Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

У вересні 2019 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА», через представника Дзюбу Ю.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 452 грн. 67 коп. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АК/0270369, за яким забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21013, державний номер [NUMBER] . 28 серпня 2016 року в смт. Теплик по вул. Микитенка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер [NUMBER] в під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «DEWO NUBIRA», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постановою про закриття кримінального провадження від 19.10.2016 року МВС України Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області встановлено, що [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу мозку внаслідок ДТП, яке відбулось 28.08.2016 року за участі відповідача.31 серпня 2016 року до Теплицького відділення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась [PERSON] з повідомленням про ДТП та 27 вересня 2016 року з заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов полісу АК/0270369. Відповідач звернувся з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду 31.08.2016 року. 16 лютого 2017 року позивачем потерпілій стороні було виплачено страхове відшкодування у розмірі 3214,94 грн. Відповідачу неодноразово відправлялись регресивні вимоги та було запропоновано добровільно сплатити суму страхового відшкодування, яке було виплачено потерпілій особі, у розмірі 3214 грн. 94 коп., що підтверджується поштовим повідомленням, але і по даний час відповіді на адресу Вінницької обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не надійшло. З телефонної розмови між представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] стало відомо, що відповідач відмовляється нести відповідальність по регресивним вимогам. Також ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просить стягнути з відповідача на їх користь пеню за період з 19.09.2018 по 19.09.2019 року, що становить 1091,35 грн., а також 3% річних від простроченої суми, що становить 96,45 грн.. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» також були потрачені кошти у розмірі 19,00 грн. та 31,00 грн. ціна марок за надісланий відповідачу лист. На підставі викладеного заборгованість [PERSON] перед ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складає 3214,94 грн. (страхове відшкодування)+1091,35 (пеня)+96,45 (3% річних)+50 грн.(відправка листів)+1000,00(орієнтовані витрати на судовий розгляд), що дорівнює сумі 5452,74 грн. Від представника позивача [PERSON] , надійшло клопотання про долучення доказів, а саме:заявки на службове відрядження, копію наказу від 02.09.2002 №05-В, копію квитанцій, відповідно до яких витрати на судовий розгляд становлять 360 грн. 40 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 24 липня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АК/0270369, за яким забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21013, державний номер [NUMBER] . 28 серпня 2016 року в смт. Теплик по вул. Микитенка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер [NUMBER] в під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «DEWO NUBIRA», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постановою про закриття кримінального провадження від 19.10.2016 року МВС України Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області встановлено, що [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та струсу мозку внаслідок ДТП, яке відбулось 28.08.2016 року за участі відповідача.31 серпня 2016 року до Теплицького відділення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулась [PERSON] з повідомленням про ДТП та 27 вересня 2016 року з заявою щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов полісу АК/0270369. 16 лютого 2017 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатили [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3214,94 грн. Судом встановлено, що 20 березня 2017 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зверталось на адресу [PERSON] із листом за вих. №09-06-08/2692 про відшкодування вищезазначених витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, яка залишилась без задоволення . Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Слід зазначити, що згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;) зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У разі, якщо санкції договором не передбачені, кредитор відповідно до ст. 625 ЦКУ, має право вимагати від боржника сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3 % річних від простроченої суми. Крім того, згідно із частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно до абз. а, п.п 23.1.1, п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з [PERSON] необхідно стягнути 3214,94 грн. (страхове відшкодування)+1091,35 (пеня)+96,45 (3% річних)+50 грн.(відправка листів)+360 грн.40 коп.( витрати на судовий розгляд), що дорівнює сумі 4813,14 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial