Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є власником житлового будинку по [ADDRESS]. 10.02.2012 року її зять [PERSON] від імені відповідача [PERSON] отримав повідомлення про те, що вказаний житловий будинок належить йому, відповідачу, у зв`язку з чим необхідно знятися з реєстрації за вказаною адресою. Зазначила, що їй невідомо за яких обставин та на підставі чого відповідач набув право власності на її будинок, оскільки жодних дій щодо відчуження вказаного майна нею не вчинялося, жодних осіб на розпорядження своїм майном вона не уповноважувала. З огляду на викладене вважає, що відповідач незаконно позбавив її права власності, безпідставно заволодівши її майном, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Під час судового розгляду справи позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що відповідач виготовив правовстановлюючі документи на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку на підставі договору дарування, згідно якого від її імені на підставі довіреності діяв [PERSON] Вказала, що жодної довіреності на представництво її інтересів відносно розпорядження належним їй майном вона не підписувала, а тому просить суд визнати недійсними довіреність та договір дарування і витребувати майно з чужого незаконного володіння. У виїзному судовому засіданні, яке відбувалося 06.11.2013 року, оскільки [PERSON], як вбачається з довідки № 59 від 15.08.2013 року, наданої Тухольківською лікарською амбулаторією є обмеженою у пересуванні, позивачка позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, наполягала на тому, що жодних дій щодо відчуження свого майна нею не вчинялося, жодних осіб на розпорядження своїм майном вона не уповноважувала, будь-яких документів, зокрема довіреність вона не підписувала. У судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що на підставі договору дарування відповідачем у встановленому законом порядку виготовлені правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку з чим відповідачем правомірно проводиться реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]. Зазначив, що даний будинок був подарований позивачкою за надання матеріальної допомоги з боку відповідача дочці [PERSON] - [PERSON], про що свідчить розписка. Вважає, що висновок проведеної судово-почеркознавчої експертизи не може бути взятий судом до уваги, оскільки в такому не зазначено в якому документі, з трьох представлених, підпис виконано саме позивачкою, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити повторну судову-почеркознавчу експертизу. За таких обставин вважає, що позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам справи, відтак у їх задоволенні просив відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Сколівського районного нотаріального округу [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що позивачка особисто в його присутності підписала довіреність на ім`я [PERSON], на підставі якої останнім від імені та в інтересах позивачки було укладено договір дарування. У задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення представників позивачки, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема шляхом визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В судовому засіданні встановлено, що предметом спору є договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки по [ADDRESS] від 22.12.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], а також довіреність від 19.12.2008 року згідно якої [PERSON] при укладенні вказаного договору діяв від імені позивачки [PERSON], котра звернулася до суду з вимогою про визнання таких недійсними. З висновку № 639 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 26.04.2013 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] у трьох придатних для проведення ідентифікаційного дослідження документах, в тому числі і в оспорюваній довіреності від 19.12.2008 року, виконані різними особами. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що даний висновок не може бути взятий судом до уваги, оскільки в такому не зазначено в якому документі, з трьох представлених, підпис виконано саме позивачкою, у зв`язку з чим необхідно призначити повторну судову-почеркознавчу експертизу, оскільки згідно довідки № 59 від 15.08.2013 року, наданої Тухольківською лікарською амбулаторією вбачається, що [PERSON] є обмеженою у пересуванні, а тому відібрати у неї вільні та умовно-вільні зразки не представляється можливим, у зв`язку з чим представником позивачки [PERSON] і було надано паспорт [PERSON], який містить її власноручний підпис. Суд не надає віри твердженням представника відповідача про те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку по [ADDRESS] позивачка подарувала відповідачу за надання останнім матеріальної допомоги її дочці [PERSON], оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, так як представник відповідача у судовому засіданні визнав, що на підтвердження даної обставини він не може представити оформленої належним чином розписки, на наявність якої він посилався при запереченні проти позовних вимог. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. не може доводитися свідченням свідків, у зв`язку з чим посилання представника відповідача щодо виклику у судове засідання свідків судом до уваги не беруться. Ураховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання недійсними довіреності від 19.12.2008 року, договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки по [ADDRESS], а також витребування майна з незаконного володіння відповідача. У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору та проведенням судово-почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved