Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя , а саме, будинку [ADDRESS], який придбаний під час знаходження у шлюбі, тобто є об*єктом права спільної сумісної власності, визнавши за нею право власності на ? частину будинку та господарських будівель. Також просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, наданої відповідачу у власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель згідно державного акту. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені в позові, пояснивши, що в добровільному порядку відповідач не бажає поділити спільне майно. Відповідач в п судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, оскільки, дійсно, нерухоме майно, яке зареєстроване за ним як ціле, придбано під час шлюбу з позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60,69,70 СК України майно, яке придбане подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності , частки майна є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ст..120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. В суді встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 1999 року по 07 липня 2013року, від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. . Під час проживання у шлюбі 20.02.2003 року сторони за договором купівлі- продажу придбали у власність спірний будинок [ADDRESS], однак даний будинок зареєстрований як ціле за відповідачем( арк..спр.49). Для обслуговування даного будинку та господарських будівель та споруд на підставі розпорядження Біловодської селищної ради 23.10.2003 року у власність відповідачу, як власнику житлового будинку, була передана земельна ділянка, що підтверджено державним актом про право власності на землю серія ЛГ №083795.(арк..спр.36) Оскільки спір стосовно поділу майна, вказаного в позовній заяві, між сторонами на даний час відсутній, відповідач не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на ? частини сіпльного майна подружжя, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно до вимог ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судові витрати, понесені позивачем при наданні позову до суду в розмірі 1350грн., З врахуванням викладеного та

Outcome: approved