Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" та третьою особою по справі [PERSON] 08.11.2007 року був укладений кредитний договір № 3274 згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень на строк до 08.11.2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних, комісійної винагороди та інших платежів в порядку, на умовах та в строки визначені Кредитним договором. Позивач вказував на те, що з метою забезпечення виконання вищевказаного зобов'язання між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Фастівського відділення № 2877 та позивачами [PERSON], [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 11344 від 08.11.2007 року. Позивач вказував на те, що відповідно до умов Іпотечного договору, іпотекодавці [PERSON] та [PERSON], як майнові поручителі боржника [PERSON], з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору № 3274 від 08.11.2007 року, передає в іпотеку, а іпотекодержатель ВАТ "Державний ощадний банк України" приймає в іпотеку предмет іпотеки, нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру загальною площею 82,7кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказував на те, що [PERSON] порушує умови Кредитного договору в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом, та щомісячного погашення кредиту. Станом на 15.10.2013 року залишок простроченої заборгованості за Кредитним договором № 3274 від 08.11.2007 року становить 55 678,06 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. з них: загальна сума не простроченого кредиту (основного боргу) 41 620,00 грн.; загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом - 9 449,21 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3 505,86 грн.; загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом та відсотків за користування ним - 1 102,99 грн. Позивач, який являється правонаступником ВАТ "Державний ощадний банк України" просив звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме чотирикімнатну квартиру загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], в рахунок погашення боргу за кредитним договором на суму 55 678,06 грн. на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації - житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ринкова вартість об'єкта оцінки без ПДВ (грн.) - 323 000 грн. Крім вказаного позивач просив стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі в сумі 556,78 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання призначене на 06.12.2013 року не з'явилися, про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду відповідачі також не подавали. Таким чином, суд, за відсутності заперечень представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання призначене на 06.12.2013 року також не з'явилася, про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 08.11.2007 року був укладений кредитний договір № 3274. В п. 1.1. вказаного договору зазначено, що Банк зобов'язується надавати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15 (п'ятнадцять) % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Згідно до п. 1.2 договору, загальний термін користування кредитом складає 10 (десять) років, при цьому дата остаточного погашення кредиту не пізніше 08.11.2017 року. Відповідно до п. 1.5 вищевказаного договору, Позичальник зобов'язується щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту згідно наступного графіку - рівними частинами в сумі 834 грн. та сплачувати проценти нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в Банку починаючи з грудня 2007 року на відповідні рахунки Позичальника, відкриті у відділенні Банку, що вказане в реквізитах цього Договору, а останній платіж в сумі 754 грн. здійснити не пізніше кінцевої дати остаточного погашення Кредиту, що визначена цим Договором. Судом встановлено, що ВАТ «Державний ощадний банк України» було повністю виконане своє зобов'язання, щодо надання [PERSON] кредиту в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. Наведене підтверджується поясненнями представника позивача, та матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що третя особа по справі [PERSON] не виконує умови вищевказаного Кредитного договору № 3274 від 08.11.2007 року, та не здійснює щомісячне погашення кредиту а також не сплачує відсотків за користування кредитом. Наведене ствердила представник позивача та вказане вбачається із матеріалів справи. Згідно ч. 2 до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору № 3274 від 08.11.2007 року, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором або за договором іпотеки нерухомого майна. П. 5.2. Кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 15.10.2013 року заборгованість [PERSON] за вказаним Кредитним договором № 3274 від 08.11.2007 року становить 55 678,06 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн., яка складається з: загальної суми не простроченого кредиту (основного боргу) 41 620,00 грн.; загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом - 9 449,21 грн.; загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3 505,86 грн.; загальної суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом та відсотків за користування ним - 1 102,99 грн. Судом встановлено, що [PERSON] з умовами вищевказаного Кредитного договору була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір і отримала кредитні кошти в обумовленій договором сумі, але умови договору порушила, що підтверджується поясненнями представника позивача, та встановлено матеріалами справи. Пунктами 1.4.2. та 2.1 Кредитного договору № 3274 від 08.11.2007 року було передбачено укладення в забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором договору іпотеки нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON], [PERSON] 08.11.2007 року був укладений Іпотечний договір №11344. Вказаний Іпотечний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 3208. В п. 1.1. вказаного Договору зазначено, що Іпотекодавці, як Майнові Поручителі Боржника, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору № 3274 від 08.11.2007 року, передають в іпотеку, а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому Договорі, Предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцям на праві власності, що підтверджується умовами, що вказані в п. 1.3 цього Договору. Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме: чотирикімнатна квартира загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на предмет іпотеки належить відповідачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого держаним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Климчук Л.П. від 10.02.2000 року, зареєстрований за реєстром № 345, та зареєстрований у Білоцерківському МБТІ від 14.07.2000 року, номер запису 3791 в книзі № 29. Право власності на предмет іпотеки також належить відповідачеві [PERSON] на підставі договору дарування 13/100 частини квартири, посвідченого держаним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Климчук Л.П. від 09.02.2001 року, зареєстрований за реєстром № 447, та зареєстрований у Білоцерківському МБТІ від 06.07.2005 року, номер запису 3791 в книзі № 29. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. В ч. 2 вказаної статті зазначено, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" яка була чинною на момент виникнення зобов'язання). В ч. 5 цієї ж статті вказано, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. В ч.ч. 6, 7 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В ч. 3 цієї ж статті вказано, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Умовами укладеного між сторонами іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання позичальником будь-яких умов кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, лист вимога та листи про усунення порушення відповідачам [PERSON] та [PERSON], а також третій особі по справі [PERSON] надсилалися банком рекомендованими листами з повідомленнями за вих. №№ 10/31/189, 10/31/190 та 10/31/191 від 09.06.2013 року на адресу останніх, що підтверджується відмітками про їх одержання від 04.07.2013 року. Як передбачено в ст. 33 вказаного вище Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В п. 6.1. Іпотечного договору вказано, що Іпотекодержатель набуває право звернення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання Строку платежу Зобов'язання (або відповідної його частини) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або у випадку невиконання Боржником своїх обов'язків передбачених Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. При цьому, у разі порушення Зобов'язання та/або умов цього Договору та прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, Іпотекодержатель зобов'язаний надіслати Іпотекодавцю та Боржнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного Зобов'язання, вимога про його виконання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Положення частини другої цього пункту не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 6.2. Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку, в тому числі у відповідності до Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в п. 6.6. цього Договору. Згідно з ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 38 Закону «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Як роз'яснено в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в резолютивній частині рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в обов'язковому порядку має зазначатись в т.ч. початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Агенція консалтингових послуг" про оцінку чотирикімнатної житлової квартири загальною площею 82,7 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], початкова вартість Предмета іпотеки станом на дату завершення складання звіту від 18.10.2013 року становить 323 000 (триста двадцять три тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до змін до Статуту Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" було перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" і останнє являється правонаступником ВАТ "Державний ощадний банк України". З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №3274 від 08.11.2007 року укладеним між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] на суму 55 678,06 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн., яка складається з: загальної суми не простроченого кредиту (основного боргу) 41 620,00 грн.; загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом - 9 449,21 грн.; загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 3 505,86 грн.; загальної суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом та відсотків за користування ним - 1 102,99 грн., що було передане [PERSON], [PERSON] в іпотеку за іпотечним договором № 11344 від 08.11.2007 року, на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії Головного управління по м. Києві та Київській області АТ "Ощадбанк", шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки (ринкова вартість об'єкта оцінки без ПДВ станом на дату завершення складання звіту від 18.10.2013 року (грн.) в сумі 323 000 (триста двадцять три тисячі) грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають до задоволення і вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідачів, солідарно, судових витрат по даній справі: судового збору в сумі 556,78 грн.

Outcome: approved