Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-23 00:00:00

Прокурор Богодухівського району Харківської області звернувся до суду з позовом до відповідачів в інтересах держави в особі Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу багаторічних насаджень, укладений 05.01.2011 року між ВАТ «Сад» та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що даний договір не відповідає вимогам чинного законодавства і є фіктивним, так як багаторічні насадження є невід'ємними від земельної ділянки і являються її складовою частиною. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що оспорюваний договір порушує інтереси держави, оскільки земля, на якій знаходяться багаторічні насадження - яблуні, є державною власністю і лише знаходилась у користуванні ВАТ «Сад». Від Богодухівської РДА надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності представника Богодухівської РДА, позицію прокурора Богодухівського району повністю підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити з огляду на те, що прокурором не доведено фіктивність вказаного договору. Пояснив, що договір купівлі-продажу був не лише спрямований на реальне настання наслідків, але і був реально виконаний, так як він як покупець оплатив вартість яблунь та прийняв їх за актом прийому-передачі. Вважав помилковою думку прокурора, що яблуні не можуть бути продані без земельної ділянки, так як продаж дерев є звичайною та загальновідомою формою господарської діяльності. Крім того зазначив, що прокурором формально зазначено Богодухівську РДА в якості особи в інтересах якої подано позов, так як Богодухівська РДА раніше не мала претензій щодо цього договору та не оскаржувала його. Представник відповідача ВАТ «Сад» позовні вимоги також не визнав, пояснив, що земля на території Червононивської сільської ради перебувала в користуванні ВАТ «Сад» на підставі державного акту про право постійного користування землею. Через наявність боргів в товаристві дерева не оброблялись і 05.01.2011 року між ВАТ «Сад» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу багаторічних насаджень, за які [PERSON] розрахувався векселями на суму 20.000 грн. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідачів, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступного. 05 січня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Сад» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу багаторічних насаджень, відповідно до якого продавець - ВАТ «Сад» зобов'язався продати, а покупець - [PERSON] - купити багаторічні насадження - яблуні, загальної площею 90.9 га, за договірною ціною - 20.000 грн./а.с.4/. Багаторічні насадження були передані покупцеві за актом прийому-передачі від 05.01.2011 року /а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Вказані багаторічні насадження знаходяться на земельній ділянці, яка перебувала в користуванні ВАТ «Сад» на підставі акту про право постійного користування землею /а.с.8-9/. Згідно пункту 27 ГОСТ 26640-85 «Землі. Терміни та визначення», затвердженого постановою колишнього Державного комітету зі стандартів від 28.10.1985 за №3453, який є чинним і на сьогоднішній день, багаторічне сільськогосподарське насадження - сільськогосподарське угіддя, що використовується під штучно створені древесні, кущові або трав'янисті багаторічні насадження, призначені для отримання врожаю плодово-ягідної, технічної та лікарської продукції, а також для декоративного оформлення територій. До багаторічних сільськогосподарських насаджень відносяться: сад, виноградник, ягідник, плодовий розплідник, плантації та ін. У пункту 4 ГОСТ 26640-85 під сільськогосподарськими угіддями визначено земельні угіддя, які систематично використовуються для отримання сільськогосподарської продукції. Таким чином, багаторічні насадження - це не окрема група дерев, кущів чи рослин, а земельні угіддя, та/або окрема земельна ділянка, з розміщеними на ній деревами, кущами та іншими рослинами як один цілий об'єкт. Тобто, аналізуючи зміст вказаних норм, слід зробити висновок, що багаторічні насадження - це насамперед земельна ділянка. Землі сільськогосподарського призначення (як окрема категорія) за юридично закріпленими у статтях 19, 22 Земельного кодексу України способами використання розділяються на два головних види. По перше, це сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), які у відповідності з природними властивостями, розташуванням і господарськими потребами використовуються для посівів сільськогосподарських культур і слугують засобом виробництва в рослинництві. По друге, це несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші лісові насадження, крім тих, що віднесенні до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо), які є тільки територіальним базисом і необхідні для організації сільськогосподарського виробництва і пов'язаних з ним видів діяльності. Із вищенаведеного випливає, що багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь земель сільськогосподарського призначення. Все наведене вище, підтверджується і положеннями частини 2 статті 79 Земельного кодексу України, частини 3 статті 373 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси та багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Тобто, земельні ділянки з розміщеними на них насадженнями, це один цілий об'єкт. Згідно ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Окрім того, для вірного розуміння правової природи співвідношення земельної ділянки та насаджень, що на ній розміщені, слід зважити і на інші норми Цивільного кодексу України. Зокрема, у статті 179, частині 2 статті 183 та у відповідності до статті 187 Цивільного кодексу України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Так як насадження, що розміщені на земельній ділянці, неможливо відділити від земельної ділянки без втрати її цільового призначення або істотного знецінення, то відповідно насадження, що ростуть на ній, є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільної речі, а у випадку відокремлення дерев, вони будуть втрачені. З аналізу вищевикладених положень, вбачається, що багаторічні насадження - це земельна ділянка з розташованими на ній насадженнями. Багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об'єкт відносин права власності , оскільки, насадження та земельна ділянка під ними є одним цілим об'єктом - земельною ділянкою, яка у відповідності до вищезазначених нормативно-правових актів має назву - багаторічні насадження. Суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] на недоведеність прокурором фіктивності договору відповідно до ст.234 ЦК України, так як саме по собі посилання на певну норму закону не є підставами позову, які суд відповідно до ст.ст. 31,214 ЦПК України не може змінити за власною ініціативою. Тому суд застосовує норми закону, які відповідають даним правовідносинам. Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу багаторічних насаджень від 05.01.2011 року укладений з порушенням норм закону, він має бути визнаний недійсним. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved