Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючись на те, що 23 липня 2008 року відповідач та ТзОВ «Український промисловий банк», уклали кредитний договір № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних за весь час фактичного користування кредитом до повного повернення кредиту. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. 30 червня 2010 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та позивачем було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ «Український промисловий банк» на користь позивача, відповідно до якого ТзОВ «Український промисловий банк» передає позивачу право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, станом на 11 липня 2013 року за відповідачем по кредитному договору № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року рахується заборгованість на загальну суму 14534,65 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14534,65 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.. Відповідач у судові засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 23 липня 2008 року, позивачем ТзОВ «Український промисловий банк» відповідачу [PERSON], згідно укладеного кредитного договору № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року надано кредит у розмірі 8600,00 грн. на строк 24 місяці, з кінцевим терміном повернення не пізніше 23 липня 2010 року. /а.с. 7-12/ У встановлені договором строки відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 4.2.1. кредитного договору № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ними, комісій, штрафних санкцій та інших платежів передбачених договором. /а.с. 9/ Згідно з п. 5.3. кредитного договору № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року у разі порушення позичальником своїх обов'язків, передбачених договором позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. /а.с. 11/ Станом на 11 липня 2013 року внаслідок порушення відповідачем зазначених умов договору, заборгованість за кредитним договором № 196-021/ФК-08 від 23 липня 2008 року становить: 8411,85 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 6122,80 грн. - заборгованість по відсотках. /а.с. 15/ Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судовий збір у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved