Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-09 00:00:00

03 квітня 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з названим позовом. В обґрунтування вимог вказала, що з 16 листопада 2006 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді експедитора по перевозці вантажів. 30 грудня 2010 року вона припинила трудові відносини з відповідачем, однак до теперішнього часу розрахунок з нею не проведений. Заборгованість по заробітній платі складає 9535, 61 гривень. Затримка розрахунку вплинула на її повсякденне життя, вона деякий час зовсім була без коштів, позичала гроші, переживала. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень. Просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 9535 грн. 61 к. та моральну шкоду у сумі 5000 гривень. Позивач у судовому засіданні наполягала на позовних вимогах, мотивуючи їх аналогічно викладеному в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, у зв’язку з чим, суд розглянув справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши у судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. [PERSON] перебувала у трудових стосунках з відповідачем( ПАТ «Горлівський завод будівельних машин») з 16.11.2006 року, працюючи експедитором по перевезенню вантажів по 30.12.2010 р., коли наказом № 66-к від 30.12.2010 р. вона була звільнена на підставі ст. 38 КЗпП України. Цей факт підтверджено копією трудової книжки позивача та копією наказу про припинення трудового договору (а.с.6-8). У судовому засіданні встановлено, що перед позивачем у відповідача виникла заборгованість в сумі 9535 грн. 61 к. за період з березня 2009 по листопад 2010 р. включно, що підтверджено довідкою відповідача від 01.02.2013 року № 13/8 р. (а.с. 4). Отже, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідачем в день звільнення не було проведено повний розрахунок з позивачем. Такий розрахунок не проведений і по день розгляду справи. Тому в цій частині позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9535 грн. 61 к. заборгованості із заробітної плати. Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно із ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В даному випадку позивач звільнилася 30.12.2010 р. В суд з позовом звернулася лише 03 квітня 2013 року, тобто майже через три роки після звільнення і не проведення з ним розрахунку, тому строк для звернення в суд був порушений і поважних причин для його поновлення позивачем не наведено. Тому в частині вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, судовий збір стягується з відповідача. У зв’язку з чим, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Відповідно до п. 2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за 1 місяць в сумі 462 гривні. На підставі викладеного, ст. ст. 115- 117, 233, 2371 КЗпП України,

Outcome: partial