Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (далі АТ «СК «ІНГО») звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 22 851,65 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог посилався на те, що 06.09.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» р/н [NUMBER] , який належить ТОВ «ТІС-РУДА», під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Renо» р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , за порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР), які призвели до зіткнення та пошкодження транспортних засобів був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Враховуючи, що власник автомобіля «Volkswagen», ТОВ «ТІС-РУДА», уклав з АТ «СК «ІНГО» договір добровільного страхування транспортного засобу та настав страховий випадок, АТ «СК «ІНГО», виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 75 178,80 грн. Позивач просить задовольнити вимоги позову та стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 22 851,65 грн., у зв`язку з тим що, АТ СГ «ТАС» на вимогу АТ «СК «ІНГО» здійснило страхове відшкодування у розмірі 52 326, 35 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 58). Відповідач, у судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 26 вересня 2018 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (правонаступником якого є АТ «СК «ІНГО»), з одного боку та «ТІС-РУДА» з іншого боку, було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів №670582348.18 згідно умов якого було застраховано автомобіль «Volkswagen» р/н [NUMBER] (а. с. 6-11) Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2019 р. (а.с. 14), [PERSON] , 06 вересня 2019 року об 15.50 годині, керуючи автомобілем марки «Renо» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по а/д М28, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, чим порушив п. 12.1 ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001р. № 1306, в наслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «ТІС-РУДА», під керуванням [PERSON] , [INFO] . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] , визнано виним у скоєні ДТП. За умовами договору добровільного страхування зазначена подія є страховим випадком і ТОВ «ТІС-РУДА» повідомив АТ «СК «ІНГО» про подію, звернувся з заявою про здійснення страхової виплати. На підставі висновку спеціаліста, та розрахунку страхового відшкодування, АТ «СК «ІНГО» здійснило ТОВ «ТІС-РУДА» страхову виплату в розмірі 75 178,80 грн., а тому АТ «СК «ІНГО» звернулося до АТ СГ «ТАС», де на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів була застрахована в АТ СГ «ТАС», Поліс АМ/9044392. АТ СГ «ТАС» здійснило страхове відшкодування на умовах договору страхування Поліс АМ/9044392 у розмірі 52 326,35 грн., а тому АТ «СК «ІНГО» звернулося до особи винної в ДТП із вимогою про відшкодування здійсненої страхової виплати у розмірі 22 851,65 грн., що перевищило здійсненне страхове відшкодування. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, шкода заподіяна майну особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика, за договором добровільного страхування наземного транспорту є суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора, потерпілий (страховик) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. В наслідок цього страховик виступає замість потерпілого та зобов`язаний довести, що дії особи, яка завдала шкоди потерпілому, були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а відповідач має довести, що шкода заподіяна не з його вини. Виходячи з наведеного, обставин встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ «СК «ІНГО» ґрунтуються на законі, доведені наданими матеріалами, визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню. В частині стягнення з [PERSON] , судового збору на користь АТ «СК «ІНГО» слід відмовити, оскільки відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ №036195 (а. с. 60) [PERSON] , є інвалідом ІІ групи, а відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На підставі ст. 993 ЦК України,

Outcome: partial