Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

10 жовтня 2013 року позивачка звернулася до суду з вищеназваною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, з тих підстав, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], а від нього до нотаріальної контори не надходило заяви про видачу йому свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя. Так як, вищевказана квартира були придбана батьками у період зареєстрованого шлюбу, вона просить визнати за померлою матір'ю [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? частку вищевказаної квартири у порядку спадкування за законом після смерті мати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити за обставинами викладеними у позовній заяві. Відповідач з позовними вимогами не погодився, пояснив, що квартиру [ADDRESS] придбав сам за свої гроші у ЖБК, у тої час коли дружина з донькою проживали у Росії, також додав, що право власності на квартиру зареєстровано за ним, тим самим позивачка не має право на цю квартиру. Вислухавши сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 1958 року з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про шлюб. Судом також встановлено, що подружжя [PERSON] мають сумісну дитину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. У період зареєстрованого шлюбу подружжям [PERSON] 19.05.1972 року за номером 14 серії 20 був виданий ордер на імя [PERSON] на сімю з трьох людин на право зайняття квартири [ADDRESS], яка у подальшому перейменована на [ADDRESS]. Відповідно до довідки БТІ ДРОНМ СМР №1190-с від 17.07.2013 р. право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП РЕП №6 від 01.06.2013 р. №624 у вищевказаної квартирі значаться прописаним відповідач [PERSON] та 11.03.2013 р. були по смерті виписана [PERSON] Відповідно до довідки ЖБК №29 пай за квартиру [ADDRESS] був повністю сплачений у розмірі 5706,83 гривень. Відповідно до ст. 60 СК України майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що будь-яка річ, придбана за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Пленум ВС України, Постанова від 18 вересня 1987 року N 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, пай внесений подружжям у ЖБК у період сумісного проживання за рахунок загальних коштів, а після повної сплати пайового внеску, квартира є сумісною власністю членів сім'ї. Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.370 та ч.2 ст.372 ЦК України з урахуванням положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності :»Частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини . За відсутності доказів про те , що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою , частки визначаються рівними «.У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності вважається , що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними , якщо інше не встановлене домовленістю між ними , законом або рішенням суду . На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку на день смерті [PERSON] їй належала 1/2 частки спільної сумісної власності, у тому числі квартири[ADDRESS]. Судом встановлено, що сторони по справі у встановлені законом строки звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем на спадкове майно що залишилось після смерті мати [PERSON], то вона має право на спадщину по закону на ? частку квартири квартири[ADDRESS]. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved