Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-04 00:00:00

Бердянський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави звернувся з позовом до Бердянської міської ради, [PERSON], управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення Бердянської міської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов'язання здійснити дії, вказуючи, що п. п. 5, 5.7 рішення Бердянської міської ради №32 від 24.12.2009 року сімдесят сьомої сесії V скликання «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0756 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. На підставі цього рішення 01.06.2010 року за [PERSON] проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500620 державного акту на право власності серії ЯК №822085 на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 2130400000:08:007:0330. Проект відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва [PERSON] погоджено та затверджено з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства. Спірна земельна ділянка у відповідності до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення. У порушення вимог ст. 9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації», проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджено без проведення державної експертизи землевпорядної документації Відповідно до схеми місцезнаходження та кадастрового плану проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, спірна земельна ділянка розташована в межах міста Бердянська, на території Бердянської коси в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, що порушує ст.ст. 88, 90 Водного кодексу України, ст. 60 ЗК України та унеможливлює відведення такої земельної ділянки та передачу її в приватну власність. Рішенням Бердянської міської ради № 32 від 24.12.2009 року порушено вимоги містобудівного законодавства, оскільки згідно генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25.06.2009 року, земельна ділянка по [ADDRESS], що передана [PERSON], розміщується на території оздоровчих установ і установ відпочинку, а також земельного, оскільки має цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва. Прокурор зазначає, що Бердянська міська рада під час прийняття рішення №32 від 24.12.2009 року грубо порушила положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельних ділянок у власність, визначених Конституцією, Земельним кодексом України та Водним кодексом України, і не мала права надавати у власність земельну ділянку по [ADDRESS]. Так, згідно з положеннями ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у власність, належать крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Спірна земельна ділянка розташована на території Бердянської коси та передана у власність з порушенням ст. ст. 58, 59, 60 ЗК України та ст. ст. 88, 90 Водного кодексу України при відсутності затвердженої містобудівної документації м. Бердянська, а саме відсутності детальних планів територій окремих районів міста, зокрема території Бердянської коси. Крім того, проект відводу земельної ділянки, всупереч вимогам ст. ст. 51, 118, ч. 4 ст. 123 ЗК України, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» не передавався відповідному органу земельних ресурсів для проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації. Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати п.п. 5, 5.7 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання № 32 від 24.12.2009 року «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯК №822085 на земельну ділянку площею 0,0756 га для ведення індивідуального дачного будівництва в [ADDRESS] що виданий на ім'я [PERSON]; зобов'язати Управління Держземагентства у Бердянському районі скасувати запис про державну реєстрацію державного акту серії ЯК №822085 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2310400000:08:007:0330, розташовану по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] повернути зазначену вище земельну ділянку територіальній громаді. У судове засідання прокурор не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Представник Бердянської міської ради за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. [PERSON] у судове засідання не з'явилася без поважних причин, про слухання справи повідомлена належним чином згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник управління Держземагенства у Бердянському районі в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами і суб'єктами господарської діяльності виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. ст. 50, 51, 52 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва. Набуття права на землю громадянами України здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після державної реєстрації цього права і посвідчується державним актом. Рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки та заповнення державного акта на право приватної власності на землю здійснюють органи місцевого самоврядування або органи виконавчої влади в залежності від місця знаходження земельної ділянки. Судом встановлено, що п. п. 5, 5.7 рішення Бердянської міської ради №32 від 24.12.2009 року було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0756 га в [ADDRESS], для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. 01.06.2010 року проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500620 державного акту на право власності серії ЯК №82205985 на земельну ділянку площею 0,0756 га, для індивідуального дачного будівництва, виданого на підставі вказаного вище рішення на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з вимогами ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Місцеві органи самоврядування виступають у відповідності зі ст. 83 ЗК України суб'єктами права комунальної власності в межах населеного пункту. Згідно з вимогами ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень. Положеннями ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Згідно копії листа виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 15.05.2013 року відповідно до Генерального плану міста Бердянська, що затверджений рішенням шістдесят восьмої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання від 25.06.2009 р. №8 земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS], розміщується на території оздоровчих установ та установ відпочинку (а.с. 15-16). Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 31.05.2013 року Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, зазначена вище земельна ділянка знаходиться в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря (а.с. 18-20). Згідно ст. 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водоймі в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Частиною 1 ст. 90 ВК України визначено, що прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. Однак, у порушення п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 5 листопада № 434, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2004 року, при відведенні спірної земельної ділянки не враховано наявність прибережної захисної смуги, хоча вказаним порядком передбачено, що у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок, нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 ВК України та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року №486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації. Відсутність у проекті землеустрою урахування відповідно до ст. 60 ЗК України розмірів і меж прибережної захисної смуги Азовського моря унеможливлює відведення такої земельної ділянки. Згідно ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури та спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення. Всупереч наведеним вимогам земельного законодавства, обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації проведена не була, чим грубо порушено вимоги чинного земельного законодавства та не дотримано порядок набуття права власності на землю. У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ч. 2 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. З урахуванням вищезазначеного, передача у власність [PERSON] земельної ділянки на підставі п. 5, 5.7 рішення Бердянської міської ради №32 від 24.12.2009 року відбулася з порушенням норм закону, а отже п. п. 5, 5.7 вказаного рішення є незаконними та підлягають скасуванню. За таких обставин державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано [PERSON] без належної правової підстави, а тому його слід визнати недійсним та скасувати запис про його державну реєстрацію. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Таким чином, земельна ділянка повинна бути повернута територіальній громаді в особі Бердянської міської ради. Згідно ст.26 ЗУ«Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Приймаючи до уваги, що Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» передбачено скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку, однак таке рішення приймається відповідним органом державної влади на підставі рішення суду, а рішення суду про визнання Державного акту про право власності на землю є достатньою підставою для відповідного органу для скасування державної реєстрації, тому у задоволенні позову в частині зобов'язання управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності необхідно відмовити.

Outcome: approved