Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з нею. Окрім того, до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], я кому просить усунути йому перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні синів шляхом встановлення йому таких періодів для участі у вихованні та спілкуванні з синами [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]: -побачення щотижня з суботи 15 год. 00 хв. до вівторка 09 год. 00 хв.; -побачення щотижня в четвер з 08 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; -спільний щорічний відпочинок протягом половини усіх шкільних канікул ; -спільний відпочинок влітку , а саме: з 15 червня по 30 червня по 30 червня, з 15 липня по 31липня, з 15 серпня по 31 серпня та шляхом зобов»язання [PERSON] не чинити йому перешкод у вихованні та спілкування з синами [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] свої вимоги мотивувала тим, що вони разом з відповідачем мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з відповідачем [PERSON] вони проживали спільно без реєстрації шлюбу. Протягом останніх років відносини між ними поступово погіршувались, між ними постійно виникали сварки , в результаті чого з липня 2016 року вони припинили спільне проживання і з липня 2016 року вона з синами мешкає окремо від відповідача за адресою [ADDRESS] . Вказала на те, що в квартирі, де вона наразі проживає з синами, створені всі умови для їх комфортного та здорового зростання. У зв»язку з припиненням спільного проживання з відповідачем між нею та [PERSON] виник спір з приводу проживання синів. При вирішенні даного спору просить врахувати те, що вона має офіційну роботу та регулярний заробіток, графік її роботи дає можливість самостійно приводити та забирати дітей щодня зі школи , займатися ними, допомагати виконувати домашнє завдання Вважає, що визначення місця проживання синів з нею буде відповідати їх інтересам, оскільки сини висловлюють чітку позицію проживати разом з нею. З урахуванням викладеного, просила її позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та просив їх задовольнити. Щодо вимог [PERSON] про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми пояснив, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню. Вказав, що вимоги щодо побачення [PERSON] з дітьми щотижня з суботи 15 год. 00 00 хв. до вівторка 09 год. 00 хв. підлягають частково задоволенню, так як якщо батько дітей буде проводити з ним усі вихідні дні, мати буде позбавлена цієї можливості та вважає, що за доцільне в цій частині вимог буде визначити за доцільне побачення батька з синами через тиждень з суботи 15 год. 00 хв. до вівторка 09 год. 00 хв. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання дітей з нею не визнав та пояснив, що наразі відсутній спір з даного питання, оскільки його позов до [PERSON] про визначення місця проживання дітей за його заявою залишений без розгляду . Щодо свого позову до [PERSON] про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми зазначив, що з початку серпня 2016 року вони з відповідачкою припинили спільне сумісне проживання і з того часу проживають окремо . Вказав на те, що [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з синами і це змусило його звернутися до служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Рішенням № 60 від 30.01.2017 року Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради було ухвалено рішення, яким було визначено та встановлено йому такі способи участі: побачення з дітьми щотижня з суботи 15 год. 00 хв. до неділі 20 год. 00 хв.; спільний щорічний відпочинок протягом половини усіх шкільних канікул з попередньою домовленістю з матір»ю та спільний відпочинок влітку, а саме з 15 червня по 30 червня, з 15 липня по 31 липня та з 15 серпня по 31 серпня. Проте, дане рішення відповідачка не виконує, діти під різними приводами для спілкування та виховання йому не даються. Він, як батько, бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні з синами, турбуватися про їх розвиток. З урахуванням викладеного просив його позові вимоги задовольнити . Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей Представник третіх осіб Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судовому засіданні пояснила, що при розгляді позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей покладається на розсуд суду. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та визначенні участі у вихованні синів вважала, що вони підлягають задоволенню у відповідності до висновку органу опіки та піклування . Суд, вислухавши представника [PERSON] - [PERSON], [PERSON], представника [PERSON] - [PERSON], представника третіх осіб Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, дослідивши матеріли справи , оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносин без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилися сини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. Частинами 1, 2 ст. 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На даний час сторони проживають окремо, діти проживають разом з відповідачкою за адресою [ADDRESS] Встановлено, що після припинення відносин між сторонами склалися неприязні стосунки, внаслідок чого [PERSON] перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з дітьми. У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.1-3). Згідно із ст.ст. 11, 15 Закону Україну "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Внаслідок перешкоджання у спілкуванні з дітьми [PERSON] звертався до Органу опіки та піклування з питанням про визначення способу участі у вихованні дітей. Так, рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 60 від 30.01.2017 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми гр. [PERSON]» вирішено встановити [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такі способи участі: побачення щотижня з суботи 15 год. 00 хв. до неділі 20 год. 00 хв. ; спільний щорічний відпочинок протягом половини усіх шкільних канікул за попередньою домовленістю з матір»ю та спільний щорічний відпочинок влітку , а саме з 15 червня по 30 червня, з 15 липня по 31 липня, з 15 серпня по 31 серпня. Однак, [PERSON] перешкоджає [PERSON] у вільному спілкуванні з дітьми , не виконуючи рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 60 від 30.01.2017 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми гр. [PERSON]» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами дійсно існують протиріччя, які не дозволяють сторонам дійти згоди та у добровільному порядку визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Згідно із ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У судовому засіданні встановлено, що позивач обмежений у спілкуванні з дітьми. Враховуючи малолітній вік дітей, які на даний час в більшості копіюють поведінку дорослих, які їх оточують, з огляду на те, що спір між сторонами щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними не було врегульовано добровільно, зокрема, і через відмову відповідача від проведення спільної зустрічі батьків, що свідчить про її ухилення від врегулювання даного питання, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення [PERSON] перешкод [PERSON] у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Перешкоджання [PERSON] у спілкуванні з малолітніми дітьми з боку [PERSON] , безперечно, порушують його права в частині рівності таких прав на участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання позивача не чинити таких перешкод підлягають до задоволення. Аналізуючи надані пояснення, докази у справі, суд дійшов висновку, що сторони обоє з належним піклуванням та турботою, любов'ю ставляться до спільних дітей. Позивач цікавиться їх життям і розвитком, має на меті приймати активну участь у їх вихованні, спілкуватись з ними. Обоє з дітей прив'язані до обох батьків. Судом встановлено, що позивач працює, має стабільний дохід, за місцем його проживання наявні належні умови для перебування дітей, є дитячі кімнати окремо для кожної дитини, що стверджується актом обстеження умов проживання [PERSON] від 19 жовтня 2016 року (а.с.107). Разом з тим, в ході судового розгляду не доведене, що спілкування дітей з батьком буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дітей, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дітей. Отже, виходячи з інтересів дітей, враховуючи обставини справи, а також вік дітей, їх психологічний стан, відсутність на даний час достатнього спілкування з батьком, беручи до уваги висновок служби у справах дітей, заперечення відповідача та з максимальним врахуванням інтересів дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо визначення способу його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними та вважає за необхідне встановити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO]: - побачення через тиждень з суботи 15 год. 00 хв. до вівторка 09 год. 00 хв.; - побачення щотижня в четвер з 08 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; - спільний щорічний відпочинок протягом половини усіх шкільних канікул; - спільний відпочинок влітку, а саме: з 15 червня по 30 червня по 30 червня, з 15 липня по 31липня, з 15 серпня по 31 серпня та шляхом зобов»язання [PERSON] не чинити перешкод у вихованні та спілкування з синами . При цьому суд виходить з того, що позовні вимоги [PERSON] щодо надання йому права побачення з дітьми і перебування їх за місцем його проживання кожного тижня з суботи 15 год. 00 хв. до вівторка 09 год. 00 хв. ставить в нерівні умови з відповідачкою, оскільки мати дітей буде позбавлена можливості спілкуватись з дітьми та проводити з ними вихідні дні, що , в свою чергу, порушить право дітей щодо можливості спільної участі батьків у їх вихованні. У відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають до стягнення понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні даної вимоги, виходячи з наступного . У відповідності до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що діти проживають з [PERSON] і даний факт, на час розгляду справи , [PERSON] не оспорюється. Матеріалами справи встановлено, що в провадженні суду перебував позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2017 року вищезазначений позов за заявою позивача [PERSON] залишений без розгляду . Залишення вищезазначеного позову без розгляду самим позивачем свідчить про те, що між сторонами на даний час не виникає питання щодо місця проживання дітей, оскільки позивач, залишаючи позов без розгляду , погодився з тим, що діти проживають разом з матір»ю. З урахуванням викладеного у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей слід відмовити у зв»язку з відсутністю спору.

Outcome: partial