Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира №36 в будинку №10 на пл.. Дзержинського в м. Дніпропетровську належить на праві приватної часткової власності: 2/3 частки належить [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 04.11.2002 року, інша 1/3 частки належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 04.12.2013 року за реєстровим №2715. Квартира №36 в будинку №10 на пл.. Дзержинського в м. Дніпропетровську складається з 3-х кімнат житловою площею 47,8 кв.м., в тому числі: кімната №6-14,1 кв.м., кімната №7 17,3 кв.м., кімната №5 16,4 кв.м., кухні №4-6,0 кв.м., ванної кімнати №3 2,1 кв.м., вбиральні №2 0,8 кв.м., коридора №1 -5,0 кв.м., вбудованої шафи №8 -03 кв.м. Загальна площа квартири 62,0 кв.м., житлова площа 47,8 кв.м. На теперішній час відповідачі перешкоджають у користуванні квартирою, ключів від квартири не має. На підставі вищевикладеного просить визначити порядок користування квартирою №36 в будинку №10 на пл.. Дзержинського в м. Дніпропетровськ виділивши [PERSON] кімнату №5 площею 16,4 кв.м., відповідачам кімнату №6 площею 14,1 кв.м. та кімнату №7 площею 17,3 кв.м., вбудовану шафу №8 площею 0,3 кв.м.. У загальному користуванні співвласників залишити приміщення: кухня №4 6,0 кв.м., ванна кімната №3 2,1 кв.м., вбиральня №2 0,8 кв.м., коридор №1 5,0 кв.м.; усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення [PERSON] у квартиру №36 в будинку №10 на пл.. Дзержинського у м. Дніпропетровську та зобовязати відповідачів передати ключі від зазначеної квартири та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію за 0,2 кв.м. площі у розмірі 572,90 грн. кожному. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилалася на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити. Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 04.12.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] належить 1/3 частки квартири №36, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Дзержинського, буд.10./а.с.7/ Інші 2/4 частки вказаної квартири належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 04.11.2002 року згідно розпорядження №6-435-02./а.с.36/ Квартира №36, що знаходиться за адресою: площа Дзержинського, 10 у м. Дніпропетровську складається з: 1,2,3 житлові кімнати, 4-кухня, 5-ванна, 6-вбиральня, 7-коридор, 8 вбудована шафа, загальна площа 62,0 кв.м., житлова площа 47,8 кв.м./а.с.10/ Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, водночас власник має право вчиняти щодо свого майна, будь які дії які не суперечать закону. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 150 ЖК України власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Суд, вважає встановленим факт здійснення позивачці перешкод у користуванні спірною квартирою , тому її права власника підлягають захисту шляхом її вселення у належну їй частку квартири№36 розташованої за адресою: площа Дзержинського, 10, м. Дніпропетровськ та зобовязати [PERSON] та [PERSON], передати [PERSON] ключі від квартири №36 в будинку №10 на пл.. Дзержинського у м. Дніпропетровську. Відповідно до вимог ч. 1-3\~ст. 358 ЦК України, яка регулює правовідносини щодо здійснення права спільної часткової власності, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У п.14\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22 грудня 1995 року\~( з послідуючими змінами), роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно ст.. 47 ЖК України норма житлової площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. \~ Таким чином, в частині визначення порядку користування житловим приміщенням та виділення [PERSON] в користування житлової кімнати площею 16,4 кв.м суд відмовляє, так як вказана площа кімнати не відповідає її частці (1/3) по відношенні до загальної площі та житлової площі квартири. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідачів також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial