Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути в порядку регресу з [PERSON] на користь МТСБУ понесені витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 6352,83 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 710,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 23.09.2013 року, о 18 годині 50 хвилин на 15-му км. Автодороги Київ-Чоп, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], що належить ТОВ «Автобудкомплекс-К», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом № АС/6150466, строк дії якого з 06.04.2013 року до 05.04.2014 року. Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2013 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 23.09.2013 року, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Розмір завданих збитків власнику автомобіля «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту № 7527 від 12.02.2014 року, становить 7623,40 грн. 14.03.2014 року власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, звернувся з заявою до МТСБУ. Позивач зазначає, що МТСБУ 12.06.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6352,83 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу розмір виплаченого страхового відшкодування. Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 710,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.09.2013 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин на 15-му км. Автодороги Київ-Чоп, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес-Бенц Е320», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.8-9). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], що належить ТОВ «Автобудкомплекс-К», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом № АС/6150466, строк дії якого з 06.04.2013 року до 05.04.2014 року (а.с.7). Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2013 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 23.09.2013 року, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.8-9). Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.10.2013 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - [PERSON] п.16.13 Правил дорожнього руху України. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Встановлено, що на дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], власником якого є ТОВ «Автобудкомплекс-К». Розмір завданих збитків власнику автомобіля «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту № 7527 від 12.02.2014 року, становить 7623,40 грн. (а.с.14-21). Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля 14.03.2014 року з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с.6). Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що в зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 12.06.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6352,83 грн., на підставі Наказу МТСБУ №3064 від 10.06.2014 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується копією платіжного доручення №1/21816 від 11.06.2014 року (а.с.12-13). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 6352,83 грн. Вимога про стягнення в порядку регресу 710,00 грн. витрат за послуги аварійного комісара задоволенню не підлягає, оскільки такий обов'язок відповідача не передбачений умовами полісу загальнообов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідним Законом. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати, пов'язані із залученням перекладачів, проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивачем була здійснена оплата на користь адвоката або іншого фахівця в галузі права за надані юридичні послуги (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру або інший банківський документ, касові чеки). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, позов МТСБУ підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial