Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують, що Рішенням Виконавчого комітету Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 28 від 19.05.2011 року збільшено та введено в дію з 01 червня 2011 року тариф комунального підприємства Геронимівської сільської ради «Благоустрій» на вивезення твердих побутових відходів: - вартість тарифу на вивезення твердих побутових відходів з однієї особи в місяць (житловий масив) - 4,00 грн. Таким чином Виконавчий комітет визначив вартість послуг та рішенням яке було раніше надавача послуг (якщо воно було). 26 квітня 2012 року листом Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» №133 на ім'я депутата Геронимівської сільської ради [PERSON] проінформовано, що КП «ЧСЧ» уклало договір №314 від 01.02.2011 року на вивезення ТПВ з Геронимівською сільською радою. Отже з 01.02.2011 року ТПВ з житлового масиву с. Героиимівка вивозить ЧСЧ», а сплачує Геронимівська сільська рада. Що стосується КП ГСР «Благоустрій» то дане підприємство навіть посередником не є у вивозі ТПВ з контейнерів, а тільки збирає оплату за ненадані послуги. 15 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до в.о. директора КП ГСР «Благоустрій» Калюжного Сергія Володимировича з актом претензією про неналежне надання або ненадання послуг, в частині ненадання послуг по вивезенню сміття з житлового масиву (контейнерів) КП ГСР «Благоустрій» з 01 лютого 2011 року по 15 лютого 2016 року. Керівник підписав даний акт, але відповіді на претензію не надав. В період з 01 січня 2011 року по 01 липня 2016 року позивачі сплатили відповідачу за ненадання послуги 3522,79 грн. За період з 01.01.2011 року і по даний час КП ГСР «Благоустрій» не надаючи послугу по вивезенню твердих побутових відходів робить нарахування за цю послугу мешканцям багатоквартирних будинків с. Геронимівка і вимагає оплату. За період відключення водопостачання в селі, відповідач надає завідомо недостовірну інформацію показуючи «борги» за вивезення ТПВ, як борги за водопостачання (вивішує недостовірні списки боржників). Таким чином КП «Благоустрій» зіштовхує споживачів між собою і примушує платити за ненадану послугу. В зв'язку з ненаданням послуги позивачі були змушені звернутися до суду та просили суд провести перерахунок коштів сплачених позивачами, та стягнути з відповідача моральну шкоду. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідач Калюжний С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та показав, що в селі Геронимівка, Черкаського району дійсно є така ситуація, що кошти які сплачуються як за вивезення ТПВ, йдуть в рахунок водопостачання. Сільська рада сплачувала кошти КП «Благоустрій» за вивіз сміття з іншої частини села, окрім багатоповерхівок. Представник відповідач Андрос Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Представник третьої особи Шпак Н.А. заперечувала щодо позовних вимог та просила суд відмовити в позові. Суд дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 28 від 19.05.2011 року збільшено та введено в дію з 01 червня 2011 року тариф комунального підприємства Геронимівської сільської ради «Благоустрій» на вивезення твердих побутових відходів: - вартість тарифу на вивезення твердих побутових відходів з однієї особи в місяць (житловий масив) - 4,00 грн. Листом Комунального підприємства «Черкаська служба чистоти» від 26 квітня 2012 року №133 на ім'я депутата Геронимівської сільської ради [PERSON] проінформовано, що КП «ЧСЧ» уклало договір №314 від 01.02.2011 року на вивезення ТПВ з Геронимівською сільською радою. 15 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до в.о. директора КП ГСР «Благоустрій» Калюжного Сергія Володимировича з актом претензією про неналежне надання або ненадання послуг, в частині ненадання послуг по вивезенню сміття з житлового масиву (контейнерів) КП ГСР «Благоустрій» з 01 лютого 2011 року по 15 лютого 2016 року. Калюжний С.В. підписав даний акт, але відповіді на претензію не надав. Відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі застосування перерви в наданні послуг виконавець/виробник зобов'язаний повідомити через засоби масової інформації про таку перерву споживача не пізніш як за 10 днів (за винятком перерви, що виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. П. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.95р., з подальшими змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, оскільки з 01.02.2011 року з житлового масиву с. Геронимівка, ТВП вивозить КП «ЧСЧ», а не КП Геронимівської сільської ради «Благоустрій», тому необхідно провести перерахунок з споживачами даної послуги, а саме з позивачами по справі. Щодо моральної шкоди, суд не знаходить підтверджень тому що неправомірними діями відповідача, позивачам була завдана моральна шкода, та вони зазнали сильних душевних хвилюваль. Відповідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial