Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ "ВУСО" про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних збитків, посилаючись на наступне. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30.01.2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було встановлено, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 19157,88 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту № 059182-02-10-01 від 10.04.2009 року. Також цим рішенням суд стягнув з відповідача на користь позивачки пеню в сумі 5326,94 грн. за період з 22.06.2010 року, тобто з періоду прострочення виконання зобов'язання по 20.04.2011 року (302 дні). Згідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Отже, зазначеним рішенням встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» має прострочення по виплаті страхового відшкодування перед [PERSON] в розмірі 19157,88 грн. з 22.06.2010 року. Відповідно до ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання цього зобов'язання. Тобто, пеня нараховується з першого дня порушеного зобов'язання та до дати його фактичного виконання. Як вище зазначалося, пеня була стягнута за період 22.06.2010 року по 20.04.2011 року. Отже, позивач так і не скористувався своїм правом на стягнення пені за період з 21.04.2011 року по 13.05.2013 року, тобто за 753 днів. Відповідно до умов договору, а саме п. 12.1, встановлено, що страховик, тобто відповідач несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення сплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику, тобто позивачу, пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення виплати. Отже, пеня за період з 21.04.2011 року по 13.05.2013 року складає 14425,88 грн. Позивач у свій час не скористався своїм правом на стягнення зазначених нарахувань, отже це право ще не реалізоване. Як вище зазначалось, судом встановлено, що порушення прав [PERSON] відповідачем виникло 22.06.2010 року. Отже, сума річних за період з 22.06.2010 року по 13.05.2013 року, тобто за 1056 днів, складає 1662,80 грн. Інфляційні збитки за період з травня місяця 2010 року по квітень 2013 року складають 3681,27 грн. Позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача інфляційні збитки в розмірі 3681,27 гривень, суму річних в розмірі 1662,80 гривень, суму пені в розмірі 14425,88 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляд справи у встановленому законом порядку, надав суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, наполягав на застосуванні строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 10 квітня 2009 року між позивачкою та ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №059182-02-10-01, предметом якого є страхування майнових інтересів позивачки, пов'язаних з володінням, використанням і розпорядженням автомобілем позивача FORD FIESTA, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 22.11.2009 року в м. Києві по вул. Козицького, 7 позивачка виявила пошкодження автомобілю, а саме: тріщини вітрового скла, вм'ятини та подряпини переднього лівого крила, вм'ятини та подряпини на задній лівій боковині, що підтверджується постановою ДІМ Солом'янського РУ ГУМВС України Діхтієвського А.О. про відмову у порушенні кримінальної справи від 28.11.2009 року. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30.01.2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було встановлено, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 19157,88 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту № 059182-02-10-01 від 10.04.2009 року. Також цим рішенням суд стягнув з відповідача на користь позивачки пеню в сумі 5326,94 грн. за період з 22.06.2010 року, тобто з періоду прострочення виконання зобов'язання по 20.04.2011 року (302 дні). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2013 року зазначене рішення змінено, стягнуто з ПрАТ «ВУСО» страхове відшкодування в розмірі 10289,26 гривень та пеню в розмірі 3114,35 гривень. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач має право на отримання суми збитків, завданих йому внаслідок несвоєчасного здійснення грошового зобов'язання відповідачем за договором страхування у вигляді збитків від інфляції та трьох відсотків річних. За період заборгованості з 21.04.2011 року по 24.04.2013 року (дата фактичної сплати відповідачем суми боргу) інфляційне збільшення суми боргу складає 429,13 гривень; сума трьох відсотків річних складає 624,58 гривень. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 12.1 договору страхування передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальникові пені в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочення виплати. За період з 21.04.2011 року по 24.04.2013 року (дата фактичної сплати відповідачем суми боргу) сума пені складає 10289,27 *0,001*735=7562,61 гривень. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума збитків від інфляції в розмірі 429,13 гривень, сума трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 624,58 гривень, пеня за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 7562,61 гривень. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на сплив строку позовної давності, оскільки перебіг строку позовної давності переривається у разі, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволених позовних вимог підлягають судові витрати в сумі 229,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial