Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-03 00:00:00

16 серпня 2013 року, позивачка звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 серпня 2010 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ Одеської області (актовий запис № 114), посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося у звязку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок яких у них виникали сварки, в сім`ї панувала напруженість і розлад у звязку з чим, на сьогоднішній день сторони припинили спільне проживання, і їхній шлюб носить формальний характер, а спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак надала суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов і просила слухати справу без її участі (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 10). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, сторони зареєстрували свій шлюб 14.08.2010 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 122025 від 14.08.2010 р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ Одеської області (актовий запис № 114) (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що між позивачкою та відповідачем, спільне життя не склалося у звязку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя з відповідачем, до якого вона втратила почуття любові, поваги, взаємодопомоги, порозуміння, а також через сварки між ними. Позивачка вважає, що спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам. Суд встановив, що на сьогодні, сторони фактично припинили будь-які шлюбні відносини, і спільне господарство з відповідачем не ведуть. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію позивачки та відповідача, які вони виклали в своїх письмових заявах, адресованих суду, стосовно їхнього бажання на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам позивачки та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved