Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Страховий капітал» про виплату страхового відшкодування, пені за невиконання зобов'язання та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивуючи тим, що 24 січня 2012 року близько 12 годин 15 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись в с. Березівка по вул.. Чапаєва, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, в звязку з чим відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2012 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АВ 0349363 у [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» з терміном дії до 05.12.2012 року. Страхове відшкодування на момент звернення до суду позивачу не виплачено. Крім того, позивач вказав, що йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях та зміни укладу життя у звязку з ДТП. Позивач оцінив завдану моральну шкоду у розмірі 1113, 00 грн. У зв'язку з вказаними обставинами, позивач з урахуванням уточнень просив суд стягнути\~з\~відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Страховий капітал» на його користь заборгованість по виплаті страхового відшкодування в розмірі 22\~274, 65 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 993, 20 грн., з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1\~113, 00 грн., а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у виді судового збору у розмірі 243, 80 грн. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність , у разі неявки відповідачів розглянути справу в заочному порядку. Відповідачі\~[PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал», [PERSON]\~у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідно до ст.. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, згідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 січня 2012 року близько 12 годин 15 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись в с. Березівка по вул.. Чапаєва, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, в звязку з чим відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2012 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо транспортної пригоди 24 січня 2012 року завдано з вини [PERSON] Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,\~договір підряду,\~оренди\~тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України № 4 від 01.03.2013р розяснено, що враховуючи, що відповідно до ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АВ 0349363 у [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» з терміном дії до 05.12.2012 року. Згідно довіреності, посвідченої 29 березня 2010 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], р. №376 позивачу надані повноваження експлуатувати автомобіль [NUMBER] у відповідності до його цільового призначення, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, повязані з виконанням цієї довіреності, зокрема одержувати страхове відшкодування. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 61 від 21.02.2012 року встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю ВАЗ 21103, реєстраційний номер 824/27ХК, 2002 року, який на дату ДТП 24.01.2012 року становить 22\~274, 65 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу зазначеного автомобілю на дату ДТП 24.01.2012 року становить 20\~701, 86 грн. 25 січня 2012 року позивач, з метою отримання страхового відшкодування, у рахунок компенсації завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди збитків, подав до [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно листа [PERSON] «Страхової Компанії «Страховий капітал» від 16 травня 2012 року № 173, страховик відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодуванні, у звязку з ненаданням належних документів. 23 травня 2012 року позивачем з метою усунення недоліків на адресу страхової компанії направлені необхідні документи, які були отриманні страховиком 29.05.2012 року. Відповідачем ПАТ «Страхова Компанія «Страховий капітал» не надано суду доказів виплати страхового відшкодування позивачу. Отже, матеріалами справи встановлено, що в момент ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи - [PERSON] застрахована [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал», позивач належним чином виконав свої зобовязання щодо повідомлення страховика про ДТП та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування ( перша заява від 25.01.2012 року, друга заява після усунення недоліків від 23.05.2012 року, яка отримана страховиком 29.05.2012 року). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Обґрунтовуючи свої заперечення на позовні вимоги, [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» посилається на відсутність у них підстав для прийняття рішення про страхове відшкодування, оскільки позивачем не надано експертної оцінки пошкодженого ТЗ, копії постанови суду по адміністративній справі, засвідченої належним чином. Крім того з висновком експертного дослідження, який наданий до позову не згодні, про його існування взагалі не було відомо. Тобто позивачем не доведено належним чином факт настання (та обставини) страхового випадку, наявності збитку, його розмір та причинний зв'язок між ними. Згідно ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин)\~страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.\~Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).\~Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Зі змісту цих заперечень вбачається, що страховик був у належний спосіб повідомлений про настання страхового випадку. За правилами ст. 34 зазначеного Закону обовязок визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків покладається на страховика. Як вбачається з матеріалів справи матеріальний збиток, встановлений висновком №61, зробленим за замовленням [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» , тобто страховиком у відповідності до вимог закону визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, про що складено звіт. Суд вважає, що поданні [PERSON] документи давали можливість страховику переконатися, що дорожньо транспортна пригода за участю його страхувальника [PERSON], якого визнано винним, є страховим випадком, а тому зазначені в запереченні обставини не можуть в даному випадку бути підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевказане суд, вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] «СК «Страховий капітал» страхового відшкодування обґрунтованими. Проте, суд не погоджується з визначеною позивачем сумою страхового відшкодування, яку просить стягнути виходячи з наступного. Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 20701, 86 грн., що підтверджується\~\~висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 61 від 30.01.2012 року, проведеного судовим експертом [PERSON] . На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» на користь позивача страхове відшкодування у виді вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 20701, 86 грн. Відповідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно до п. 36.5. ст. 36 зазначеного закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заяву про страхове відшкодування після усунення недоліків [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» отримала 29.05.2012 року, з позовною заявою позивач звернувся до суду 12.12.2012 року. Суд вважає, що граничний 90-денний термін виплати страхового відшкодування сплив 27.08.2012 року, [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» прострочила виплату страхового відшкодування на 108 днів, розмір облікової ставки НБУ складала 7, 5 %, відповідно подвійної облікової ставки НБУ складала 15%, (20701, 86 х0,15х108/365 =918, 22 грн.) Отже зі [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 918, 22 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 1113, 00 грн. Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВС України за № 4 від 31.03.1995р. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що вимоги позивача по стягненню вказаного розміру моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки з вини [PERSON] сталося ДТП, автомобіль, який на правовій основі належав позивачу був пошкоджений та у звязку з чим позивач був позбавлений можливості використовувати цей автомобіль за цільовим призначенням, йому, було заподіяні моральні страждання. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Позовна заява має одночасно майновий і не майновий характер. При зверненні до суду за захистом своїх прав та інтересів позивач сплатив судові витрати у виді судового збору в розмірі 243,82 грн., про що свідчать квитанції. На підставі викладеного з відповідача [PERSON] «Страхова Компанія «Страховий капітал» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за ставкою для позовів майнового характеру, а з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір за ставкою для позовів не майнового характеру.

Outcome: partial