Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-17 00:00:00

13 березня 2013 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплосервіс» звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 3659 грн. 50 коп. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно рішення Дніпродзержинської міської ради від 01.10.2003 року за № 221-08/ХХІV, ТОВ «Теплосервіс» здійснює подачу теплової енергії всім групам споживачів житлового масиву Соцміста та БАМ м. Дніпродзержинська, де і мешкає відповідач [PERSON] Відповідно ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України та Правил надання послуг по водопостачанню, теплопостачанню та водовідведенню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, відповідач зобов'язаний щомісяця вносити ТОВ «Теплосервіс» плату за надані послуги теплопостачання відповідно до встановлених норм і тарифів. Факт подачі теплової енергії підтверджується актами ТОВ "Теплосервіс" та КП "Верховина". Однак, відповідачем плата не вносилась, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка у період з 01.10.2009 року по 01.10.2012 року становить 3659 грн. 50 коп. Позивач ТОВ «Теплосервіс» 27 листопада 2012 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги по теплопостачанню в сумі 3659 грн. 50 коп., який був скасований за заявою боржника. Таким чином, заборгованість залишається несплаченою до теперішнього часу, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Павленко О.В. підтримав заявлений позов у повному обсязі; той факт, що догоір на теплопостачання укладений товариством з батьком відповідача, який помер, не спростовує права позивача вимагати стягнення боргу з відповідача, оскільки відповідач зареєстрований у квартирі, є членом родини квартиронаймача і несе такі ж обов`язки по оплаті комунальних послуг; у письмовій заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надані послуги теплопостачання за період з 01.10.2009 року по 01.10.2012 року в сумі 3659 грн. 50 коп., а також суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні до суду з позовом, в розмірі 229 грн. 40 коп., та закінчити розгляд справи по суті без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що з позовними вимогами про стягнення з нього суми заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 3659 грн. 50 коп. не згоден. Пояснив, що факт укладення договору на теплопостачання між позивачем та його батьком викликає у нього сумнів, оскільки батько на той час був прикутий до ліжка і не міг підписати договір; після смерті батька прийняв спащину у 2010 році; крім того, якість наданих позивачем послуг його не влаштовує, тому за теплопостачання не сплачував; визнає, що офіційно до позивача з заявами з приводу неякісного теплопостачання не звертався. В судовому засіданні при закінченні розгляду справи по суті присутнім не був, належним чином повідомлений про день та час розгляду. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно довідки ДП "Верховина" КП ДЖО (л.с. 4) в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] Відповідно рішення Дніпродзержинської міської ради від 01.10.2003 року за № 221-08/ХХІV (л.с. 11), вищевказана квартира забезпечується послугами позивача по забезпеченню її теплопостачанням. Відповідно ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України та Правил надання послуг по водопостачанню, теплопостачанню та водовідведенню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року, відповідач зобов'язаний щомісяця вносити ТОВ «Теплосервіс» плату за надані послуги теплопостачання відповідно до встановлених норм і тарифів. Факти виконання позивачем своїх зобов'язань та подачі теплової енергії в будинок, в якому знаходиться квартира відповідача, підтверджуються актами про підключення до мереж теплопостачання (л.с. 8-10). Згідно п.п.1 п.3 ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, однак при цьому відсутність договору не позбавляє споживача обов`язку сплачувати за надані послуги. З матеріалів справи видно, що договір про надання послуг централізованого теплопостачання був укладений у 2008 році між позивачем та батьком відповідача, який помер, а відповідач прийняв спадщину після смерті батька у 2010 році. При цьому згідно копії особового рахунку № [NUMBER] відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 17.05.2007 року, таким чином з цього часу у нього виник солідарний обов`язок з квартиронаймачем по оплаті наданих послуг, який відповідач не виконував належним чином, внаслідок чого за період з 01.10.2009 року по 01.10.2012 року утворилась заборгованість в сумі 3659 грн. 50 коп., що підтверджується відповідним розрахунком (л.с. 5). З розрахунку заборгованості вбачається, що періодично платежі здійснювались, однак не в повному обсязі. Також відповідачем у суді не надано будь-яких доказів того, що послуги теплопостачання надавались позивачем неналежної якості, оскільки з офіційними заявами до позивача він не звертався, з цього приводу відповідні акти комісією не складались, будь-яким чином відсутність належної якості опалення у його квартирі не зафіксовано, до суду відповідач теж не звертався, фактично самовільно припинивши вносити плату. Судом за заявою позивача було видано судовий наказ від 27.11.2012 року, яким стягнуто з відповідача [PERSON] борг в сумі 3659 грн. 50 коп. за період з 01.10.2009 року по 01.10.2012 року. Судовий наказ скасовано ухвало суду за заявою відповідача. Таким чином позивач виконав вимоги ст. 96, ч. 3 ст.118 ЦПК України щодо звернення до суду в наказному провадженні з вимогами щодо стягнення боргу за період з 01.10.2009 року по 01.10.2012 року, який є предметом розгляду у межах даної справи, тому суд не знаходить підстав для застосування ст. 257 ЦК України до заявлених позовних вимог, оскільки позивач звертався до суду за захистом в межах трирічного строку позовної давності і за його вимогою судом був винесений судовий наказ, який є формою судового рішення (ч.1 ст.95 ЦПК України), але був скасований судом за заявою відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з 01.10.2009 року по 01.10.2012 року в сумі 3659 грн. 50 коп. Вирішуючи питання про судові витрати, суд

Outcome: approved