Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати договір купівлі-продажу частини будівлі пологового відділення [ADDRESS], укладений 25 травня 2011 року з [PERSON] та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 25 травня 2011 року сторони по справі уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав у власність частину будівлі пологового відділення [ADDRESS]. З часу придбання частини пологового відділення [NUMBER] [PERSON] здійснює експлуатацію об'єкту нерухомого майна. На теперішній час [PERSON] фактично володіючи спірною будівлею акумуляторної позбавлений можливості здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно на своє ім'я з причини ухилення [PERSON] від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 25 травня 2011 року. Вказані підстави зумовили [PERSON] звернутись до суду за захистом своїх майнових прав в порядку ст.ст. 16, 203, 220, 316, 328, 392, 655 ЦК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала шляхом надіслання на адресу суду відповідної заяви, з наявним клопотанням розгляду справи в її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 25 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач по даній справі придбав у власність частину будівлі пологового відділення [ADDRESS]. Всі істотні умови договору сторонами виконано. В підтвердження укладання вказаної угоди [PERSON] надала розписку про отримання обумовленої суми за відчужуване майно. В супереч ст. 209 ЦК України, вказаний договір не підлягав оформленню в нотаріальному порядку за браком матеріальних коштів, необхідних для оплати послуг нотаріуса. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання договору купівлі-продажу від 25 травня 2011 року, укладеного з [PERSON] дійсним, суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За договором купівлі-продажу від 25 травня 2011 року [PERSON] придбав у власність частину будівлі пологового відділення [ADDRESS]. Відчужуване майно на момент укладання договору купівлі-продажу від 25 травня 2011 року належали [PERSON] на підставі рішення виконкому Олександрівської селищної ради Мар'їнського району, право власності юридично оформлено, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 8 грудня 2010 року. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що сторонами 25 травня 2011 року досягнуто угоди про укладання договору купівлі-продажу частини будівлі пологового відділення [ADDRESS], при цьому всі умов угоди [PERSON] виконано. За фактом укладання договору сторони взаємних претензій не мають, розрахунки проведено в повному обсязі. Разом з тим, відповідач від нотаріального оформлення договору ухиляється за посиланням на відсутність в цьому зацікавленості. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що умови договору купівлі-продажу від 25 травня 2011 року відповідають вимогам ст.ст. 207, 655 ЦК України, передбачених законом обмежень для його укладення не встановлено, вказана угода сторонами виконана повністю, крім її нотаріального оформлення, у зв'язку з чим вказаний договір підлягає визнанню дійсним. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на нежитлове приміщення суд виходить з наступного. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За дослідженням доказів по справі суд прийшов до висновку, що [PERSON] в силу ст. 316 ЦК України має право на частину будівлі пологового відділення [ADDRESS], яке він здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту належності позивачу права власності на спірне майно. Такий позов може бути заявлено титульним власником, права якого оспарюються, заперечуються або не визнаються іншими особами. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання слугує підтвердження позивачем своїх прав на майно. Зазначене підтверджується ст. 392 ЦК України, та відповідає тому способу захисту своїх прав та інтересів який обрав [PERSON] З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що визнання за позивачем права власності на частину будівлі пологового відділення [ADDRESS] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державні реєстрації. На підставі ст.ст. 220, 319, 328, 375, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved