Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 20 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить задовольнити позовні вимоги та змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2012 року, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши стягнення у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що від спільного проживання з відповідачем у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис№127. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2012 року з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень. У зв`язку з збільшенням потреб на утримання дитини позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строк не скористався свої правом та подав до суду відзив на позовну заяву. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити судове засідання без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив проводити судове засідання без його участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018 року, цивільну справу № 208/8875/18, провадження №2/208/2838/18 передано судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,\~що [PERSON] , змінила прізвище з « [PERSON] » у зв`язку з укладанням шлюбу, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). Від шлюбних відносин у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія [NUMBER] , актовий запис№127 (а.с.4). За рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2012 року, стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень (а.с. 7). Малолітня [PERSON] ,\~ [INFO] проживає з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Що підтверджено довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/37792 від 11.12.2018 року (а.с.6). V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року: - 1699 гривень для дітей віком до 6 років; - 2118 гривень для дітей віком від 6 до 18 років. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в\~Постанові №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~, п..23 - відповідно до\~ст.192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того,\~\~слід звернути увагу на те, що відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Згідно зі ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При наведених вище обставинах і з їх урахуванням суд дійшов висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дітей, визначених судовим рішенням. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають збільшенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, суд\~\~виходить з вимог\~ст. 192 СК України\~у їх системному зв`язку з положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України, оскільки утримання дитини, яка навчається в школі та підростає, потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат, а визначений у 2012 році розмір аліментів в твердій грошовій сумі з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. При визначенні розміру аліментів суд враховує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України), а також приймає до уваги те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у відповідача не змінились життєві обставини, він працює, отримує офіційної заробітну плату. Порядок зміни розміру та способу стягнення аліментів, встановлений\~ст. 192 СК України, на яку посилається позивач, може застосовуватися до даного випадку. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та у частковому їх задоволенні. VІ. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Таким чином зміна в законодавстві, а саме підвищення гарантованого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і законодавче підвищення розміру мінімальної заробітної плати - судом розглядаються як інший випадок, передбачений законом, який вказує на зміну майнового стану дитини (зростання потреб і відповідне погіршення майнового стану у зв`язку з фактичним зменшенням питомої ваги аліментів у забезпеченні дитини). Суд погоджується із доводами сторони позивача про те, що це є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що за даний час у зв`язку зі змінами в законодавстві збільшився розмір мінімальної заробітної плати, то суд робить висновок, що доходи відповідача, який є працездатним, збільшились і відповідно змінився його майновий стан, і що питома вага аліментів у його доходах зменшилась, - що також є підставою для збільшення розміру аліментів, які він спроможний сплачувати на утримання його неповнолітніх дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення аліментів у розмірі ј заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial