Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог /а.с.26/, просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, у звязку з навчанням у Лисичанському державному гірничо-індустріальному коледжі. На позовну заяву відповідачем надано відзив, в якому зазначено про часткове визнання позову та згода стягнення аліментів у розмірі ? частина з усіх видів його доходу або 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи відзив відповідачем зазначено, що від другого шлюбу він має 3 малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 21.09.2018 вимушений був звільнитись з ПАТ «Лисичанськвугілля» ВП «Шахта Новодружеська» через постійну невиплату заробітної плати, через що не міг повноцінно утримувати дітей та шукати інше місце роботи. Станом на 11.10.2018 позивач офіційно не працює. Тому при призначенні розміру аліментів просив визначити розмір мінімальної заробітної плати. Вважає, що повнолітній син, навчаючись на денній формі навчання, має змогу отримувати стипендію. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] На теперішній час син навчається у Лисичанському державному гірничо індустріальному коледжі на другому курсі денної форми навчання за державним замовлення по спеціальності «Експлуатація та ремонт гірничого електро - механічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01 вересня 2016 року. Строк закінчення навчання 30 червня 2020 року. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями\~198,\~199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Як зазначено в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.\~182,\~200 СК України). Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 цього ж кодексу\~передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, оскільки продовжує навчання у коледжі на денній формі навчання та у звязку із цим не працює. Доказів на користь протилежного суду не надано. Разом з цим, суд враховує доводи відповідача про те, що він має на утриманні 3 малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 20.09.2011 року н., [PERSON], [INFO], не працює, постійного джерела доходу не має, тобто існує наявність обставин, що мають істотне значення та впливають на розмір аліментів, які може бути стягнуто з відповідача на утримання сина, який продовжує навчання. На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, доводів сторін та доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. В частині уточнених позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суд вважає за необхідне відмовити, бо за змістом ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначається лише для неповнолітніх та малолітніх дітей. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial