Jurisdiction: civil
Date: 2013-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати договір дарування квартири, укладений між нею та відповідачами, дійсним, таким, що відбувся, та визнати за нею право власності на квартиру №8, розташовану по вулиці Гагаріна,65 в м. Балта Одеської області, яка раніше на праві приватної спільної сумісної власності належала відповідачам, стверджуючи, що 07.08.2013 року вона уклала з відповідачами договір дарування вище вказаної квартири, згідно якого відповідачі подарували, а позивач прийняла у дарунок квартиру №8, розташовану по вулиці Гагаріна,65 в м. Балта Одеської області, відповідачі передали їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на квартиру, саму квартиру, пообіцяли зявитися до нотаріальної контори для належного оформлення договору дарування, але до теперішнього часу відповідачі ухиляються від належного оформлення договору, до нотаріальної контори не зявляються. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, але надіслали на адресу суду заяви, в яких позов визнали у повному обсязі, підтвердили викладені в позові обставини, просять справу розглянути за їх відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1997 року, виданого Балтським районним бюро технічної інвентаризації, належала квартира №8, розташована по вулиці Гагаріна,65 в м. Балта Одеської області, що сторони уклали між собою договір дарування вище вказаної квартири від 07.08.2013 року, згідно якого відповідачі подарували, а позивач прийняла у дарунок вище зазначену квартиру і по акту прийому-передачі від 07.08.2013 року відповідачі передали, а позивач прийняла квартиру, що відповідачі взяли на себе зобовязання оформити договір дарування належним чином у нотаріальній конторі. Згідно рекомендацій, викладених у п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом зясовано, що відповідно до п.2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення договору, про що повідомили в клопотаннях про розгляд справи без їх присутності, де вказали, що наміру зявитися до нотаріуса для посвідчення договору у них немає, тому втрачена можливість посвідчення вище вказаного договору у нотаріуса, а також встановлено, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин між сторонами вимог ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання умов договору, але відповідачі ухилилися від його нотаріального посвідчення договору, тому суд може визнати дійсним договір дарування, укладений 07.08.2013 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з іншої сторони. Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved