overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося із-за втрати взаємної поваги, розуміння, вони з відповідачем мають протилежні погляди на сімейне життя. Зараз проживають окремо. Дітей не мають. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду невідомо. Ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 27 листопада 2010 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис за № 719. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, на час розгляду справи не має. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинені подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Позивач просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 12.07.2008р. за номером актового запису № 55 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, оскільки сім`я фактично розпалась, сторони разом не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, відновлювати сім`ю наміру не мають, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], вимог щодо розподілу спільного майна та місця проживання доньки, позивачем не заявлено. В зв'язку з цим, позивач звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Згідно довідки Балтського районного сектору Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області (а.с. 23), відповідач зареєстрований в с. Ракулово Балтського району Одеської області, про те за місцем реєстрації не проживає, оскільки згідно поштових повідомлень, які повернулись до суду є відмітка, з зазначенням того, що адресат відсутній за місцем реєстрації, тому, відповідно до п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи, в зв'язку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, в тому числі надані суду докази, проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] вступили до шлюбу 05 лютого 1977 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні погодився. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Позивач втратила почуття любові і поваги до відповідача, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини позивач не бажає. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тем більш в подружніх відносинах. Відповідно суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не ставить питання про зміну прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 листопада 2013 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 12 травня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем вони припинили з серпня 2013 року . Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, його було допитано згідно судового доручення, пояснив, що на розірвання шлюбу він не погоджується, дітей неповнолітніх не має, разом вони не мешкають понад чотири місяці, про час та місце розгляду справи його було повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2012 року, про що зроблено актовий запис № 85 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 7 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюбні відношення між сторонами припинені у серпня 2013 року, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 грудня 2013 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 24 вересня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що в сім'ї часто виникали свари, які привели до втрати між сторонами почуття взаємопорозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили з серпня 2013 року. З цього часу сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу погодився . При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року, про що зроблено актовий запис № 285 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що в сім'ї часто виникали свари, які привели до втрати між сторонами почуття взаємопорозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили з серпня 2013 року. З цього часу сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину:сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання позивачці - [PERSON] Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації від 10.10.2013р. №375 [PERSON] та [PERSON] стали прийомними батьками для малолітніх дітей позбавлених батьківського піклування: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач - батько неповнолітніх дітей, засуджений до позбавлення волі, матеріальної допомоги не надає, життям дітей не цікавиться. Позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, копію позову отримав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачі не заперечують. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 10.10.2013р. «Про створення прийомної сім'ї на базі родини [PERSON] і влаштування до неї на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування» влаштовано з 10.10.2013р. на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю на базі родини [PERSON] дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачі займаються вихованням дітей, повністю утримують, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню неповнолітніх дітей, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 218 Цивільно-процесуального кодексу України,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 13 квітня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 21. В позовній заяві зазначає, що за час спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. Відповідач від сина відмовився, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач за час спільного проживання зраджував позивачці в подружній вірності, а з часом залишив її і перейшов проживати з іншою жінкою. Фактично відповідач створив нову сім'ю. Сторони спільно не проживають чотири роки, їхня сім'я розпалася повністю і існує тільки формально. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв'язку з цим позивачка просить шлюб розірвати, сина залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася. В позовній заяві просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 13.04.2004 року в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 13 квітня 2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 жовтня 2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають чотири роки, дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Неповнолітнього сина, приймаючи до уваги його інтереси, слід залишити на проживанні з позивачкою. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 18 грудня 2010 року вона одружилася з відповідачем. Від вказаного шлюбу вони мають дитину, [PERSON], [INFO], яка на даний час повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивачки у судове засідання не з'явився, на задоволенні позовних вимог наполяже. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у сумі 500 гривень щомісячно визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка одружилася з відповідачем 18 грудня 2010 року (а.с.2) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Із довідки № 836 від 20 вересня 2013 року Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області вбачається, що дочка позивачки та відповідача [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач є батьком сумісної з позивачкою дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання його дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивачкою до суду і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, утриманки дитини, яка на даний момент з огляду на вищезазначені обставини потребує матеріальної допомоги на утримання своєї дитини від відповідача, яку останній не надає. Також суд враховує і матеріальне становище відповідача, його обов'язок по сплаті аліментів. Відповідач підлягає стягненню на користь держави 229 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], право користування земельною ділянкою [ADDRESS] та зобов'язати Русько-Лозівську сільську раду усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження успадкованим майном - металевим будинком, розташованим на земельній ділянці [ADDRESS]. Представник відповідача Русько-Лозівської сільської ради Бєсєдін О.А. звернувся до суду з заявою про зняття та скасування заборони вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до рішення IV сесії VI скликання Русько-Лозівської сільської ради №13, від 29 грудня 2010 року, [PERSON] було дано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж на місцевості земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15га в [ADDRESS] з правом подальшої передачі у приватну власність. Отримавши на руки дане рішення [PERSON] звернулася в організацію, яка має ліцензію на виконання землевпорядних робіт. Також постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 23.02.2011 року визнано законність рішення сесії Русько-Лозівської сільської ради про виділення земельної ділянки [PERSON] Крім того, платником податку на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] є [PERSON] з 07.05.2008 року. В судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. З наданих матеріалів вбачається, що рішенням IV сесії VI скликання Русько-Лозівської сільської ради №13, від 29 грудня 2010 року, [PERSON] було дано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж на місцевості земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га в [ADDRESS] з правом подальшої передачі у приватну власність. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 27.11.2013 року в порядку забезпечення позову заборонено Русько-Лозівській сільській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки [ADDRESS]. Суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 27.11.2013 року, оскільки земельна ділянка [ADDRESS] згідно наданих матеріалів виділена [PERSON]

Outcome: approved