Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

В вересні 2017 року [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком [PERSON]. До досягнення позивачем повноліття батько сплачував аліменти на користь матері на утримання позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на підставі рішення суду. Після досягнення позивачем 18 років, та навчаючись у вищому навчальному закладі, він отримував допомогу від батька в розмірі 1000 грн., оскільки батьки на початку його навчання домовились саме про таку суму, але позивач перестав отримувати стипендію та батько не помічаючи ні відсутності стипендії ні зміну цін на утримання людини не бажав збільшувати розмір допомоги та сплачував її в розмірі 1000 грн. У звязку з цим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Енергодарський міський суд виніс рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу по 30.06.2017 року. Після закінчення строку виплати цих аліментів, батько зазначив, що напише заяву про стягнення з нього аліментів за місцем роботи, а саме ВП ЗАЕС, проте пізніше зазначив, що буде допомагати в міру своєї можливості. На теперішній час позивач є студентом денної форми навчання Одеського національного політехнічного університету за ступенем магістра, за спеціальністю «телекомунікації та радіотехніка» та навчається на контрактній платній основі по договору. Він не має можливості працевлаштуватися, оскільки весь вільний час витрачає на навчання. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення терміну навчання. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, за участю його представника [PERSON] Представник [PERSON] в судовому засідання підтримала викладене в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він визнає позовні вимоги частково, а саме в частині 1/10 від усього його заробітку (доходу) щомісячно, так як надає допомогу добровільно сину, крім того він має іншу сімю та постійно допомагає своїй матері [PERSON], яка є пенсіонеркою. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] постійно допомагає своєму синові [PERSON], на підтвердження надав квитанції від 07.08.2017 року та 07.09.2017 року відповідно яких [PERSON] перерахував кошти на імя [PERSON] на загальну суму 1996 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила долучити квитанції грошового переказу, на підтвердження з її сторони допомоги синові [PERSON] у період навчання. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у звязку з наступним. Судом встановлено, що сторони по [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.5). Згідно з довідкою Одеського національного політехнічного університету № 1216 від 06.09.2017 року та договором №03-16887к від 01.09.2017 року [PERSON] є студентом за спеціальністю телекомунікації та радіотехніка, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 31 січня 2019 року, форма навчання денна, контрактна, загальна вартість освітньої послуги становить 21600 грн. (13500 грн. за 5 курс, 8100 грн. за 6 курс) (а.с.12, 14). Відповідно довідки Одеського національного політехнічного університету «Студентське містечко» від 06.09.2017 року №250/93-06 [PERSON] мешкає за адресою: м. Одеса, пров. Шампанський, б. 7, гуртожиток №7, кім. 710 б і вартість проживання за перший семестр 2017-2018 рік навчання складає 2200,00 грн. (а.с. 10). Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років\~за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає\~за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Частиною 1\~статті 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач має постійний доход, відповідно довідки ВП «ЗАЕС» від 11.10.2017 року, [PERSON] нарахована заробітна плата за період жовтень 2016 р. по вересень 2017 р. у розмірі 185638,99 грн.,\~без вирахування всіх обов'язкових платежів та податків (а.с. 53). Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує наявність у відповідача на утриманні його матері [PERSON], яка має ІІ групу інвалідності, проте не бере до уваги посилання відповідача на його стан здоровя, так як всі надані медичні документи датовані 2006 р. та 2014 р. Відповідно довідки Управління освіти Енергодарської міської ради від 29.08.2017 року [PERSON] отримала дохід за період січень 2017 р. по серпень 2017 р. у розмірі 56134,81 грн. (а.с. 38), а отже сукупний дохід сімї позивача на місяць приблизно складає 7016, 85 грн. без вирахування всіх обов'язкових платежів та податків. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, окрім витрат на оплату навчання та гуртожитку, що\~складають приблизно 2126,92 грн. на місяць\~(227650 грн. : 13 місяців = 2126,92 грн.) не зазначив, які ж саме витрати і в якому розмірі він несе у зв'язку з навчанням. За змістом з ч.1\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки позивачем не доведено\~позовні вимоги про стягнення аліментів на навчання саме в розмірі 1/4 частини всіх щомісячних доходів відповідача, та враховуючи визнання позову відповідачем в розмірі 1/10 частини всіх доходів щомісячно, а також пояснення представника позивача про отримання щомісячно допомоги від матері, при цьому суд враховує, що щомісячна вартість освітніх послуг складає 2126,92 грн. на місяць (27650,00 грн. : 13 місяців = 2126,92 грн.); а прожитковий мінімум для працездатних осіб, який за\~Законом України\~«Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня становить 1624 гривні, суд вважає, можливим задовольнити частково позовні вимоги, призначивши до виплати аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 20.09.2017 року. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути також судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial