Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] «Омега», мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони 11.08.2017 року в супермаркеті «Варус» придбали курку-гриль, яка виявилася неякісною, та після її вживання вони потрапили до лікарні з діагнозом «сальмонельоз». Для відновлення свого здоровя на лікування та придбання медикаментів ними витрачено 5606,66 гривень, яку вони просять стягнути з відповідача на свою користь, витрачені кошти за придбаний товар в сумі 58,91 гривень. Крім того, внаслідок отруєння вони зазнали фізичних та душевних страждань, що спричинило великий стрес. Моральну шкоду вони оцінюють в 10000 гривень, яку вони просять стягнути з відповідача по 50000 гривень на кожного. Ухвалою суду від 05 січня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та запереченнях на відзив на позов, наполягав на задоволенні заявлених вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідач визнає, що 11.08.2017 р. позивачами в супермаркеті «Варус» була придбана курка-гриль. Згідно виписки з медичних карток стаціонарного хворого зазначено, що із проби взятої 12.08.2017 р. виявлено патогенні ентеробактерії сальмонела, за результатами санітарно-мікробіологічного дослідження № 4679 від 18.08.2017 р. теж виявлено патогенні ентеробактерії сальмонела, тобто бактерії виявлені в організмі позивачів є тотожними з бактеріями, виявленими в курці гриль із супермаркета «Варус». Відповідач не надав доказів обстеження саме курки гриль, придбаної до її продажу позивачам. відсутні також докази дотримання санітарних норм при готуванні, зберіганні курки до її продажу. Посилання на те, що можливо позивачі вживали курку-гриль, куплену в іншому місці, є припущенням, так як відсутні докази вживання іншої курки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача\~адвокат [PERSON] позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що відповідно до фіскального чеку в супермаркеті [PERSON] 11.08.2017 р. придбано курку гриль, однак відповідно до результатів санітарно-мікробіологічного дослідження в лабораторію залишок курки гриль надійшов 14.08.2017 р., згідно відповіді на лист [PERSON] курка гриль зберігалась в умовах побуту сім'ї. Відповідно до ТУ «Вироби кулінарні мясні охолоджені заморожені» із змінами, строк зберігання курки гриль 6 годин, тому невідомо як та де весь цей час зберігалась зазначена продукція. Підприємством регулярно проводяться санітарно-мікробіологічні дослідження кулінарної продукції, за результатами даних досліджень від 14.08.2017 р. та 04.10.2017 р. курка-гриль відповідає ТУ. Крім цього, було проведено санітарно-мікробіологічні дослідження змивів рук працівників та обладнання, яке використовується під час приготування курки-гриль, результати яких вказують прямо на відсутність будь-яких ризиків для споживача. Крім того позивачами не доведено, що та сама курка гриль, яка була придбана в магазині «Варус» була досліджена у лабораторії, а отже відсутній причинно-наслідковий зв'язок між придбанням товару у магазині «Варус» та отруєнням позивача. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Приписами до ст. 48 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-XII, передбачено, що підприємства, установи, організації, підприємці та громадяни, які порушили санітарне законодавство, що призвело до виникнення захворювань, отруєнь, радіаційних уражень, тривалої або тимчасової втрати працездатності, інвалідності чи смерті людей, зобов'язані відшкодувати збитки громадянам, підприємствам, установам і організаціям. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII, шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011 № 3390-VI, за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції, відповідає її виробник. Як встановлено судом, 11 серпня 2017 року о 15:39 годині позивачами разом з іншими продуктами харчування було придбано курку-гриль в маркеті «Варус», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, 23. Виробником курки-гриль є Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» (а.с. 39 копія чеку). Наступного дня, 12 серпня 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] зі скаргами на біль в животі спастичного характеру, слабкість, сухість в роті та підвищенням температури до 39,0 градусів, тощо, були госпіталізовані до Комунального закладу «Криворізька інфекційна лікарня № 1 Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом сальмонельоз, обумовлений сальмонелою ентерітідіс, гр. Д1, гастроінтестінальна форма, гасроентероколітичний варіант, тяжке протікання хвороби. Вказане підтверджується виписками з медичних карт стаціонарних хворих №6207 та 6226, відповідно до яких стан позивачів встановлено як тяжкий, позивачі проходили стаціонарне лікування з 12.08.2017 р. по 19.08.2017 р. (хворий - [PERSON]Б.) та з 12.08.2017 р. по 21.08.2017 р. (хвора - [PERSON]С.) (а.с. 4,5 копії виписок). За результатами мікробіологічного дослідження за епідпоказами харчового продукту (залишки курки-гриль, що була придбана 11.08.2017 р. о 15-39 в ТОВ «Омега» магазин «Варус» за адресою вул. Кириленка-23 та зберігалася в умовах побуту сім'ї до моменту відбору 14.08.2017р. (згідно даних, що містяться в результаті №4679), виявлено патогенні ентеробактерії сальмонела енрерітідіс, гр. Д1. зазначене підтверджується результатом дослідження від 18.08.2017 р., проведеного Відокремленим структурним підрозділом «Криворізький міський відділ лабораторних досліджень державної установи «Дніпропетровський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» (а.с. 14-16 копія повідомлень, результату). За приписами ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця);5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Під безпекою продукції згідно п.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» розуміється відсутність будь-якого ризику для життя, здоров'я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції. Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, сторонньою догляду тощо Позивачами за час перебування на стаціонарному лікуванні було придбано ліки саме на суму 5021,90 грн., що підтверджується копіями чеків, що надані суду та визнані належними та допустимими доказами згідно ст.ст. 77-80 ЦПК України, тому суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги щодо відшкодування понесених витрат за придбаний товар та на придбання медикаментів. При цьому, суд не приймає до уваги копію чеку №14233 від 12.08.2017 на суму 584,76 грн., оскільки він дублюється із чеком, позначеним позивачами під №10 (а.с.8-9 - копії чеків). Крім того, відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч.1 ст.1167 ЦК України,відповідно до положень якої моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є сукупність кількох умов, зокрема: наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на те, що згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, суд визначив розмір моральної шкоди з урахуванням приниципу розумності справедливості, оскільки позивачі внаслідок захворювання зазнали фізичних та моральних страждань, тривалий час перебували на лікуванні, в тому числі стаціонарному в тяжкому стані (висока температура, блювання, діарея), були обмежені у можливості нормальної життєдіяльності, при цьому суд враховує болісне лікування захворювання «сальмонельоз» вживання дієтичних продуктів харчування та постійний медичний контроль, тощо, тому вважає можливим визначити розмір моральної шкоди, завданої позивачам внаслідок неякісної продукції, у розмірі по 4000,00 грн. кожному. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Посилання на недоведеність тих обставин, що позивачі захворіли внаслідок вживання курки-гриль та відсутність причинно-наслідкового звязку між вживанням позивачами курки-гриль та їх захворюваннями, безпідставні. Так, доводи щодо недоведеності придбання курки-гриль, яка досліджувалась в лабораторії, спростовується матеріалами справи: як чеками щодо придбання товару, так і результатами дослідження та виписками з медичного закладу, якими встановлено, що відібрані зразки із залишку курки-гриль та аналізи позивачів містять бактерії сальмонели. Позивачі захворіли безпосередньо після вживання курки-гриль, у якій були знайдені саме та форма сальмонельозу, яка виявлена у позивачів - ентерітідіс. Наведені обставини відповідачем не спростовані. Отже, наведені докази у їх сукупності переконливо свідчать про причинно-наслідковий звязок між вживанням позивачами курки-гриль, виготовленої відповідачем, і їх захворюванням. Оскільки позивачі положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнені від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial