Jurisdiction: civil
Date: 2013-11-14 00:00:00

17.05.2013 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №0310/0608/71-132 від 19.06.2008 р. у сумі 277308,34 грн., а також судових витрат, мотивуючи тим, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання по виплаті кредиту, який їй було надано позивачем. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, причину неявки суду не повідомив, допитаний в попередньому судовому засіданні суду позовні вимоги визнав частково: підтвердив, що отримав кредит у розмірі 40000 дол.США, проте не погоджується з наданими банком розрахунками заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного наступного. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] 19.06.2008 р. було укладено кредитний договір №0310/0608/71-132 (далі - Кредитний договір), згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40000 дол.США з розрахунку 11,9% річних за користування кредитом на строк з 19.06.2008 по 18.06.2038 р. 25.05.2012 р. між ПАТ «Свдбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно з ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1.1.Кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 40000 дол. США на умовах, передбачених в договорі. Факт отримання зазначених коштів відповідачем не оскаржується. Однак, як було встановлено у судовому засіданні згідно наданого представником позивача уточненого розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.04.2013 р. заборгованість перед позивачем за Кредитним договором становить 34988,28 дол. США, що еквівалентно 2799661,32 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 30097,55 дол. США, що еквівалентно 240569,72 грн., заборгованості за відсотками - 4890,73 дол. США, що еквівалентно 39091,60 грн. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд не приймає до уваги незгоду відповідача з сумою заборгованості, оскільки ним не оспорюється факт відсутності платежів за кредитним договором після 2012 р. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечуючи проте наданих банком розрахунків, відповідач власних розрахунків не надав, а посилався лише на власне переконання про завищення суми боргу. Таким чином, враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 525, 526, 610-611, 625, 1050 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved