Jurisdiction: civil
Date: 2013-07-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON],в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №К2НСАЕ00007251 від 25 червня 2007року, в сумі 11229,79 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2012 року складає 89726,02 грн. витребувати у відповідача [PERSON] (04060, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]), та передати ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570): предмет застави - автомобіль Honda, модель: Accord, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний транспорт) автомобіля Honda, модель: Accord, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля відповідачем з укладаннямвід імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, з наданням відповідачу повноважень необхідних для здійснення продажу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 червня 2007року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №К2НСАЕ00007251 від 25 червня 2007 року(далі по тексту - кредитний договір), згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 28686,78 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення 21червня 2012 р. Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредитні кошти. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює щомісячні платежі за кредитним договором та погашення заборгованості в термін, встановлений договором. Станом на 31.01.2012 року заборгованість відповідача становить 11229,79 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2012 року складає 89726,02 грн., яка складається: заборгованості по кредиту - 8862,81 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом -1 500,54 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 569,19 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 297,25 доларів США. 25 червня 2007 року між позивачем та відповідачем, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір застави рухомого майна (далі по тексту - договір застави), відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. З огляду на те, що умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, позивач вважає свою вимогу законною та обґрунтованою. В судове засідання сторони не з'явилися, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, проти постановленням заочного рішення не заперечував,тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу в їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи, постановивши заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи,суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №К2НСАЕ00007251 від 25 червня 2007 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 28686,78 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення 21 червня 2012 року (а.с.10-11). Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредитні кошти. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює щомісячні платежі за кредитним договором та погашення заборгованості в термін, встановлений договором. Станом на 31.01.2012 року заборгованість відповідача становить 11229,79 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.01.2012 року складає 89726,02 грн., яка складається: заборгованості по кредиту - 8862,81 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 500,54 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 569,19 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 297,25 доларів США. Відповідно до пункту 2.3.7. кредитного договору, кредитор має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.7.1. договору у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. 25 червня 2007 року між позивачем та відповідачем, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.12-13). Пунктом 23 договору застави визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, у випадку затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Пунктом 24 договору застави, звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, серед яких і визначений позивачем спосіб - шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави відімені заставодавця. Відповідно до п. 33 договору застави з моменту передачі предмета застави в заклад згідно з п. 17.10 заставодавець доручає заставодержателю здійснити від імені заставодавця всі необхідні дії, пов'язані із зняттям предмета застави з обліку в органах державної реєстрації транспортних засобів. Згідно з ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно ст. 26 цього ж закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження серед яких - продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань та передачу предмету застави у володіння позивача, однак вказана вимога відповідачем виконана не була(а.с.8). Відповідно до приписів статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Частиною першою ст. 19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про передачу йому предмета застави в заклад та звернення стягнення на предмет застави, шляхом укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Щодо вимог про надання позивачу повноважень на зняття предмета застави з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності з п. 33 договору застави та ст. 237 ЦК України під час звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу позичальник уповноважує банк на його власний розсуд, від імені позичальника здійснювати будь-які дії, необхідні для відчуження, зняття з обліку, реєстрації, перереєстрації предмету застави. Таким чином, право кредитора щодо зняття автомобіля з обліку в органах Державтоінспекції передбачено умовами договору, а відтак не вимагається визнання такого права за рішенням суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 897,26 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial