Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом, який був уточнений в ході судового розгляду, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, зазначивши, що відповідач, будучи споживачем послуг КП «Харківводоканал» з централізованого водопостачання та водовідведення, своєчасно не сплачував їх, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості склала 885 грн. 73 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2009 року по 31.10.2013 року у розмірі 257,20 грн.; за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.03.2004 року по 31.05.2004 року та з 01.07.2009 року по 31.10.2013 року у розмірі 626,04 грн., 3% річних від простроченої суми - 1,53 грн., індекс інфляції за час прострочення - 0,96 грн. В судове засідання сторони представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду письмові заперечення, в яких посилався на безпідставність позову. Зазначив, що позивачем не дотримано досудовий порядок врегулювання спору, невірно нараховано заборгованість, оскільки нарахування проводилось на 5 осіб, в тому числі на померлих [INFO] року [PERSON] та [INFO] року [PERSON] Просив застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] і є споживачами послуг позивача, а саме - послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями. Як видно з наданих суду документів, відповідачі не регулярно та не в повному обсязі сплачував плату за послуги з централізованого водопостачання з 01.04.2009 року по 31.10.2013 року, за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.03.2004 року по 31.05.2004 року та з 01.07.2009 року по 31.10.2013 року, у зв'язку із чим за цей період часу утворилася заборгованість (а. с. 76-83). Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.. 67 ЖК України, до комунальних послуг відноситься водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги; плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачами виконав, а відповідачі навпаки плату за надані послуги у встановленому порядку не вносить. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачів перед позивачем в період з 01.03.2004р. по 31.10.2013р. з урахуванням часткової слати наявної заборгованості становить 885 грн. 73 коп. (а.с.75-83) Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З метою реалізації принципу змагальності судом неодноразово роз'яснювалось особам, які беруть участь у справі, положення ст..10 ЦПК України, їх права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Представником відповідачів [PERSON] в запереченнях проти позову зазначалося про нарахування заборгованості на померлих [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, позивач скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.31 ЦПКУкраїни, та зменшив позовні вимоги, провівши перерахунок заборгованості з урахуванням наданих представником відповідачів свідоцтв про смерть вказаних осіб та даних про часткове погашення заборгованості. Таким чином, суд вважає недоведеними заперечення представника відповідача щодо невірного здійснення позивачем нарахування за надані послуги з водопостачання та водовідведення до [ADDRESS]. Посилання представника відповідачів на порушення позивачем досудового порядку врегулювання спору не перешкоджає позивачу відповідно ст.3 ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше ніж за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданих в відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки на підставі ст. 257 ЦК України. За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 28.02.2013р. з заявою про видачу судового наказу на підставі зазначеної в позову заборгованості (а.с.74). Як вбачається з ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.08.2013р., судовий наказ про стягнення з відповідачів зазначеної заборгованості було скасовано (а.с.3). Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом лише в січні 2014 року, поважності причин тривалості такого строку не надав, а тому суд вважає доцільниим відраховувати строк позовної давності з моменту звернення позивача до суду саме позовною заявою, а не з заявою про видачу судового наказу, тобто з січня 2011р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову у межах строків позовної давності з 01.01.2011р. по 31.10.2013р. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 01.01.2011р. по 31.10.2013р. заборгованість в сумі 242 грн. 40 коп., що становить 27% позовних вимог, заявлених позивачем. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial