Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся у червні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на спадкове майно, що в цілому складається з житлового будинку, позначеного у технічному паспорті літерою - А-1,а, що знаходиться по [ADDRESS], та земельної частки (паю) площею 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, що залишились після смерті [INFO] діда, [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник відповідача - територіальної громади Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - відділу Дерземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Згідно довідки Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] з нею проживав та був зареєстрований її чоловік - [PERSON] (а.с. 53). [PERSON] помер [INFO] у с. Стрижівка Любарського району Житомирської області під час тимчасового перебування у сина, [PERSON] (а.с. 14, 24). 14.05.1997 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно якого все його майно, належний йому будинок з погосподарськими будівлями, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати, і на що він за законом буде мати право заповідає [PERSON] Заповіт станом на 13.07.2015 року не змінено і не скасовано (а.с. 20, 54). Відповідно довідок Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області померлий [PERSON] був зареєстрований станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Інших зареєстрованих станом на 23.02.2002 року не значилось. [PERSON] проживав без реєстрації з 15.10.1999 року разом з [PERSON] до дня його смерті та в шестимісячний термін вступив в управління його майном (а.с. 15, 16, 43). Будинковолодіння [ADDRESS], згідно запису погосподарської книги №4, особовий рахунок [NUMBER], станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] - голова двору, ? ч., та [PERSON] - дружина, ? ч., присадибна земельна ділянка площею 0,41 га не приватизована, що підтверджується довідкою Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області (а.с. 17). Згідно довідки відділу Держземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області на ім'я [PERSON] (помер [INFO]) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів КСП «імені Ілліча» за № 384 від 17.01.1997 року по Ручківській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не видавався (а.с. 23). Із пояснень Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та житлового будинку [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на зазначене майно (а.с. 18, 19). Також, згідно повідомлень Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводились (а.с. 45, 47). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 526 ЦК Української РСР передбачено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На підставі ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Із ст. 548 ЦК Української РСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Отже, [PERSON] та [PERSON] набули у власність у рівних частинах (по ? частині кожний) будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS], яке відносилося до типу колгоспного двору. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадщину після неї прийняв її чоловік - [PERSON], який успадкував її частину будинковолодіння, набувши, таким чином, у власність вищезазначене будинковолодіння повністю. Також [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу 3,95 га в умовних кадастрових одиницях. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не видавався. Таким чином, [PERSON] набув право на земельну частку, а не право власності на неї. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадщину за заповітом прийняв його внук - [PERSON], оскільки вступив в управління майном в шестимісячний термін. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial