Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка 211А» про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 29/100 частин нежитлового (офісного) приміщення, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2017 № 145. В період з 16.07.2021 по 22.07.2021 позивачем було виявлено, що вказане вище приміщення заливає з системи внутрішньої каналізації (водовідведення) 1-го під`їзду будинку [ADDRESS] .. Так, зі стелі та стін кухонної кімнати, санвузла текла каналізаційна вода з неприємним запахом, залито було меблі, мийка, умивальник, стеля, стіни, підлога, килимові покриття, речі вжитку, меблі. За результатами спільного огляду приміщення було складено акт від 21.07.2021 про наслідки залиття нежитлового приміщення громадського приміщення, згідно якого було зафіксовано наслідки залиття приміщення та встановлено причину залиття - витік каналізаційних стоків з системи водовідведення 1-го під`їзду будинку [ADDRESS] та встановлено порушення норм технічної експлуатації будівель з водовідведення. 26.07.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено заяву від 25.07.2021 про завдані збитки приміщенню та з вимогою про відшкодування таких збитків. На дану заяву ніякої відповіді отримано не було. 06.08.2021 за зверненням позивача був отриманий висновок експертного дослідження Черкаського відділення КНІДСЕ за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (нежитлового приміщення по [ADDRESS] ) № 1079/1089-1092/21-23, згідно якого були отримані наступні висновки: вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття офісних приміщень, що розташовані за адресою [ADDRESS] станом на час проведення дослідження складає 6965,24 грн.; фактично наявна система каналізації в зазначених приміщеннях не відповідає п. 2,55 та п. 5.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 17.9 та 17.10 СНиП 2.04.01-85 «внутренний водопровод и канализация», оскільки система офісних приміщень має врізку СТ.К1-2 Д50 будинка, та СТ.К1-12 Д100 проходить транзитом через офісні приміщення; фактично наявна система водопостачання в зазначених приміщеннях не відповідає п. 2,55 та п. 5.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 9.8 і 17.9 СНиП 2.04.01-85 «внутренний водопровод и канализация», оскільки система В1 житлового будинку проходить транзитом через офісні приміщення поряд з СТ.К1-12 Д100, на трубопроводі відсутня ізоляція; фактично наявна система водопостачання в зазначених приміщеннях не відповідає п. 2,55 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 9.8 СНиП 2.04.01-85 «внутренний водопровод и канализация», оскільки на трубопроводі відсутня ізоляція та відсутня конструкція з протипожежних матеріалів для захисту наявних комунікацій. Витрати на замовлення висновку склали 4942,37 грн. 16.08.2021 за зверненням позивача був отриманий висновок експертного дослідження Черкаського НДЕКЦ за результатами проведення товарознавчого дослідження № ЕД-19/124-21/9783-ТВ (нежитлового приміщення по [ADDRESS] ), згідно якого були отримані наступні висновки: розмір матеріальної шкоди завданої в результаті залиття меблів за вказаною вище адресою, а саме кухонної стінки та 3 тумбочок, які належать [PERSON] , станом на 22.07.2021, становить 4445,85 грн. Витрати на замовлення висновку склали 1238,16 грн. Вартість проведених робіт по ремонту та відновленню пошкоджених меблів, виконаних ФОП [PERSON] , склала 13280 грн. Окрім цього, затопленням нежитлового приміщення з вини відповідача, позивачу було завдано шкоди немайнового характеру - моральної шкоди, яка полягає в моральних і фізичних стражданнях, завданих в результаті порушення його права приватної власності. Позивач нервує, відчуває негативні емоції, порушився його нормальний ритм життя, оскільки бездіяльність відповідача не виключає повторного затоплення, не має можливості використовувати приміщення за призначенням та здавати в такому стані його в оренду. Враховуючи викладене вище, позивач просить: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 26425,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.; демонтувати систему каналізації та водопостачання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка 211А» з 29/100 частин нежитлового приміщення, як таку, що не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення.» та СНиП 2.04.01-85; стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2021 у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд ухвалено проводити за привалами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2021 у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2021 закрито підготовче засідання у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 13.12.2021 позивач та представник позивача адвокат Манжара Д.С. позовні вимоги уточнили, оскільки помилково були включені судові витрати у розмір матеріальних збитків. Просив стягнути з відповідача на користь позивача 20245,24 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та судові витрати в розмірі 6180,53 грн.. Інші позовні вимоги підтримали в повному обсязі. 24.12.2021 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Від голови ОСББ «Шевченка 211а» до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника. При прийнятті рішення просив суд врахувати заборгованість позивача по членським внескам в розмірі 3000 грн. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 29/100 частин нежитлового (офісного) приміщення, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2017 № 145, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2021. В період з 16.07.2021 по 22.07.2021 позивачем було виявлено, що вказане вище приміщення заливає з системи внутрішньої каналізації (водовідведення) 1-го під`їзду будинку [ADDRESS] .. Так, згідно акту від 21.07.2021 про наслідки залиття нежитлового приміщення громадського приміщення, було зафіксовано наслідки залиття приміщення та встановлено причину залиття - витік каналізаційних стоків з системи водовідведення 1-го під`їзду будинку [ADDRESS] та встановлено порушення норм технічної експлуатації будівель з водовідведення. 25.07.2021 позивачем на адресу відповідача була направлена з заява, в якій повідомлено про затоплення вказаних вище приміщень, внаслідок чого завдано шкоди меблям та речам. Просив відшкодувати збитки, завдані поривом системи водовідведення. Відповідно до висновку експертного дослідження Черкаського відділення КНІДСЕ за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (нежитлового приміщення по [ADDRESS] ) від 06.08.2021 № 1079/1089-1092/21-23: вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття офісних приміщень, що розташовані за адресою [ADDRESS] станом на час проведення дослідження складає 6965,24 грн.; фактично наявна система каналізації в зазначених приміщеннях не відповідає п. 2.55 та п. 5.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 17.9 та 17.10 СНиП 2.04.01-85 «внутренний водопровод и канализация», оскільки система офісних приміщень має врізку СТ.К1-2 Д50 будинка, та СТ.К1-12 Д100 проходить транзитом через офісні приміщення; фактично наявна система водопостачання в зазначених приміщеннях не відповідає п. 2,55 та п. 5.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 9.8 і 17.9 СНиП 2.04.01-85 «внутренний водопровод и канализация», оскільки система В1 житлового будинку проходить транзитом через офісні приміщення поряд з СТ.К1-12 Д100, на трубопроводі відсутня ізоляція; фактично наявна система водопостачання в зазначених приміщеннях не відповідає п. 2,55 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та п. 9.8 СНиП 2.04.01-85 «внутренний водопровод и канализация», оскільки на трубопроводі відсутня ізоляція та відсутня конструкція з протипожежних матеріалів для захисту наявних комунікацій. Висновком експертного дослідження Черкаського НДЕКЦ за результатами проведення товарознавчого дослідження № ЕД-19/124-21/9783-ТВ (нежитлового приміщення по [ADDRESS] ) від 16.08.2021 встановлено, що розмір матеріальної шкоди завданої в результаті залиття меблів за вказаною вище адресою, а саме: кухонної стінки та 3 тумбочок, які належать [PERSON] , станом на 22.07.2021, становить 4445,85 грн. Вартість проведених робіт по ремонту та відновленню пошкоджених меблів, виконаних ФОП [PERSON] , склала 13280 грн., що підтверджується актом про прийняття-передачу виконаних робіт та накладною від 30.08.2021. Відповідно до ст.. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001, об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами. Виконання зобов`язань об`єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об`єднання. Суд вважає, що відповідач повинен утримувати в належному стані прибудинкові системи водовідведення, і саме відповідач має відповідати за неналежне утримання цих систем перед позивачем, який поніс збитки в результаті неналежного утримання внутрішньобудинкової системи каналізації та водовідведення. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд вважає, що факт залиття нежитлового приміщення, власником якої є позивач, саме з вини відповідача доведений належними та допустимими доказами в розумінні ст.77, 78 ЦПК України. Отже, враховуючи висновок експертного дослідження Черкаського відділення КНІДСЕ за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (нежитлового приміщення по [ADDRESS] ) від 06.08.2021 № 1079/1089-1092/21-23, висновок експертного дослідження Черкаського НДЕКЦ за результатами проведення товарознавчого дослідження № ЕД-19/124-21/9783-ТВ (нежитлового приміщення по [ADDRESS] ) від 16.08.2021, акт про прийняття-передачу виконаних робіт та накладну від 30.08.2021, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача майнового збитку в сумі 20245,24 грн. та 6180,53 грн. понесених судових витрат за замовлення вказаних вище висновків експертних досліджень. Щодо заявленої вимоги позивачем на відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат. Звертаючись із даним позовом до суду, позивач мотивував спричинену йому моральну шкоду тим, що він зазнав душевних страждань, оскільки отримав негативні емоції та переживав з приводу пошкодження майна, порушення звичного способу життя, оскільки був позбавлений можливості нормально користуватись майном та вимушений був докладати додаткових зусиль для його нормалізації. З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем позивачу залиттям нежитлових приміщень та з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. Щодо заявленої вимоги позивачем про зобов`язання відповідача демонтувати систему каналізації та водопостачання, суд зазначає наступне. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон). Згідно положень вказаного Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) є юридичною особою, що створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 Закону, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України, спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 23 Закону передбачено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ст.. 10 Закону прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд належить до виключної компетенції загальних зборів ОСББ. У матеріалах справи відсутні докази щодо винесення питання про демонтування системи каналізації та водопостачання на розгляд загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка 211А», а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та не підлягають до задоволення. Посилання голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченка 211А» щодо врахування судом при винесенні рішення заборгованості позивача по сплаті членських внесків, суд не бере до уваги, оскільки це не стосується предмета позовних вимог. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача на користь держави, в розмірі 1044,20грн.

Outcome: partial