Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» звернулось з позовом до [PERSON] , Селянського (фермерського) господарства «Лагода», державного реєстратора виконавчого комітету Кам`янець-Поділської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 грудня 2010 року між [PERSON] як орендодавцем та СТОВ «Агрофірма «Україна» було укладено договір оренди землі № б/н. Відповідно до договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 6822489500:09:001:0100, площею 1,1938 га, що знаходиться на території Чабанівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, строком на 10 років, починаючи із дня набрання чинності цим договором. 25 грудня 2010 року вказаний договір зареєстрований Кам`янець-Подільським районним відділом Хмельницької регіональної філії Державного підприємстві «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 0410755950347. У подальшому між [PERSON] та СФГ «Лагода» було укладено договір оренди землі б/н від 01 лютого 2018 року строком дії на 17 років відносно тієї ж земельної ділянки, тобто мав місце факт повторного передання її в оренду у період дії договору оренди землі від 06.12.2020 р, укладеного між позивачем СТОВ «Агрофірма Україна». На основі даного спірного договору, який був укладений неправомірно, 13 березня 2018 року державним реєстратором Лаврентьєвою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40078042, про реєстрацію за СФГ «Лагода» права оренди земельної ділянки строком на 17 років. Зазначена земельна ділянка використовується позивачем за цільовим призначенням, сплачує орендодавцю орендну плату. На даний час має місце подвійна реєстрація права оренди однієї земельної ділянки за різними орендарями. Договір оренди земельної ділянки, укладений в письмовій формі між СТОВ «АФ «Україна» та [PERSON] пройшов державну реєстрацію у встановленому чинним на момент його підписання та державної реєстрації законодавством порядку й відповідно до ст. 210 ЦК України є укладеним. А укладення договору оренди землі б/н від 01.02.2018 р., з [PERSON] тієї ж земельної ділянки з селянським (фермерським) господарством «Лагода» порушує право позивача як орендаря, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі від 06.12.2010 р, тому для відновлення прав позивача, договір оренди землі із СФГ «Лагода» на ту ж саму земельну ділянку, якою користується позивач, має бути визнаний недійсним, що на час укладення оскарженого договору щодо тієї самої земельної ділянки був чинним укладений орендодавцем з позивачем договір оренди від 06 грудня 2010 року. Просить визнати недійсним договір оренди землі б/н від 01.02.2018 р. земельної ділянки площею 1,1938 га., що знаходиться на території Чабанівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області кадастровий номер 6822489500:09:001:0100, укладений між Селянським (фермерським) господарством «Лагода» та [PERSON] , скасувати рішення державного реєстратора Лаврентьєвої О.В. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (індексний номер 40078042 від 13.03.2018 р) та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (запис про інше речове право за № 25207524) з припиненням даного права оренди, стягнути судові витрати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.10.2019 року народження відкрито провадження у справі. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24.07.2020 року. Замінено позивача СТОВ «Агрофірма Україна» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро». 25.03.2020 р. подано заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.08.2020 року призначено справу до судового розгляду. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,1938 га, що знаходиться на території Староушицької (Чабанівської) сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, (кадастровий номер 6822489500:09:001:0100) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 039066 від 16.10.2007 р. 6 грудня 2010 року між [PERSON] (орендодавцем) та СТОВ «Агрофірма» Україна» (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років, який було зареєстровано у Кам`янець-Подільському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 25 грудня 2010 року. За актом приймання-передачі від 25 грудня 2010 року земельна ділянка була передана позивачу в користування на праві оренди. 01 лютого 2018 року між [PERSON] та СФГ «Лагода» було укладено договір оренди тієї ж земельної ділянки. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №166529934 вбачається, що 13.03.2018 року державним реєстратором Кам`янець-Подільської міської ради Лаврентьєвою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з цим договором. Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом приписів статей 210 і 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до приписів ст. ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною 5 ст. 116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно з абзацом третім частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Згідно з частиною 5 статті 126 Земельного кодексу України (в редакції станом на час укладення договору оренди від 06.12.2010 року) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Статті 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення договору оренди від 6.12.2010 року, передбачали, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті 152 ЗК України). Згідно ч.1 ст.. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі статтею 202 ЗК України (в редакції станом на час укладення договору оренди від 06.12.2010 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель (частина перша). Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (далі - Книга записів); б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку (частина друга). Порядок державної реєстрації договору оренди земельної ділянки станом на 06 грудня 2010 року регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» Згідно п. 10 зазначеного Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі. Дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку ( п.11 зазначеного Порядку). Датою державної реєстрації договору про внесення змін до договору оренди (суборенди) землі, договору про його дострокове розірвання або поновлення є дата внесення запису до розділу Книги записів ( п.12 Порядку). Згідно Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. N 2073, для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів: заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди (у трьох примірниках); план (схему) земельної ділянки, яка надається в оренду (у трьох примірниках); рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності; результати конкурсу чи аукціону - у разі набуття права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах; копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб. Крім зазначених документів до заяви додаються: акт перенесення меж земельної ділянки, яка надається в оренду, на місцевість - у разі невизначення їх у натурі; проект відведення земельної ділянки - у разі надання її в оренду із зміною цільового призначення(п.5 Порядку). Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди) (п.12.Порядку). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком (п.13.Порядку). Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації ( п.14 Порядку). Отже, на час укладення позивачем договору оренди від 6 грудня 2010 року його державна реєстрація була пов`язана із датою внесення запису до відповідного розділу Книги записів. Факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220. У тексті, зокрема, зазначалися інформація про орган, котрий провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, а також дата вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації за наявності . Отже, реєстраційний напис на договорі оренди земельної ділянки є похідним від запису у Книзі записів. Державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, допоки не зробив відповідний запис у Книзі записів за певним номером. Судом встановлено, що на договору оренди від 06 грудня 2010 року є відмітка посадової особи з прикладенням гербової печатки про те, що договір оренди землі зареєстрований у Кам`янець-Подільському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 25.12.2010 р. за № 0410755950347. Факт реєстрації договору оренди від 06 грудня 2010 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі підтверджується відповідним записом у Книзі, оглянутій в судовому засіданні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Таким чином, суд вважає, що договір оренди між [PERSON] (орендодавцем) та СТОВ «Агрофірма`Україна» (правонаступником якого є ТОВ «Енселко Агро» (орендарем) є укладеним у відповідності до чинного законодавства. Крім того, суд враховує, що сторони договору факт укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки від 06.12.2010 року під сумнів не ставлять. Отже, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам вищезазначеного закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації та призводить до порушення права позивача, як орендаря. Оформленню прав на земельні ділянки притаманні гарантуюча, правоохоронна, правовстановлююча, екологічна та інформативна функції. Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи вказані положення закону, а також те, що суд дійшов висновку про задоволення вимог у частині визнання договору оренди землі недійсним, тому підлягають задоволенню і вимоги в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право № 25207524 та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міськоїради Лаврентьєвої О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 40078042 від 13.03.2018 року щодо права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6822489500:09:001:0100. Із змісту позовних вимог вбачається, що державний реєстратор виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області Лаврентьєва О.В., є неналежним відповідачем, тому в позові до неї слід відмовити. За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги ТОВ «Енселко Агро» підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial