Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

20 січня 2014 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, посилаючись на те, що судом при ухвалені рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2013 року не було вирішено питання про розподілення судових витрат. Сторони в судове засідання не зявилися, що не є перешкодою для прийняття рішення по суті. Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного: [PERSON] 07 травня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про відшкодування моральної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 397,09 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору №10497 від 07.05.2013р. /а.с. 1/. 19 серпня 2013 року позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій він збільшив розмір позовних вимог та доплатив судовий збір у розмірі 541,50 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору №2820 від 19.08.2013р. /а.с. 78/. Загальна сума судового збору сплаченого позивачем склала 938,57 грн. Крім того, позивачем до подання позову було сплачено витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 650 грн., що підтверджується квитанцією №340458 від 07.03.2013 р. 06 грудня 2013 року представником позивача було подано заяву, в якій вона просила стягнути: з ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] суму коштів страхового відшкодування у розмірі 49490 грн., 1973 грн. 97 коп. пені та 427 грн. 40 коп. 3% річних, а всього 51891 (пятдесят одну тисячу вісімсот девяносто одну) грн. 37 коп.; зі [PERSON] на користь [PERSON] 2209 грн. 23 коп. в рахунок відшкодування частини матеріальної шкоди, 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 3709 (три тисячі сімсот девять) грн. 23 коп. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ВАТ НАСК «Оранта», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, страхового відшкодування та моральної шкоди, позовні вимоги [PERSON] були задоволені у повному обсязі. В резолютивній частині рішення відсутні будь-які посилання суду щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Ставка судового збору за подання позову майнового характеру визначається у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. В даному випадку загальна ціна позову повинна складати 55600,6 грн., відповідно до якої судовий збір повинен був сплачений у розмірі 556 грн. Однак позивачем було переплачено 382,57 грн., які, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», підлягають поверненню позивачеві. Що стосується розподілу судового збору та витрат на проведення експертизи, то вони підлягають розподіленню у відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Таким чином, оскільки при ухваленні рішення судом було вирішено питання про розподілення судових витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності її задоволення.

Outcome: approved