Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

До суду 08.10.2020 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 24.10.2016 року громадянкою Ізраїлю [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим було укладено договір №2-24-7/27 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.10.2016 року. На підставі зазначеного договору в подальшому 03.03.2020 року було зареєстровано право власності на зазначену квартиру за [PERSON] . 23.03.2020 року заявниця отримала паспорт громадянина України, в якому прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що на момент придбання нерухомого майна, вона була громадянкою Ізраїлю, а у зв`язку із особливостями, пов`язаними з правилами правопису у державі Ізраїль, усі прізвища, включаючи жіночі, зазначаються у чоловічому роді. У зв`язку з тим, що у паспорті громадянина Ізраїлю заявниця іменується як « [PERSON] », квартира була придбана нею до отримання паспорта громадянина України, тому у документах, які підтверджують право власності на нерухоме майно в Україні, зазначено її прізвище « [PERSON] », що відрізняється від прізвища, зазначеного в паспорті громадянина України, тому заявниця позбавленна права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. У зв`язку з цим, 11.09.2020 року [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про внесення змін до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з ціллю внесення змін до Витягу у частині написання прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внесення змін до графи по батькові, зазначивши власника нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] як « [PERSON] », однак 28.09.2020 року отримала відмову, внаслідок чого була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які підтверджують її право власності на житло, а саме: - Договору №2-24-7/27 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.10.2016 року, укладеного між ТОВ «Кадорр-Каманіна» та громадянкою [PERSON] , та додатків до нього, а саме: Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-24-7/27 від 24.10.2016 року про зміну сторони від 07.02.2020 року, укладеного між ТОВ «Кадорр-Каманіна», [PERSON] та [PERSON] ; Акту прийому-передачі, складеного 07.02.2020 року, та підписаного представником ТОВ «Кадорр-Каманіна» в особі директора та [PERSON] , та Довідки про виконання зобов`язання, а саме, на підтвердження того, що [PERSON] станом на 07.02.2020 року у відповідності до Договору №2-24-7/27 від 24.10.2016 року, виконала зобов`язання в повному обсязі; - Технічного паспорту (інвентаризаційна справа №б/н) на квартиру [ADDRESS] від 12.02.2020 року, замовником якого є [PERSON] ; - Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2020 року, індексний номер витягу 203197342 на квартиру загальною площею 47,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Ухвалою суду від 15.10.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.11.2020 року. У судове засідання призначене на 16.11.2020 року [PERSON] не з`явилася, 09.11.2020 року на електронну адресу суду та 10.11.2020 року надійшли заяви [PERSON] , в якій просила заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутністю. Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, 10.11.2020 року на адресу суду надав клопотання щодо розгляду справи за відсутністю представника Управління. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, та зважаючи на те, що суддя з 23.11.2020 року по 04.12.2020 року перебувала на лікарняному, датою складення цього судового рішення є 07.12.2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 24.10.2016 року громадянкою Ізраїлю [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору №2-24-7/27 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.10.2016 року, укладеного між ТОВ «Кадорр-Каманіна» та громадянкою [PERSON] (а.с.11-16) та Додаткової угоди №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-24-7/27 від 24.10.2016 року про зміну сторони від 07.02.2020 року, укладеного між ТОВ «Кадорр-Каманіна», [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). На підставі зазначеного договору та додатків до нього, а саме: Додаткової угоди №1, Акту прийому-передачі складеного 07.02.2020 року, та підписаного представником ТОВ «Кадорр-Каманіна» в особі директора та [PERSON] (а.с.18), та Довідки на підтвердження того, що [PERSON] станом на 07.02.2020 року у відповідності до Договору №2-24-7/27 від 24.10.2016 року, виконала зобов`язання в повному обсязі (а.с.19), за [PERSON] 03.03.20202 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.23). Також, 12.02.2020 року виготовлено Технічний паспорт (інвентаризаційна справа №б/н) на квартиру [ADDRESS] від 12.02.2020 року, замовником якого є [PERSON] (а.с.20- 22). Судом встановлено, що на момент придбання нерухомого майна, заявниця була громадянкою Ізраїлю, нерухоме майно нею було придбано за паспортом на прізвище « [PERSON] » (а.с.7-9), а за особливостями, пов`язаними з правилами правопису у державі Ізраїль, усі прізвища, включаючи жіночі, зазначаються у чоловічому роді. 23.03.2020 року заявниця отримала паспорт громадянина України, в якому прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.5) та на підставі паспортних даних було видано Картку платників податків, за яким [PERSON] присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] (а.с.6). У зв`язку з тим, що у паспорті громадянина Ізраїлю заявниця іменується як « [PERSON] », квартира була придбана нею до отримання паспорта громадянина України, у документах, які підтверджують право власності на нерухоме майно в Україні, зазначено прізвище « [PERSON] », що відрізняється від прізвища, зазначеного в паспорті громадянина України, заявниця 11.09.2020 року [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про внесення змін до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з ціллю внесення змін до Витягу у частині написання прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внесення змін до графи по батькові, зазначивши власника нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] як « [PERSON] », однак 28.09.2020 року отримала відмову. В листі від 29.09.2020 року №з589-20 за підписом начальника відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради зазначено, що згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація змін проводиться виключно у разі визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, зміни право набувача речового права, похідного від права власності, строку дії такого речового права, а також зміни обтяжувача, особи, в інтересах якої встановлено обтяження речових прав, чи зміни умов обтяження. Зміна анкетних даних не є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах, а саме: - Договорі №2-24-7/27 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.10.2016 року, укладеного між ТОВ «Кадорр-Каманіна» та громадянкою [PERSON] , та додатків до нього, а саме: Додатковій угоді №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-24-7/27 від 24.10.2016 року про зміну сторони від 07.02.2020 року, укладеній між ТОВ «Кадорр-Каманіна», [PERSON] та [PERSON] ; Акті прийому-передачі, складеного 07.02.2020 року, та підписаного представником ТОВ «Кадорр-Каманіна» в особі директора та [PERSON] , та Довідці про виконання зобов`язання, а саме, на підтвердження того, що [PERSON] станом на 07.02.2020 року у відповідності до Договору №2-24-7/27 від 24.10.2016 року, виконала зобов`язання в повному обсязі; - Технічному паспорті (інвентаризаційна справа №б/н) на квартиру [ADDRESS] від 12.02.2020 року, замовником якого є [PERSON] ; - Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2020 року, індексний номер витягу 203197342 на квартиру загальною площею 47,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », а в паспорті громадянина Україна заявниця зазначена як « [PERSON] », просила встановити факт належності [PERSON] вищевказаних документів. В матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина України № [NUMBER] від 23.03.2020 року, орган що видав 5115, в якому прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] » (а.с.5) та копія паспорта держави Ізраїль [NUMBER] від 15.09.2019 року, орган, що видав паспорт: Єрусалим , [INFO] , в якому прізвище та ім`я зазначено як « [PERSON] » (а.с.7-9). У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні прізвища та по батькові в паспортах та в документах на нерухоме майно, заявниця не може реалізувати своє право власника, вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, у зв`язку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду з зазначеною заявою. Вказані невідповідності написання прізвища та ім`я заявниці « [PERSON] » в Договорі №2-24-7/27 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.10.2016 року, укладеного між ТОВ «Кадорр-Каманіна» та громадянкою [PERSON] , та Додатковій угоді №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-24-7/27 від 24.10.2016 року про зміну сторони від 07.02.2020 року, укладеній між ТОВ «Кадорр-Каманіна», [PERSON] та [PERSON] , та написанні прізвища, ім`я та по батькові заявниці « [PERSON] » у паспорті громадянина України № [NUMBER] від 23.03.2020 року, орган що видав 5115, виникли з причини того, що на момент придбання нерухомості 07.02.2020р. заявниця була громадянкою держави Ізраїль та мала прізвище « [PERSON] » , а усі прізвища, включаючи жіночі, у державі Ізраїль зазначаються у чоловічому роді. Зазначене також підтверджується копією паспорта громадянина Ізраїлю [NUMBER] , виданого 15.09.2019р. з терміном дії 14.09.2029р. (а.с.8), а паспорт громадянки України вона отримала 23.03.2020р. з терміном дії до 23.03.2030р. Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті,смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявниця не матиме змоги розпоряджатися своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS] . Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту належності заявниці Додаткової угоді №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-24-7/27 від 24.10.2016 року про зміну сторони від 07.02.2020 року. Проте суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині - Договору №2-24-7/27 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 24.10.2016 року, оскільки цей догові не укладався за участю заявниці. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через розбіжності в написанні свого прізвища в зазначених документах та в документах, які посвідчують її особу, не може в повному обсязі реалізувати свої права як власника. Тому суд вважає що заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Вимоги заяви щодо встановлення факту належності [PERSON] . Акту прийому-передачі, складеного 07.02.2020 року, та підписаного представником ТОВ «Кадорр-Каманіна» в особі директора та [PERSON] , Довідки про виконання зобов`язання, а саме, на підтвердження того, що [PERSON] станом на 07.02.2020 року у відповідності до Договору №2-24-7/27 від 24.10.2016 року, виконала зобов`язання в повному обсязі; Технічного паспорту (інвентаризаційна справа №б/н) на квартиру [ADDRESS] від 12.02.2020 року, замовником якого є [PERSON] ; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2020 року, індексний номер витягу 203197342 на квартиру загальною площею 47,9 кв.м за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що зазначені документи не є правовстановлюючими. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: partial