Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] 04.10.2013р. звернулася в суд з позовом до ПАТ «Ірокс», в якому просять постановити рішення, яким визнати за ними право власності на квартиру №[NUMBER] загальною площею 53,7м2, що знаходиться на дев'ятому житловому поверсі секції №5 будинку [ADDRESS]. Позовну заяву мотивують тим, що 29.04.2011 року між ними та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є ПрАТ «Ірокс») було укладено договір підряду №24/5 про участь у будівництві житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до цього договору та додатків до нього ними було фінансовано будівництво квартири №[NUMBER] на 9-му поверсі, загальною площею 51м2, яку відповідач зобов'язався їй передати в 2011р. Відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити оформлення права власності на цю квартиру за нею та передати квартиру у власність замовника. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], загальна площа цієї квартири складає 53,7м2. У відповідності до умов договору вона сплатила повністю вартість цього житла. Однак відповідач, в порушення умов договору, не передав їй квартиру та не визнає її власником житла. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення щодо позовоу та згоду на розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2011р. між позивачами [PERSON], [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) та ЗАТ "ІРОКС" було укладено договір № 24/5 підряду будівництва об'єкта незавершеного будівництваі. Згідно договору замовники зобов'язувалися сплатити 100 % вартості квартири №[NUMBER] загальною площею 51кв.м, розташованої на дев'ятому житловому поверсі будинку на [ADDRESS]. В подальшому 14.08.2013р. до даного договору були внесені зміни у зв'язку зі зміною найменування ЗАТ «ІРОКС» на ПрАТ «ІРОКС». Відповідач за умовами договору зобов'язався закінчити будинок та здати його в експлуатацію в 4 кварталі 2011р., передати об'єкт інвестування у власність замовника, здійснити оформлення права власності на належний замовнику об'єкт інвестування. Згідно представлених довідки, квитанції, акту приймання-передачі житлових приміщень, позивачі сплатили повну вартість спірного житла, відповідач передав позивачам проінвестоване ним жиле приміщення. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачкі свої зобов'язання перед відповідачем виконала повністю. Відповідач свої зобов'язання перед позивачами, відповідно до договору від 29.04.2011р. з наступними змінами, повністю не виконав. Відповідач не здав об'єкт будівництва в експлуатацію, не здійснив оформлення права власності позивачів на належний їм об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру №[NUMBER], що знаходиться на 9 житловому поверсі секції №5 будинку [ADDRESS] В заперечення позову відповідач зазначає, що секція, в якій знаходиться спірна квартира, повністю збудована та готова для експлуатації, підключені всі комунікації. Оскільки будинок складається з декількох секцій і кілька секцій знаходяться в стадії будівництва, здати будинок в експлуатацію у визначений договором час і оформити право власності позивачів на квартиру неможливо. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що квартира розташована на 9-му поверсі будинку, її загальна площа становить 53,7кв.м. З пояснень представника позивача дана квартира на є предметом інших судових спорів, треті особи прав на цю квартиру не мають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 331 п.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. У відповідності до ст. 334 ч. 1 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачами слід визнати право власності на спірну квартиру.

Outcome: approved