Jurisdiction: civil
Date: 2013-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ПП [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору відділ Держземагенства у Бобринецькому районі, про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2012-2013 роки за користування земельними ділянками з урахуванням індексу інфляції в розмірі 10558 грн., обґрунтовуючи вимогу тим, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2012 року становить 119819 грн. та 45165 грн.(разом 164984), 3,2% від цієї суми складає 5279 на рік з урахуванням індексу інфляції. Договір вважає укладеним, але станом на час звернення до суду заборгованість відповідача за 2012-2013 р.р. до 31.01 поточного року не сплачена. Через несплату орендної плати просить також розірвати договір оренди землі, укладений 12 березня 2008 року між [PERSON] та ПП [PERSON], зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» запис від 22.05.2008 року за №040836500055 та договір оренди землі, укладений 12 березня 2008 року між [PERSON] та ПП [PERSON], зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» запис від 22.05.2008 року за №040836500054. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що за спірними договорами відповідач повинен сплачувати орендну плату до 30 січня поточного року, але отримав від відповідача в рахунок орендної плати за 2012 рік приблизно в кінці лютого місяця 2013 року лише 2000 грн. Після в 2013 році відповідачем переказано через УДППЗ «Укрпошта» на його користь 2430 грн., які він відмовився отримувати, оскільки сума була переказана після звернення позивача до суду. Умови спірних договорів, зокрема щодо грошової оцінки земельних ділянок не змінювалися та додаткові угоди до укладених договорів сторонами не підписувалися. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечив посилаючись на те, що за спірними договорами зобовязаний сплачувати орендну плату до 31 січня наступного року, оскільки часто після збирання врожаю ціна на продукцію низька та вимушений чекати підвищення ціни на продукцію. Приблизно в кінці 2012 року сплатив позивачу в рахунок орендної плати за спірними договорами за 2012 рік 2000 грн. Після в 08.07.2013 році здійснив грошовий переказ через УДППЗ «Укрпошта» на користь позивача в сумі 2430 грн. в рахунок орендної плати за спірними договорами за 2012 рік з урахуванням нарахованої пені за прострочення сплати орендної плати та за вирахуванням податків. Отже, всього за 2012 рік сплатив позивачу 4430 грн. Пояснив, що розмір орендної плати обчислюється з урахуванням індексації. За 2013 рік орендна плата відповідачем не сплачувалась, оскільки врожай ним ще не збирався та вважає, що термін сплати не наступив, адже за спірними договорами повинен її сплатити до 31 січня наступного року. Умови спірних договорів, зокрема щодо грошової оцінки земельних ділянок сторонами не змінювалися та додаткові угоди до укладених договорів сторонами не підписувались. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що між орендодавцем [PERSON] та орендарем ПП [PERSON] укладено договори оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. та від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. (а.с.6-13). Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1 статті 6 Закону України Про оренду землі передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельного кодексу України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно умов договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га., а саме пунктів 9, 11 Договору орендар зобовязаний вносити орендодавцю орендну плату в розмірі 3,2% від грошової оцінки земельної ділянки, щороку до 31.01 поточного року, при цьому нормативна грошова оцінка землі згідно п.5 Договору становить 55931 грн. В пункті 10 Договору зазначено, що «Обчислення розміру орендної плати приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації.» без підкреслень(а.с.6). Відповідно до ч.3 ст. 21 Закону України Про оренду землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що сума розміру орендної плати визначається з урахуванням індексів інфляції, оскільки укладеним між сторонами договором інше не передбачено. Згідно умов договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 2,08 га., а саме пунктів 9, 11 Договору орендар зобовязаний вносити орендодавцю орендну плату в розмірі 3,2% від грошової оцінки земельної ділянки, щороку до 31.01 поточного року, при цьому нормативна грошова оцінка землі згідно п.5 Договору становить 21083 грн. В пункті 10 Договору зазначено, що «Обчислення розміру орендної плати приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації.» без підкреслень(а.с.8). Відповідно до ч.3 ст. 21 Закону України Про оренду землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що сума розміру орендної плати визначається з урахуванням індексів інфляції, оскільки укладеним між сторонами договором інше не передбачено. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Отже, доводи відповідача про те, що ним повинна сплачуватися орендна плата до 30 січня наступного року спростовується копіями договорів, які містяться в матеріалах справи (а.с.6,8), оскільки за умовами п.11 вказаних договорів орендна плата вноситься до 30.01 поточного року. Згідно ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Пунктом 13 договору оренди встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз в три роки. Статтею 30 зазначеного Закону встановлено, що зміна умов договору оренди землі (а орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, згідно із ч. 1 ст. 15 цього Закону, - є однією з істотних умов договору оренди землі) здійснюється за взаємною згодою сторін. Зважаючи на вищенаведене а також на те, що відповідно до ч. 2 ст. 21 ЗУ "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди, а визначена спірними договорами умова щодо розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно в сумах 55931грн. та 21083грн. сторонами у договорі оренди не змінювалась, посилання позивача на те, що розмір орендної плати за земельні ділянки за 2012 рік повинен автоматично обчислюватися з нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 01.01.2012 року відповідно в сумах 119819 грн. та 45165 грн. не ґрунтується на умовах укладених між сторонами договорів та законі. З вище викладеного суд приходить до висновку, що фактична зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є підставою для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати за договорами. Отже, обчислений позивачем розмір орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в сумах 119819 грн. та 45165 грн. здійснено безпідставно та всупереч умовам укладених між сторонами договорів оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Судом встановлено, що відповідачем всупереч п. 11 умов договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. та договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. було здійснено позивачу часткову сплату орендної плати за 2012 рік в сумі 2000 грн., що не заперечується позивачем та підтверджується власноручним записом позивача у відомості на виплату орендної плати по Червонодолинській с/р за 2012 рік про отримання [PERSON] 2000 грн. (а.с.55). В подальшому 08.07.2013 року відповідачем було переказано через УДППЗ «Укрпошта» на користь позивача [PERSON] 2430 грн. в рахунок сплати орендної плати за 2012 рік по спірним договорам, що підтверджується копією фіскального чеку від 08.07.2013 року (а.с.57). Перешкоди для отримання позивачем переказаної на його адресу суми в розмірі 2430 грн. в рахунок орендної плати за договорами у відповідному відділенні УДППЗ «Укрпошта» відсутні та докази їх існування суду не надано. Отже, відповідачем за договорами загалом за 2012 рік було сплачено позивачу сума в розмірі 4430грн. Таким чином, відповідачем було порушено умови спірних договорів щодо своєчасного внесення орендної плати за 2012 рік до 30 січня 2012 року тобто прострочена сплата орендної плати за спірними договорами за 2012 рік. Орендна плата за договорами за 2013 рік відповідачем не сплачувалась позивачу взагалі, що не заперечується відповідачем. Відповідно до договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. розмір орендної плати за 2012 рік з урахуванням індексів інфляції станом на час звернення до суду тобто 18.06.2013 року складає 2725,85 грн., що визначений із врахуванням вимог листа Верховного Суду України "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" N 62-97р від 03.04.97 року. (Розрахунок орендної плати з урахуванням індексів інфляції: 55931 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) ? 100 ? 3,2 (% за договорами від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) = 1789,79 грн. (орендна плата, що підлягає індексації) ? 1,523 (сукупний індекс інфляції з 01.02.2008 року по 18.06.2013 року ) = 2725,85 грн.). Розрахунок сукупного індексу інфляції з 01.02.2008 року по 18.06.2013 року: 102,7? 103,8? 103,1? 101,3? 100,8? 99,5? 99,9? 101,1? 101,7? 101,5? 102,1? 101,8? 101,9? 100,9? 99,7? 99,4? 99,6? 99,8? 101,2? 102,9? 100,5? 100,3? 100,8? 101,0? 100,9? 101,4? 101,3? 100,8? 100,4? 98,7? 99,6? 100,1? 100,0? 100,1? 100,2? 100,2? 100,2? 100,3? 100,0? 99,7? 99,7? 99,8? 99,7? 100,1? 100,0? 99,9? 100,2? 100,2? 99,9? 100,0? 100,0? 100,1? 100,0 / ? 100 = 1,523 Відповідно до договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. розмір орендної плати за 2012 рік з урахуванням індексів інфляції станом на час звернення до суду тобто 18.06.2013 року складає 1027,51 грн. (Розрахунок орендної плати з урахуванням індексів інфляції: 21083 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) ? 100 ? 3,2 (% за договорами від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) = 674,66грн. (орендна плата, що підлягає індексації) ? 1,523 (сукупний індекс інфляції з 01.02.2008 року по 18.06.2013 року ) = 1027,51 грн.). Отже, загальна сума орендної плати за 2012 рік з урахуванням індексів інфляції за двома спірними договорами складає 3753,36 грн. (2725,85 грн. + 1027,51 грн. = 3753,36 грн.), що є меншою від суми в розмірі 4430грн., яку сплатив відповідач позивачу [PERSON] за спірними договорами оренди землі за 2012 рік з урахуванням пені за прострочення, яку відповідач нарахував в розмірі 111,2грн., а тому вимога про стягнення орендної плати за договорами оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. та від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. задоволенню не підлягає. Оскільки відповідачем в супереч п. 11 договорів оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. та від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. орендна плата за 2013 рік позивачу до 30.01 поточного року тобто до 30.01.2013 року сплачена не була, як і на час звернення позивача до суду, з відповідача підлягають стягненню сума орендної плати за 2013 рік з урахуванням індексів інфляції станом на 18.06.2013 року(час звернення до суду) за договором оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. в сумі 2725,85 грн. та договором оренди землі від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. в сумі 1027,51 грн., а всього за двома спірними договорами в сумі 3753,36 грн. Згідно п.38 договорів оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. та від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. про оренду землі укладеного між сторонами, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін чи за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав визначених законом. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України. Відповідно до п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до постанови Верховного Суду України 12 грудня 2012 року (справа №146цс12), прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, визначено, що аналіз норм ст. 13, 21, ч.1 ст.32 Закону України Про оренду землі, п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України дає підстави для висновку, що у справі, яка переглядається, суд касаційної інстанції залишив поза увагою положення п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України та дійшов помилкового висновку про те, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини не вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди. Частиною першою статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що порушення ПП [PERSON] строку внесення орендної плати за 2012 рік за договором оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. тобто неналежне виконання умов договору та несплата орендної плати за зазначеним договором за 2013 рік не породжують систематичності несплати орендної плати. Крім того, під систематичністю необхідно розуміти 3 і більше фактів несплати орендної плати за договором, кожен з яких повинен бути істотним порушенням договору в розумінні ч.2 ст.651 ЦК України тобто таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що в даному випадку відсутнє, а тому у задоволенні позову про розірвання договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 5,64 га. слід відмовити. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що порушення ПП [PERSON] строку внесення орендної плати за 2012 рік за договором оренди землі від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. тобто неналежне виконання умов договору та несплата орендної плати за зазначеним договором за 2013 рік не породжують систематичності несплати орендної плати. Крім того, під систематичністю необхідно розуміти 3 і більше фактів несплати орендної плати за договором, кожен з яких повинен бути істотним порушенням договору в розумінні ч.2 ст.651 ЦК України тобто таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що в даному випадку відсутнє, а тому у задоволенні позову про розірвання договору оренди землі від 12 березня 2008 року площею 2,08 га. слід відмовити. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог пронесені ним судові витрати у виді судового збору. А саме з матеріалів справи вбачається, що позов заявлено на загальну суму 10558 грн., з якої один відсоток судового збору складає 105,58 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 3753,36 грн., тобто позовні вимоги задоволено на 36 % з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесена останнім та документально підтверджена квитанцією №87 від 18.06.2013 року сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 38,01 грн., як 36% від 105,58 грн. (105,58:100=1,0558х36=38,01 грн.). Також з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 114,70 грн. за позовною вимогою немайнового характеру про розірвання договорів оренди землі.

Outcome: partial