Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, вказуючи, що вона здійснила самочинне будівництво за адресою: [ADDRESS], яке не порушує права інших осіб, та просила суд визнати за нею право власності на самочинне будівництво та на земельну ділянку, яка знаходиться в домоволодінні житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала доводи уточненої та доповненої позовної заяви та просила суд її задовольнити, мотивуючи це наступним. Згідно п. 2.1. рішення Білгород-Дністровської міської ради від 24.02.2011 року №59-VI [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою по [ADDRESS]. На підставі цього рішення позивачами була розроблена технічна документація, однак, як вбачається з листів иконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 30.05.2011 №02/15-19-2187/1954, від 10.09.2012р. №Р-1100/2263, це питання неодноразово знімалось з розгляду за відсутністю кворуму. Позивачі здійснили реконструкцію 11/100 частин вищевказаного домоволодіння - а саме : квартири 1 ( за технічною документацією №2) з надбудовою над своєю квартирою по [ADDRESS], яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 2009р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2009р. Реконструкція цього домоволодіння проводилась на підставі свідоцтва на право власності, згідно робочого проекту реконструкції, паспорту отделочних робіт, експертизи технічного обстеження про стан основних несущих конструкцій і інженерного обладнання можливості реконструкції частини домоволодіння житлового будинку літ. А по [ADDRESS], при наявності узгоджень: Управління містобудування та архітектури від 01.07.2011р. №79, Білгород- Дністровської СЕС від 15.06.2011р., відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності Білгород- Дністровського РУТУ МИС України в Одеській області від 13.06.2011р. №2000, за погодженням співвласників та мешканців будинку літ. «А». Також, на думку позивачки [PERSON], разом з приватизацією її квартири в 2009 році, згідно ст..377 ЦК України, до неї перейшло право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщена ця квартира відповідно до її частки, та частиною необхідною для її обслуговування, якій наданий кадастровий номер 5110300000:01:002:0612 з датою визначення 15.06.2012р. та датою внесення відмітки до автоматизованої системи 26.06.2012р. Таким чином, на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, проекту реконструкції, паспорту отделочних робіт та відповідних дозволів, в результаті проведеної реконструкції квартири [PERSON] та [PERSON] з власних матеріалів, було створене новостворене нерухоме майно квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та посилаючись на статті 316, 319, 321, 328, 331, 357, 377, 383 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст. 3,15 ЦПК УКраїни, просила суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав доводи позивачки [PERSON] та просив суд задовольнити позов. Представник відповідачів - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась та просила суд відмовити у їх задоволенні мотивуючи це наступним. Земельна ділянка, на якій розміщені самовільні будівлі, на які позивачка просить визнати право власності, не відводилась позивачам у встановленому законодавством порядку, позивачами не надано документів про відповідність самочинно збудованих будівель ДБН 360-92. А також звернула увагу суду на той факт, що самочинне будівництво порушує права інших осіб - а саме [PERSON] , який звертався до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з приводу порушення його прав самовільним будівництвом [PERSON] Що стосується визнання права власності на земельну ділянку, в цій частині також просила відмовити, оскільки визнання права власності у судовому порядку не передбачено діючим законодавством. Також пояснила, що земельна ділянка, на якій позивачі здійснили самочинне будівництво, є двором загального користування, і на визнання права власності на самочинне будівництво не має узгодження усіх сусідів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є співвласником домоволодіння [ADDRESS], позовні вимоги позивачів не підтримує та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки самовільним будівництвом відповідачів порушені його права як співвласника домоволодіння. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачів, представника відповідача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 10.06.2009 року позивачі - [PERSON] та [PERSON] є власниками у рівних частках 11/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на вищевказані 11/100 частин домоволодіння [ADDRESS], виготовленому КП «Білгород-Дністровське БТІ» 27.09.2013 року, позивачами самовільно збудовано надбудова літ. «А1», балкон зі сходами літ. «а2», тамбур літ. «а3», прибудова літ. «а4», гараж літ. «Д1», оглядова яма літ. «д», сарай літ. «П», сарай літ. «Р», ганок літ. «в4». Згідно п. 2.1 рішення Білгород-Дністровської міської ради № 59-VI від 24.02.2011 року, гр.. [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на розробку технічних документацій щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки у спільну сумісну власність за адресою : [ADDRESS]. ПП «[PERSON]» (Держліцензія АВ № 306096 від 15.03.2007 р.) розроблений робочий проект реконструкції частини домоволодіння за адресою : домоволодіння [ADDRESS]. КП «Одесаоблпроект» виконано технічне обстеження стану основних несучих конструкцій та інженерного обладнання та можливості реконструкції житлового будинку за адресою : домоволодіння [ADDRESS]. Згідно висновку експертизи Білгород-Дністровського районного управління відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності Білгород-Дністровського РУ ГУ МНС України в Одеській області № 2000 від 15.06.2011 року, проведеною експертизою правильності і повноти виконання протипожежних вимог встановлено, що порушення вимог пожежної безпеки не виявлено. Дане узгодження дійсне за умови відсутності судових рішень, що обмежують право власності з суміжними сусідами, чиї інтереси зачіпаються при введенні будівлі в експлуатацію. Згідно висновку № 35/3-1 від 15.06.2011 року Білгород-Дністровської СЕС, проект реконструкції житлового будинку за адресою : домоволодіння [ADDRESS], є погодженим. Згідно відповіді Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 84 від 30.05.2011 року, виїздом на місце встановлено, що [PERSON] розібрала дах будинку та розпочала роботи по надбудові ІІ поверху. Дозвільні документи на реконструкцію відсутні. За самовільне будівництво [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності. Згідно висновку управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 79 від 01.07.2011 року, управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області погоджує проект реконструкції частини домоволодіння за адресою : домоволодіння [ADDRESS]. Згідно відповіді виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 02/15-44-5951/3669 від 16.12.2013 року щодо правомірності надання узгодження робочого проекту реконструкції частини домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS], вказано наступне. Дійсно, висновком управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 79 від 01.07.2011 року був угоджений робочий проект реконструкції частини домоволодіння, але із-за скарг співвласників по домоволодінню питання про дозвіл даної реконструкції виконавчим комітетом не розглядалось. Після набуття чинності 12.03.2011 року Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» [PERSON] повинна була отримати в управлінні містобудування та архітектури міської ради містобудівні умови та обмеження забудови, розробити проектну документацію відповідно до виданих умов та обмежень та оформити дозвільні документи на реконструкцію в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно п. 6 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів не потребує погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами. Враховуючи вищевикладене, узгодження робочого проекту реконструкції частини домоволодіння [PERSON] та [PERSON] на час його отримання вже було не актуальним і не відповідало діючому законодавству. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно ч. 2 ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Згідно ст. 151, 152 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт. Переобладнання і перепланування жилого будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього. У разі істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Таким чином, приймаючи до уваги факт того, що самочинне будівництво, яке здійснене позивачами, знаходиться на земельній ділянці у дворі загального користування, відсутність згоди усіх співвласників домоволодіння на визнання за позивачами права власності на самочинне будівництво, а також факт того, факт відсутності у позивачів документів, які б свідчили про згоду власника земельної ділянки - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надати їм земельну ділянку під уже збудоване самочинне нерухоме майно, що робить неможливим в перспективі узаконення самовільного будівництва та набуття права власності на нього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів в частині визнання права власності на самочинне будівництво є недоведеними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивачів в частині визнання за ними права власності на земельну ділянку під самочинно збудованим нерухомим майном, то в якості правового обґрунтування цих вимог позивачі посилаються на п. «г» ч.1 ст. 95 та ч.4 120 Земельного кодексу України. Згідно п. «г» ч.1 ст. 95 ЗК України, яка встановлює права землекористувачів, передбачає право землекористувача споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно ч. 4 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Оскільки позивачами не наведено правового обгрунтування своїх позовних вимог щодо визнання за ними права власності на земельну діялнку, та не надано суду належних та допустимих доказі в обгрунтування цієї позовної вимоги, суд вважає, що позовні вимоги позивачів в частині визнання за ними права власності на земельну діялнку є недоведеними, необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачі не надали суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог. Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання права власності на самочинне будівництво та на земельну ділянку - відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed