Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вищевказаним позовом, з урахуванням його уточнень, про стягнення з [PERSON] суми грошової позики, з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 524 002, 30 грн., суми в розмірі трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов"язання - 62162,01 грн. та витрат за надану правову допомогу у розмірі 2000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21 травня 2008 року між сторонами був укладений договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого позивач передав відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 101 000 грн., на строк до 21 листопада 2008 року. Крім того, 17.08.2008 року відповідно до розписки позивач передав [PERSON] грошові кошти у розмірі еквівалентному 15 000 доларів США (на той період в гривневому еквіваленті складало 75 000 грн.), з терміном повернення 15 вересня 2008 року. До теперішнього часу відповідач зазначену суму коштів не повернула, постійно ухиляється від повернення суми боргу, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачі та їх представник, представник третьої особи Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з»явилися. Представник третьої особи Служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 травня 2008 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти у розмірі 101 000 (сто одну тисячу) гривень, що є еквівалентом 20 000 доларів США, на строк до 21 листопада 2008 року, що підтверджується договором позики грошей від 21 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №2689. 08.08.2008 року внесені зміни № 1 до зазначеного договору, по реєстру за № 4393. За умовами Договору [PERSON] передав [PERSON] 315 250,00 грн., що є еквівалентом 65 000,00 доларів США по курсу Нацбанку на момент укладення договору, а остання зобов'язалася повернути таку ж саму суму грошей до 21.11.2008 року без начислення відсотків. Факт передачі зазначених грошових коштів та їх сума, що становить еквівалент 65 000,00 доларів США підтверджується Договором та оригіналами розписок [PERSON] від 04.06.2008 року, 13.07.2008 року та 17.08.2008 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Договором 21.05.2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] по реєстру нотаріальних дій за № 2690, а 08.08.2008 року внесені зміні № 1 до зазначеного договору по реєстру № 4394 ( надалі Договір Іпотеки) . Відповідно до змісту Договору Іпотеки в забезпечення виконання свого обов'язку за Договором [PERSON], яка діяла одночасно і від імені інших співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Вартість предмета іпотеки визначена за домовленістю сторін в сумі 353 500,00 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляійного суду Харківської області від 06 вересня 2013 року, позовні вимоги [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення, зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки та визнання права власності задоволено частково, визнано недійсним договір іпотеки від 21 травня 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] р № 4394. Вищевказаним рішенням підтверджується невиконання [PERSON] грошових зобов»язань перед [PERSON] за договором позики. Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд частково задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача суми грошової позики, виходячи з розміру боргу 315 250,00 грн., з урахуванням індексу інфляції, що становить 423297, 13 грн., суми в розмірі трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов"язання - 50215,43 грн. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат за надану юридичну допомогу у сумі 2000 грн., оскільки належних доказів на підтвердження таких витрат та їх розрахунку у відповідності з вимогами постанови КМУ №590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсаційних витрат , пов,язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач та його представник не надали, і матеріали справи таких доказів не містять. На підставі викладеного ,

Outcome: partial