Jurisdiction: civil
Date: 2013-12-24 00:00:00

У жовтні 2013 року ПрАТ СК«Велта» звернулося до суду в порядку вимог статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в сумі 8369,66грн., оскільки відповідач [PERSON] на порушення п. «в» та «г» ст. 38.1.1 вказаного Закону не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 03.01.2012р. з його вини, самовільно залишив місце пригоди, а також не адав транспортний засіб для огляду страховику. Також позивач просив відшкодувати понесені судові витрати при зверненні з цим позовом до суду в сумі 229,40 грн. Посилався на те, що 11.08.2011 року між ПрАТ СК «Велта» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5081499 , відповідно до якого на період з 17.08.2011р. до 16.08.2012 р. застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] як власника забезпеченого транспортного засобу - автомобілю [NUMBER]. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2012 р. [PERSON] визнано винним у ДТП від 07.03.2012р, внаслідок якої зазнав механічних пошкоджень автомобіль Тойота, державний номер [NUMBER], у звязку з чим наступив страховий випадок. ПрАТ СК «ВЕЛТА» платіжним дорученням № 905 від 24.04.2013 року виплатило страхове відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 8 369, 66 грн. Розмір страхового відшкодування визначений Звітом № 3 дослідження спеціаліста- автотоварознавця від 11.02.2013 року, та зменшений на суму франшизи, визначену у Полісі в розмірі 1000,00 грн. Представник ПрАТ СК «ВЕЛТА» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з ухваленням у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог чинного процесуального закону, заперечень на позов не надав. У звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з полісу № АА/5081499 11.08.2011 року між ПрАТ СК «ВЕЛТА» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Забезпеченим транспортним засобом відповідно до умов договору є автомобіль ВАЗ 2108, державний номер АХ 7162 AM. Період страхування визначений у договорі з 17.08.2011 року до 16.08.2012 року. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2012 р. [PERSON] визнано винним у ДТП від 07.03.2012р, внаслідок якої зазнав механічних пошкоджень автомобіль Тойота, державний номер [NUMBER], належний [PERSON], у звязку з чим наступив страховий випадок. Вказана постанова ( з урахуванням постанови цього ж суду від 15.05.2012 року про виправлення описки) набула законної сили. не скасована та не змінена в установленому законом порядку. Відповідно до вказаного договору страхування та Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ СК «ВЕЛТА» платіжним дорученням № 905 від 24.04.2013 року виплатило страхове відшкодування потерпілому [PERSON] в розмірі 8 369, 66 грн. Розмір страхового відшкодування був визначений Звітом № 3 дослідження спеціаліста- автотоварознавця від 11.02.2013 року, та зменшений на суму франшизи, визначену у Полісі в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний в тому числі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового врахування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ разка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних тричин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Однак докази звернення [PERSON] до страховика ПрАТ СК «ВЕЛТА» з повідомленням про настання вищевказаної ДТП в установлений вказаним Законом строк відсутні. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-тавової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-1У) у редакції, чинній на час виплати страхового відшкодування, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У звязку з зазначеним суд вважає, що [PERSON] порушив вищевказані вимоги Закону щодо самовільного залишення місця пригоди та щодо необхідності повідомлення страховика про подію, а також та не надав транспортний засіб для огляду страховику, тому відповідно до ст.. 1191 ЦК України позивач має право регресу до винної особи в розмірі виплаченого по даній страховій події страхового відшкодування в сумі 8369,66 грн. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved