Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. В позовній заяві [PERSON]»як В.Б. посилається на те, що 22 липня 2011 року після смерті батька – [PERSON]»яка [PERSON] відкрилася спадщина: земельна ділянка площею 1,46 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №007134, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20 квітня 2004 року на ім»я [PERSON]»яка [PERSON]. На час відкриття спадщини спадкоємцями були він та відповідач – [PERSON]»як [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину він не в змозі, оскільки між ним і відповідачем виник спір щодо того, кому залишиться земельний пай. Вважає, що земельний пай повинен залишитися йому, оскільки поховання батька і його догляд перед смертю здійснював саме він. Батько залишив йому оригінал державного акту на землю. Ця обставина і змусила його звернутися до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,46 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №007134, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20 квітня 2004 року на ім»я [PERSON]»яка [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Всі спірні питання між нею та позивачем на час розгляду справи в суді вони вирішили. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №278758 від 25 липня 2011 року, виданого Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області [PERSON]»як [PERSON] помер 22 липня 2011 року. Згідно державного акту на право власності на землю серії І-ОД №007134, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20 квітня 2004 року, [PERSON]»яку [PERSON] належить на праві власності 1,46 га землі. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №471715, виданого Загнітківською сільською радою Кодимського району 12 березня 1980 року, батьками [PERSON]»яка [PERSON], народженого 18 лютого 1980 року є [PERSON]»як [PERSON] і [PERSON]»як [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. 22 липня 2011 року помер [PERSON]»як [PERSON]. Відкрилася спадщина земельна ділянка площею 1,46 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №007134, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20 квітня 2004 року на ім»я [PERSON]»яка [PERSON]. Спадкоємцями за законом стали позивач та його мати – [PERSON]»як [PERSON]. Між ними виник спір щодо поділу спадкового майна. Однак, на час розгляду справи в суді відповідач визнала позов і не заперечувала проти його задоволення, надавши відповідну заяву. Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. А відтак, суд визнає за [PERSON]»яком [PERSON] в порядку спадкування за законом: право власності на земельну ділянку площею 1,46 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №007134, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20 квітня 2004 року на ім»я [PERSON]»яка [PERSON]. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved