Jurisdiction: civil
Date: 2013-06-24 00:00:00

10 лютого 2011 року КС «Азовкредит» звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 05 січня 2008 року між КС „Азовкредит та [PERSON] був укладений договір № 980, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 18500 грн., який зобовязалася повернути протягом 24 місяців , з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45% річних та на умовах кредитного договору згідно з графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобовязання 5 січня 2008 року між КС «Азовкредит» та [PERSON] було укладено договір поруки. Однак відповідачі у порушення умов кредитного договору зобовязання перед позивачем перед кредитною спілкою належним чином не виконують, на підставі чого перед позивачем в них було сформовано заборгованість на загальну суму 16939,90 грн., яку просить стягнути з відповідачів разом із витратами по зверненню до суду за захистом порушеного права. 18.11.2011 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя було винесено заочно рішення, згідно з яким позовні вимоги КС «Азовкредит» були задоволені і з [PERSON] та [PERSON] солідарно було стягнуто на користь кредитної спілки «Азовкредит» заборгованість за кредитним договором № 980 від 05.01.2008 року в розмірі 16939,90 грн., а також судові витрати (а.с.67). 04.07.2012 року за заявою [PERSON] та [PERSON] ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя заочне рішення було скасовано. 14.08.2012 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до КС «Азовкредит» про визнання кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року недійсним. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що не підписувала даний кредитний договір та ні які грошові кошти за даним договором не отримувала, тому не повинна нести права та обовязки за ним. Просила визнати договір кредиту № 980 від 05.01.2008 року укладений між нею та відповідачем недійсним. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15.08.2012 року цивільні справи за позовом КС «Азовкредит» до [PERSON] та [PERSON]В та [PERSON] до КС «Азовкредит» обєднані в одне провадження( а.с. 112). У судовому засіданні представник позивача за основним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримуючи позовні вимоги кредитної спілки «Азовкредит», не визнавав зустрічний позов [PERSON], пояснив, що між КС «Азовкредит» та [PERSON] 05.01.2008 року після погашення одного кредиту був в той же день отриманий інший, про що свідчить підпис відповідачки [PERSON] в кредитному договорі. На протязі двох років відповідачка постійно погашала вказаний кредит, в послідуючим вона перестала його погашати і утворилася заборгованість, тому кредитна спілка звернулася до суду із даним позовом. Просив задовольнити позовні вимоги КС «Азовкредит» про стягнення із [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 980 від 05.01.2008 року розмірі 16939,90 грн., також судові витрати, відмовив в задоволенні позову [PERSON] про визнання кредиту № 980 від 05.01.2008 року недійсним. Представник позивача за основним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON], яка діє на підставі довіреності, приєдналася до пояснень представника позивача [PERSON] та повністю підтримала позовні вимоги КС «Азовкредит» про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором № 980 від 05.01.2008 року розмірі 16939,90 грн., також судові витрати, при цьому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання кредиту № 980 від 05.01.2008 року недійсним. Відповідачка за основним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] не визнав позов кредитної спілки, підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що дійсно у 2006 році укладала кредитний договір у кредитної спілки «Азовкредит», однак повністю його сплатила. У 2008 році вона ні які кредитні договори у кредитної спілки не укладала і гроші не брала. Їй відомо, що її батьки неодноразово укладали кредитні договори у КС «Азовкредит», потім сплачували за даними договорами гроші. Однак, що стосується кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року, то вона його не укладала, у кредитну спілку не приходила, гроші за даним договором не отримувала, при цьому її мати [PERSON] за даним договором за неї не поручалася перед кредитної спілкою. Просила КС «Азовкредит» в задоволені позову відмовити, задовольнити її позовні вимоги, визнав кредитний договір № 980 від 05.01.2008 року, недійсним. Представник [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі довіреності позовні вимоги КС «Азовкредит» не визнала, позовні вимоги свої довірительки [PERSON] підтримала у повному обсязі. Вказувала, що [PERSON] не брала даний кредит в кредитної спілки, не ставила свій підпис в даному договорі та не отримувала гроші за даним договором. Хто деякий час оплачував даний кредит [PERSON] не відомо. Просила задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні позовних вимог кредитної спілки. Відповідачка за основним позовом [PERSON] у судове засідання будучи належним чином повідомлена не зявилася, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника адвоката [PERSON], також вказувала, що позовні вимоги КС «Азовкредит» не визнає, у звязку з їх безпідставністю, позовні вимоги [PERSON] просила задовольнити. Представник [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг, не визнав позовні вимоги КС «Азовкредит», просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], вказуючи, що [PERSON] не поручалася перед кредитною спілкою за [PERSON] відносно виконання нею своїх кредитних обовязків. Просив відмовити в задоволенні позову КС «Азовкредит» та задовольнити позовні вимоги [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до КС «Азовкредит» та про відмову у задоволені позовних вимог КС «Азовкредит» до [PERSON] та [PERSON] за наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 21.1 розділу 4 Статуту Кредитної спілки „Азовкредит, кредитна спілка надає кредити лише своїм членам на умовах та на строк, визначені відповідним положенням кредитної спілки, яке затверджене спостережною радою, на підставі заяви члена спілки за рішенням кредитного комітету. Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 Положення про фінансові послуги кредитної спілки, затвердженого рішенням спостережної ради кредитної спілки „Кредитсталь, протокол № 6 від 21 серпня 2007 року, кредитом, наданим члену кредитної спілки є грошові кошти, надані кредитною спілкою члену кредитної спілки (позичальникові) у готівковій або безготівковій формі під процент, в розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором з дотриманням вимог повернення коштів та сплати процентів у визначені кредитним договором строки. Відповідно до додатку 2 до протоколу засідання Спостережної ради № 6 від 21 серпня 2007 року, річні проценти по кредитам на інші потреби строком понад 12 місяців членам кредитної спілки складають 45%, що закріплено в п. 1.1 Кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року. Зі змісту ч. 2 ст. 19 ЗУ „Про кредитні спілки вбачається, що майно кредитної спілки є її власністю. Кредитна спілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до закону та свого статуту. Відповідно до кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Азовкредит» та [PERSON], кредитна спілка надала, а [PERSON] отримала кредит на суму 18500 грн. зі сплатою за його використання відсотків, строком погашення на 24 місяця, на умовах погашення кредиту, передбаченого кредитним договором. Згідно п.п.3.1 вказаного договору [PERSON] зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом виходячи з процентної ставки 45% річних. Базою для нарахувань кредиту є залишок заборгованості за основною сумою кредиту. За п.п.3.2 вказаного договору [PERSON] зобовязалася щомісячно повертати кредит згідно графіку погашення кредиту. П.3.5 вказаного договору боржник був попереджений, що у разі порушення строків сплати кредиту та відсотків більш ніж на три дні, кредитор має право встановити відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 90% до моменту повного погашення простроченої заборгованості. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] згідно кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року був укладений між КС «Азовкредит» та [PERSON] договір поруки 05 січня 2008 року, за умовами якого поручитель несе повну відповідальність перед КС «Азовкредит» за неналежне виконання умов договору № 980 [PERSON] Відповідно до даного договору він з одного боку підписаний заступником голови правління КС «Азовкредит», з другою [PERSON] (а.с.7). Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Як вбачається із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, згідно ст..203 ЦК України, зокрема ч.ч.3,4,5, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно змісту зустрічної позовною заяви та пояснень у судовому засіданні [PERSON], остання не підписувала кредитний договір та не отримувала за даним договором ні яких грошей. Так, відповідно до п.1.1. кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року, спілка надає позичальникові у дводенний строк з дати підписання Договору кредит в розмірі 18500 грн., а позичальник зобовязується повернути та зробити інші платежі на користь Спілки на умовах, що передбачені цим договором. Однак, у судовому засіданні представник позивача не надав суду оригінал видаткового касового ордеру, який би свідчив про надання з боку спілки за даним договором обумовленої грошової суми і відповідно отримання її з боку позичальника, тобто [PERSON], що позбавляє можливості зробити висновок про відсутність або наявність в ньому підпису [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] наполягала на тому, що не отримувала ні яких грошей за вищевказаним договором і відповідно у видатковому касовому ордеру не її підпис (а.с.5). Відповідно до судово-почеркознавчої експертизи № 5962/02 від 25.04.2013 року , підпис від імені [PERSON] в договорі кредиту № 980 від 05 січня 2008 року розташований на зворотній стороні документа, в графі «Позичальник», в рядку «[PERSON]Ю….» (а.с.127) виконаний не [PERSON], а іншою особою. Ознак попередньої технічної підготовки при виконанні вказаного підпису від імені [PERSON], не встановлено. Таким чином у судовому засіданні сукупністю вищеперерахованих доказів встановлено, що при укладанні зазначеного кредитного договору № 980 від 05.01.2008 року не були дотримані встановлені законодавством умови, необхідні для його укладання (ст..1054 ЦК України), а саме: кредитною спілкою відповідачці за основним позовом [PERSON] не були передані гроші за зазначеним договором. То б то даний кредитний договір не можна визнати укладеним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Однак не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову про визнання правочину недійсним через те, що його не було укладено. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Що стосується позовних вимог Кредитної спілки «Азовкредит» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, то вони задоволенню не підлягають по слідуючим підставам. 05.01.2008 року в порядку забезпечення повернення кредиту [PERSON] між КС „Азовкредит та відповідачкою за основним позовом [PERSON] був укладений договір поруки до договору кредиту № 980 (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також умовами кредитного договору. Згідно вимог ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на предмет своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні з боку позивача - Кредитної спілки не було надано суду жодного доказу, які б спростовували наведені з боку [PERSON] обставини стосовно не укладання кредитного договору, не отримання за ним грошових коштів та його сплати, то б то настання для неї прав та обовязків за даним договором, відповідно не може нести за ним обовязки сплату заборгованості поручитель [PERSON], тому позовні вимоги КС «Азовкредит» задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Outcome: dismissed