Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-25 00:00:00

12 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити відсутність або наявність кровного споріднення між ним та [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]; призначити по даній справі генетичну експертизу; вирішити питання про внесення змін до актових записів про народження дітей шляхом виключення записів його батьком [PERSON], [INFO], (а/з № 24 від 20.10.2008 року) та батьком [PERSON], [INFO], (а/з № 7 від 03.04.2002 року); направити копії рішення суду для внесення відповідних змін і видачі нових свідоцтв про народження в орган державної реєстрації актів громадянського стану по місцю реєстрації народження дітей; зобов'язати відповідача відшкодувати витрати по генетичній експертизі та судові витрати у разі задоволення позову. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачкою по справі він був у шлюбі з 18 вересня 1999 року та проживав з нею однією сім'єю до жовтня 2011 року. У сім'ї народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], і син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний рішенням суду від 03 квітня 2012 року. Останнім часом йому стало здаватися, що він не є біологічним батьком сина [PERSON], оскільки син не схожий на нього зовнішністю, а підозри у зраді дружини у нього були ще до народження сина. Крім того, у сварці відповідачка [PERSON] заявила йому, що він не є батьком дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що головна мета його позову є призначення генетичної експертизи для встановлення наявності кровного споріднення чи його відсутності між ним і його дітьми [PERSON] і [PERSON] Основною підозрою того, що він може бути не батьком дітей, на його думку, є те, що його син має очі іншого кольору, ніж у нього, а також те, що він знайшов блокнот з записами відповідачки, який вона вела в період сумісного з ним проживання. Відповідач позов не визнала і пояснила, що позивач є батьком дітей, а вона ніколи йому не зраджувала і не говорила, що він не є їх батьком. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1999 року по 03.04.2012 року. У їх сім'ї народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], і син [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні не заперечував, що весь цей час виховував дітей, проявляв батьківську турботу про них. Але зараз у нього виникли сумніви щодо свого батьківства по відношенню до дітей, в зв'язку з чим він просить призначити проведення генетичної експертизи для підтвердження наявності кровного споріднення між ним і дітьми або її відсутності, що і є його позовними вимогами. Вказав, що самостійно не звертався до експертних установ з приводу призначення даної експертизи, оскільки її висновок не буде прийнятий судом як доказ. Крім того, для проведення даної експертизи необхідно ряд доказів, зібрати які він не має можливості. При цьому позивач підтвердив, що дійсно в позовній заяві він не порушує питання про оспорювання батьківства, не ставить питання про визнання того факту, що він не є батьком дітей. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст.16 ЦК України встановлені способи захисту цивільного права та інтересу. Такого способу захисту цивільного права чи інтересу, як призначення генетичної експертизи при відсутності спору про право чи про його порушення з боку іншої сторони законом не передбачено. З огляду на викладене, позовна заява [PERSON] розглянута судом у межах заявлених ним вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Оскільки за обставин, на які посилається позивач, судом не може бути призначена генетична експертиза, суд ухвалює рішення про відмову [PERSON] у позові в повному обсязі.

Outcome: approved