Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-08 00:00:00

15 березня 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 18.08.2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК», найменування якого 17.06.2010 р. на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 35/АК-00093.08.2. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 64485,00 грн. а Позичальник зобов'язався повернути кредити не пізніше 18.08.2015 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання 18.08.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 35/АК-00093.08.2-3/П, відповідно до якого [PERSON], в якості солідарного боржника зобов'язалась відповідати у повному обсязі перед Позивачем за повне та своєчасне виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором. З урахуванням вищевказаних норм та на підставі п.2.1 Договору поруки, Позивач направив Поручителю вимоги № 35/АК-00093.08.2-3/П від 18.08.2008. (копію листа додатково було направлено Позичальнику, про отримання якого є повідомлення) про виконання ним зобов'язань за Кредитним договором та сплату відповідної заборгованості, але Поручитель вимогу Позивача теж проігнорував, взяті на себе зобов'язання станом на 08.04.2010 р. не виконав, у зв'язку з чим порушив умови Договору поруки та вимоги закону. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим за договором виникла заборгованість станом на 05.03.2013 року у сумі 828660 грн. 26 коп., з яких: загальний розмір залишку по тілу кредиту - 47015 грн. 58 коп., пеня 781644 грн. 68 коп. Просив стягнути солідарно з [PERSON] (49000, [ADDRESS] ІПН [NUMBER]), з [PERSON] (49000, [ADDRESS] ІПН [NUMBER]) на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» (код ЄДРПОУ 14349442, МФО 321712, кореспондентський рахунок № 32008171201 у ГУ НБУ по м. Києву та Київської області, МФО 321024) суму боргу та пені за кредитним договором № 35/АК-0093.08.2 від 18.08.2008 р. у розмірі 828660 грн. 26 коп., з яких: загальний розмір залишку по тілу кредиту - 47015 грн. 58 коп., пеня 781644 грн. 68 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідачів, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Як встановлено у судовому засіданні, 18 серпня 2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК», найменування якого 17.06.2010 р. на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 35/АК-00093.08.2 (а.с. 10-11). Даний кредитний договір підписаний сторонами та безпосередньо відповідачем [PERSON], що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. Підтвердженням виконанням умов договору щодо надання кредиту є заява на видачу готівки № 1913_4 від 18.08.2008р. на суму 64 485, 00 грн. (а.с. 15). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 64485,00 грн. а Позичальник зобов'язався повернути кредити не пізніше 18.08.2015 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до п. З.6. Кредитного договору Позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки. Пунктом 3.4. Кредитного договору передбачено, що у разі недотримання Позичальником умов цього договору вимагати дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язання 18.08.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 35/АК-00093.08.2-3/П (а.с. 14), відповідно до якого [PERSON], в якості солідарного боржника зобов'язалась відповідати у повному обсязі перед Позичальником за повне та своєчасне виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором. Згідно п.1.1, п.2.1. Договору поруки, Поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед Позивачем в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник, а у разі невиконання Позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позивача не пізніше наступного дня після одержання такого письмового повідомлення зобов'язався погасити за рахунок власних коштів на рахунок Позивача в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором. Пунктом 3.2. Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Позивачем за зобов'язаннями, що випливають з цього договору майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. З урахуванням вищевказаних норм та на підставі п.2.1 Договору поруки, Позивач направив Поручителю вимоги № 35/АК-00093.08.2-3/П від 18.08.2008. (копію листа додатково було направлено Позичальнику) (а.с. 16, 17) про виконання ним зобов'язань за Кредитним договором та сплату відповідної заборгованості, але Поручитель вимогу Позивача теж проігнорував, взяті на себе зобов'язання станом на 08.04.2010 р. не виконав, у зв'язку з чим порушив умови Договору поруки та вимоги закону. Згідно наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості (а.с. 4) за Кредитним договором № 35/АК-00093.08.2 від 18.08.2008 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25.12.2012 року становить 828660 грн. 26 коп., з яких: загальний розмір залишку по тілу кредиту - 47015 грн. 58 коп., пеня 781644 грн. 68 коп. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Стаття 543 ЦК України надає право Позивачу вимагати виконання обов'язку (договірних зобов'язань) частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає, перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа, (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а також, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 2 п. 27 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні часини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості по Кредитному договору № 35/АК-00093.08.2 від 18.08.2008 року сума заборгованості за тілом кредиту становить 47015 грн. 58 коп., а сума нарахованої пені - 781644 грн. 68 коп., суд вважає, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, визначених статтею 3 Цивільного кодексу України, з урахуванням вимог ст. 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити суму нарахованої пені до 10000 грн. 00 коп., оскільки нарахований позивачем розмір пені у сумі 781644 грн. 68 коп. значно перевищує розмір збитків. З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем частково доведені обставини викладені у позовній заяві, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі відділення «Дніпропетровське РУ» АТ «РОДОВІД БАНК» задовольнити частково, стягнути солідарно з [PERSON] (49000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (49000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» (код ЄДРПОУ 14349442, МФО 321712, кореспондентський рахунок № 32008171201 у ГУ НБУ по м. Києву та Київської області, МФО 321024) суму боргу та пені за кредитним договором № 35/АК-00093.08.2 від 18.08.2008 р. у розмірі 57015 грн. 58 коп., з яких: загальний розмір залишку по тілу кредиту - 47015 грн. 58 коп., пеня - 10000 грн. 00 коп. та на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. 00 коп.(а.с.1), а всього 60456 грн. 58 коп. В решті заявлених позовних вимог ПАТ ПАТ «РОДОВІД БАНК» в особі відділення «Дніпропетровське РУ» АТ «РОДОВІД БАНК» слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial