Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить суд встановити факт того, що [PERSON], під час складання заповіту 30 квітня 2004 року було розяснено зміст статті 1241 Цивільного кодексу України та визнати факт заповідання [PERSON] земельної ділянки, площею 5,61 гектарів, яка розташована на території Привільської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XC №020934, виданого 17 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Привільської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Привільської сільської Ради народних депутатів від 12 листопада 2001 року №167 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №141. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що заяву підтримує і просить задовольнити її у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, визнає вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ №350279. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки, площею 5,61 гектарів, яка розташована на території Привільської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-XC №020934, виданого 17 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Привільської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Привільської сільської Ради народних депутатів від 12 листопада 2001 року №167 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №141. 30 квітня 2004 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого зробила наступне розпорядження: «земельну ділянку /пай/ загальною площею 5,61 га, який належить мені згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на моє ім`я, все те, що повязано з даним державним актом та його грошовою цінністю, майновий сертифікат, виданий на моє ім`я до дня моєї смерті заповідаю [PERSON]./Державний акт ІУ-ХС № 020934/. на право приватної власності на землю/.» Заповіт посвідчено секретарем виконкому Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №92. Спадкодавиця заповіт не змінювала та не відміняла, про що свідчить відмітка секретаря Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області [PERSON] від 23.04.2013. [PERSON], в передбаченому законодавством порядку, від спадщини не відмовлявся. [PERSON] при зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову у звязку з виправленнями, які містилися в заповіті. У заповіті містяться наступне виправлення: у рядку «зміст статті 535 Цивільного кодексу України мені розяснено», над числом 535 зроблено напис 1241. Станом на 30 квітня 2004 року Цивільний Кодекс УРСР вже втратив чинність. Отже, [PERSON] було розяснено положення статті 1241 Цивільного кодексу України (введений в дію від 01.01.2004 року) про право на обовязкову частку у спадщині. Суд вважає, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник, маючи право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] може позбавитися вказаних прав. Тому суд вважає за необхідне заяву заявника [PERSON] задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved