Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

Позивач, ПАТ ВТБ Банк в особі Відділення Полтавська регіональна дирекція ПАТ ВТБ Банк, звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ ВТБ Банк в особі Відділення Полтавська регіональна дирекція ПАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 28\~ 947 грн. 51 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 червня 2012 року між публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100274049В. Відповідно до вказаного договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти в розмірі 25\~ 000 грн. строком до 12 червня 2015 року, з нарахуванням відсотків за користування кредитом в розмірі 32% річних із щомісячним поверненням кредиту та відсотків відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Відповідач, в свою чергу, зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредит у повному обсязі до вказаного строку або достроково у випадках, передбачених договором, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, встановлені кредитним договором. Як зазначає позивач, в порушення прийнятих на себе зобовязань, відповідачем з 19 липня 2012 року несвоєчасно здійснюється повернення кредитних коштів та сплата відсотків, внаслідок чого його заборгованість перед банком станом на 24 жовтня 2012 року становить 28\~ 947 грн. 51 коп. Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання питання щодо повернення кредиту відповідачу 31 серпня 2012 року було направлено лист-вимогу про виконання позичальником умов кредитного договору, але до цього часу зобовязання залишаються невиконаними. Представник позивача, публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розгляд справи провести без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, однак в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 12 червня 2012 року між публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та [PERSON], було укладено кредитний договір №R53100274049В, за умовами якого банк зобовязався надати відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 25\~ 000 грн. терміном до 12 червня 2015 року з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 32% річних; пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Відповідач, в свою чергу, зобовязався повернути кредитні кошти до вказаного терміну або достроково у випадках, передбачених договором, погашення кредиту та відсотків здійснювати щомісяця до 18 числа згідно графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг. Згідно матеріалів справи, [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань за договором кредиту, внаслідок чого публічним акціонерним товариством ВТБ Банк 31 серпня 2012 року на адресу відповідача було направлено лист-вимога №423/1002-2 з повідомленням про розмір заборгованості та вимогою виконати зобовязання шляхом сплати боргу протягом десяти днів з дати отримання цього повідомлення та застереженням, що у випадку непогашення заборгованості банк вимушений буде звернутись до суду для врегулювання спору. Вказани лист [PERSON] отримав 7 вересня 2012 року, що підтверджується його підписом у повідомленні про вручення поштового відправлення. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № R53100274049В від 12 червня 2012 року, внаслідок порушення зобовязань за вказаним договором, заборгованість [PERSON] перед позивачем виникла станом на 24 жовтня 2012 року складає 28\~ 947 грн. 51 коп., яка складається із боргу за кредитом з урахуванням 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту в розмірі 25\~ 006 грн. 27 коп., в тому числі прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 1 641 грн. 15 коп., поточна заборгованості за кредитом в розмірі 23\~ 358 грн. 85 коп., три відсотки річних в розмірі 6 грн. 27 коп., та із боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих у звязку із порушенням зобовязань щодо сплати процентів в розмірі 2\~ 808 грн. 38 коп., в тому числі прострочена заборгованість за процентами в розмірі 2\~ 796 грн. 04 коп., три проценти річних в розмірі 12 грн. 34 коп.; пеня, нарахована у звязку із несвоєчасною сплатою процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу складає 750 грн.; пеня, нарахована у звязку із несвоєчасною сплатою кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу складає 382 грн. 16 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Вимогами частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобовязання, що випливає з кредитного договору, у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства ВТБ Банк витрати із судового збору в розмірі 289 грн. 48 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду. В частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених у звязку зі сплатою судового збору в розмірі 107 грн. 30 коп. за подання заяви про забезпечення позову суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою суду від 19 грудня 2012 року в задоволенні заяви ПАТ ВТБ Банк про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено.

Outcome: partial