Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

у липні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON],який в подальшому уточнивши вимоги, просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь 59 780,62 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 52 800 грн. на відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн. витрат за висновок спеціаліста та 2 000 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 16 червня 2017 року о 01.00 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos », д.н.з. ВС 6213ВН, на перехресті вулиць Гонти - Галицька у м. Львові створив небезпеку для дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху, а саме при повороті ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з моторолером марки «Aprilia Sportcity», д.н.з ВС 3717АА, яким він, [PERSON], керував. Внаслідок даної пригоди належному йому на праві власності моторолеру марки «Aprilia Sportcity», д.н.з ВС 3717АА, було завдано технічних пошкоджень. Для визначення розміру вартості відновлювального ремонту технічних ушкоджень та вартості матеріального збитку ним було замовлено відповідний висновок експертного автотоварознавчого дослідження. Згідно з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 107 від 01 липня 2017 року, вартість відновлювального ремонту моторолера марки «Aprilia Sportcity», д.н.з ВС 3717АА, складає 58 422,88 коп. За проведення експертного автотоварознавчого дослідження він заплатив 1006 грн. Крім того, в результаті дорожньо транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, а саме: синці в ділянках правого ліктьового суглобу, на лівій гомілці, на правій сідниці, садна на передньо внутрішній поверхні лівої гомілки, в ділянці зовнішньої кісточки нижньої третини правої гомілки, забій грудної клітки та поперекового відділу хребта, які відповідно до висновку судово медичної експертизи №210/2017 від 21 червня 2017 року відносяться до легкого тілесного ушкодження. З 16 червня 2017 року по 20 червня 2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні у Львівській міській клінічній лікарні. Витрати на лікування склали 351,74 грн. По сьогоднішній день він відчуває болі в хребті, в результаті чого не може переносити тих фізичних навантажень, які переносив раніше, втратив нормальний сон та у звязку з болями змушений повторно звертатися до медиків. Він, [PERSON], втратив можливість користуватися своїм транспортним засобом, що призвело до порушення його привичного способу життя. Ці негативні явища в його житті викликають у нього моральні страждання. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, враховує в сукупності вищевказані негативні наслідки, які настали для нього та оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 52 800 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, з якої вбачається, що він позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи та не подав відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2017 року о 01.00 год. гр. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті вулиць Гонти - Галицька у м. Львові створив небезпеку для дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху, а саме при повороті ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з моторолером марки «Aprilia Sportcity», д.н.з ВС 3717АА, під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобіль та моторолер зазнали технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.1.5, п. 2.3 «б,д», п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху. Даний факт підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2017 року. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2017 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в доход держави. У даній постанові від 26 липня 2017 року зазначено, що [PERSON] свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав частково. У постанові слідчого СУ ГУ НП у Львівській області Хомин В.С. про закриття кримінального провадження від 27 червня 2017 року зазначено, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017140050002603 від 16.06.2017 року закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Згідно з положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку №107 від 01 липня 2017 року експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу моторолера марки «Aprilia Sportcity», д.н.з ВС 3717АА, після його пошкодження в ДТП 16 червня 2017 року, з врахуванням особливостей його стану та пошкоджень, на момент проведення дослідження становить 58 422,88 грн. (а.с. 8-12). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, третьою статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків. З копії витягу з медичної карти стаціонарного хворого №15774 Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги вбачається, що [PERSON] поступив у лікарню 16 червня 2017 року через одну годину від отримання травми під час ДТП з діагнозом забій грудної клітки, забій мяких тканин обличчя, забій поперекового відділу хребта та перебував на лікуванні до 20 червня 2017 року (а.с.14). У висновку експерта №210/17 від 21 червня 2017 року зазначено, що у [PERSON] були виявлені наступні ушкодження: синці в ділянках правого ліктьового суглобу, на лівій гомілці, на правій сідниці, садна на передньо внутрішній поверхні лівої гомілки, в ділянці зовнішньої кісточки нижньої третини правої гомілки, забій грудної клітки та поперекового відділу хребта, відносяться до легкого тілесного ушкодження та могли бути спричинені 16 червня 2017 року під час ДТП. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати на лікування у розмірі 351,74 грн., що підтверджується чеками №178344 від 17.06.2017 року, №178272 від 16.06.2017 року, №145642 від 17.06.2017 року, №31147 від 18.06.2017 року. Підстави для стягнення з відповідача витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1006 грн., та витрат за висновок спеціаліста у розмірі 5 000 грн., відсутні, оскільки позивачем та його представником не було надано оригіналу документу, що підтверджує такі витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Встановлено, що правову допомогу позивачеві надавав адвокат [PERSON] згідно з договору від 17 липня 2017 року, до якого долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №624 від 20.02.1997 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] дійсно були понесені витрати на правову допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №8 від 26 липня 2017 року та їх загальний розмір становить 2 000 грн. та дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] відшкодування майнової школи, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають до часткового задоволення у розмірі 58 774,62 грн. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то такі, на думку суду, підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до норми ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З матеріалів справи вбачається, що моральна шкода [PERSON] полягає у тому, що він переніс фізичний біль та сильний стрес, у звязку з спричиненими йому тілесними ушкодженнями, після дорожньо транспортної пригоди він змушений був перебувати на стаціонарному лікуванні, тривалий час зазнавав фізичного болю та страждань. Крім того, його моральна шкода полягала у суттєвому пошкодженні автомобіля, що унеможливило користування ним протягом тривалого часу, затрата часу для відновлення транспортного засобу, ускладнення для сімї, оскільки позбавлено єдиного засобу пересування. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], позивачу було завдано моральної шкоди. Однак сума, визначена позивачем в позовній заяві є завищеною, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 5 000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ст. 6 Закону України "Про судовий збір"у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Outcome: partial