримання існує протягом всього часу протягом якого діти є неповнолітніми та не може бути порушено. Суд вважає, що позов, із яким позивачка-відповідачка [PERSON] звернулась до суду 15.08.2013 року поданий до суду з інших підстав, ніж позов, з приводу якого Жмеринським міськрайонним судом 04.12.2012 року винесено рішення, оскільки вона вказує у даній позовні заяві на інші обставини, з якими пов»язує свою матеріально-правову вимогу, а саме інший період стягнення аліментів, наявність рішення про розірвання шлюбу, тривале не проживання із [PERSON], ненадання допомоги ним на утримання дітей у цей період, а тому вважає, що обставини, встановлені вказаним рішення не мають суттєвого значення для розгляду даної справи, де підлягають встановленню нові обставини, на які посилаються сторони. Обставини, на які посилається [PERSON], як на підстави наявності у неї права на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів, на розмір аліментів які вона просить стягнути, повністю доведені нею в судовому засіданні. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача-позивача [PERSON]С від обовязків утримувати дітей, судом не встановлено. Таким чином, з відповідача-позивача [PERSON] слід стягнути кошти (аліменти) на користь позивачки на утримання дітей, в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, так як такий розмір аліментів на утримання двох дітей суд вважає законним, обґрунтованим та справедливим, виходячи із встановлених обставин даної справи. Судові витрати у виді судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved