Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

24.10.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви до суду і до моменту закінчення навчання, тобто 30 червня 2014 року, посилаючись на те, що вона, як мати надає матеріальну допомогу сину, але одна утримувати та навчати сина не має можливості, а відповідач такої допомоги не надає, ухиляється від утримання дитини. Тому згідно ст.199 СК України з нього слід стягнути аліменти на утримання дочки на період її навчання. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з’явились. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, в чому полягають витрати пов»язані з навчанням. Крім того, у зв»язку з відсутністю роботи, він тривалий час ніде не працює, утримує нову сім»ю на випадкові заробітки, має на утриманні дитину від іншого шлюбу – [PERSON], [INFO], про що надав копію свідоцтва про його народження (а.с.20-21). Суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що: Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу І-ФМ №013876 від 28.04.2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Міжгірського районного управління Закарпатської області шлюб між [PERSON] і [PERSON] – розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28.04.2000 року зроблено запис №30 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії 1-СР №002644 від 17.10.2009 року, [PERSON], 28.11.1992 року змінив ім»я на [PERSON], про що в книзі реєстрації зміни імені 17.10.2009 року зроблено відповідний актовий запис №14 (а.с.9). Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження І-ФМ №277852, виданим 12 жовтня 2013 року року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області (а.с.8). [PERSON] навчається на ІV курсі інституту Інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури (65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона,4) держбюджетної (контрактної) денної форми навчання. Термін навчання на 4 курсі: з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року, що підтверджується довідкою №13/089 від 12.09.2013 року інституту Інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури (а.с.10). [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Звенигородському РЦЗ з 19.03.2013 року, що підтверджується довідкою, №01-17/2364, виданою Державним центром зайнятості Звенигородського РЦЗ 27.12.2013 року. Згідно довідки виконавчого комітету Озірнянської сільської ради №1088 від 13.12.2013 року [PERSON], [INFO] дійсно знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Відповідач в своєму письмовому запереченні (а.с.20) вказав, що він матеріально не спроможний задовольнити вимоги позивача, оскільки тривалий час не працює, утримує сім»ю на випадкові заробітки, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що надав суду свідоцтво про його народження (а.с.21), інших відомостей щодо нього суду не надано. Дослідивши письмові докази надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає син, який продовжує навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на ІV курсі інституту Інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури, форма навчання денна, держбюджетна з 01.09.2013 року, джерел доходів не має. При визначені суми матеріальної допомоги судом враховується не тільки держбюджетна денна форма навчання, а й потреба повнолітньої дитини в придбанні підручників, спеціалізованої літератури, зошитів, проїзд до навчального закладу, вартість харчування та інших потреб. При таких обставинах суд вважає можливим задоволення позовних вимог частково, враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність у нього ще однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яку відповідач також за законом зобов'язаний утримувати, тому суд вважає, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням дитиною [PERSON] навчання в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісяця, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму, на період його навчання в інституті Інженерно-екологічних систем Одеської державної академії будівництва та архітектури, починаючи з 24.10.2013 року по 30.06.2014 року, при умові продовження ним навчання до вказаної дати. При цьому суд при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховує також можливість отримання [PERSON] матеріальної допомоги від матері, яка є працездатною, та виходить з засад справедливості, добросовісності та розумності. Що стосується доводів відповідача в тій частині, що у відповідача відсутня робота і він тривалий час ніде не працює, то вони судом до уваги не приймаються, оскільки це не є підставою для відмови в утриманні рідного сина. Рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок, від сплати якого позивачка звільнена. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 150 (сто п»ятдесят) гривень сплачених нею витрат за надання правової допомоги. На підставі ст.199 – 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial