Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У березні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Просила збільшити розмір аліментів стягнутих за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04.07.2016 року з [PERSON] на її користь, на утримання дитини - [PERSON], [INFO], з 650,00 гривень до 3 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 27.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила збільшити розмір аліментів стягнутих за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04.07.2016 року з [PERSON] на її користь, на її утримання з 850,00 грн., до 2 337,60 грн., щомісячно з 27.03.2018 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку до [INFO] року. А також просить стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі 988,42 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04 липня 2016 року постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 650 грн, щомісячно, починаючи з 17.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 850 грн, щомісячноз 17.02.2016 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Вважає, що така сума аліментів є недостатньою для забезпечення необхідних умов для фізичного та духовного розвитку дитини, оскільки значно зросли ціни на товари необхідні для дитини, зріс прожитковий мінімум. Крім того просила врахувати, те що вона непрацює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дитина потребує більшого догляду на її розвиток, лікування профілактики захворювань, щеплень та на інші потреби. Посилається на те, що нею на лікування, медичний огляд та щеплення дитини у 2017 та 2018 роках витрачено 1 976 грн 84 коп. Вважає, що відповідач повинен компенсувати їй половини витрат тобто 988 грн 42 коп. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що він по мірі можливості забезпечує дитину, оскільки не працює, проживає з непрацездатними батьками - пенсіонерами. Не вбачає підстав для стягнення з нього додаткових витрат, оскільки надані позивачем документи не дають змогу встановити те, що нею понесені дані витрати саме для їх спільної дитини. Ухвалою судді Оболонського суду м. Києва від 18 квітня 2018 року прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували та просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04 липня 2016 року постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 650 грн, щомісячно, починаючи з 17.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 850 грн, щомісячно з 17.02.2016 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку (а.с.7). Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов'язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Згідно зі ст. 157 СК України, питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно абзц. 2 частини другої статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. При цьому, ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вважає правильним збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на дитину до 1750 гривень щомісячно. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дружини до досягненню дитиною трирічного віку, оскільки [PERSON], на момент розгляду справи вже виповнилось три роки, а тому обов»язок відповідача по забезпеченню дружини відсутній. Також суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат, у зв'язку з наступним. Надана позивачкою медична документація на підтвердження поданого нею розрахунку суми витрат на щеплення та лікування дитини є неналежним доказом у справі, оскільки не містить даних щодо здійснення витрат данної дитини. Крім того, задовольняючи позовні вимоги частково суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача в доход держави у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 704 гривні 80 копійок судового збору, оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial