Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Згідно позовної заяви, заяви про збільшення позовних вимог, усних пояснень позивача в судовому засіданні, 10 червня 2010 року стосовно нього, [PERSON], порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. 18 червня 2010 року йому пред'явлено обвинувачення у вчиненні вищезазначеного злочину, затосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановою Нетішинського міського суду від 05.07.2012 року, порушену щодо нього кримінальну справу направлено прокурору Хмельницької області для усунення виявлених в ході слідства недоліків та неповноти судового слідства. Постановою в.о. начальника слідчого відділу управління СБУ в Хмельницькій області підполковником юстиції Пилипчуком С.М. від 09 серпня 2012 року закрито кримінальну справу в частині пред'явлення, йому [PERSON], обвинувачення за ч. 1 ст. 365 КК України, у зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину. 15 жовтня 2012 року постановою заступника начальника слідчого відділу управління СБУ у Хмельницькій області підполковником юстиції Пилипчуком С.М., кримінальна справа закрита за п. 1 ст. 213, п.п. 1,2 ст.6 КПК України, у зв'язку у відсутністю в його діянні складу злочину та відсутності події злочину. Вважає, що незаконними діями слідчого відділу управління СБУ у Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області йому завдано матеріальної та моральної шкоди. У зв'язку з порушенням кримінальної справи він був звільнений з посади заступника начальника Славутської державної об'єднаної податкової інспекції - начальника Нетішинського відділення, не міг бути прийняти на іншу роботу. Не мав доходів аби утримувати сім'ю. Вважає, що в зв'язку з цим йому завдано матеріальної шкоди, у вигляді втрати заробітку внаслідок незаконних дій відповідачів, яку оцінює в розмірі 26556 грн. 62 коп. Порушення щодо нього кримінальної справи, притягнення до кримінальної відповідальності, обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, проведення досудового та судового слідства, повернення справи для додаткового розслідування призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя. Незаконими діями відповідачів йому завдано душевних стражданнь, що заподіяні внаслідок психічного впливу. У його емоційному стані виникли суттєві негативні зміни, які перешкоджали активному соціальному функціонуванню, як особистості, переважно у таких сферах життєдіяльності, як реалізації власних амбіцій, почуттів власної честі та гідності; реалізації відчуття безпеки і правової захищеності щодо себе та своєї родини, а також взаємодії з правоохоронними органами, як гарантами таких; у реалізації прав та обов'язків глави сім'ї, чоловіка та батька; дружнього спілкування з товаришами та колегами. Все це призвело до позбавлення можливостей реалізації його звичок та бажань. Він був позбавлений права на свободу пересування, що призвело до неможливості відвідувати літніх батьків, рідних та близьких, бути присутнім на святах та ювілеях рідних та близьких, які проживають за межами м. Нетішин, був позбавлений можливості оздоровитись та оздоровити свою сім'ю на курортах Укарїни. Крім того, його, як злочинця, незважаючи на те, що він перебував на лікарняному, 24.02.2010 року, під погрозами працівників управління СБУ в Хмельницькій області, примусили з'явитись в обласне управління служби безпеки України в Хмельницькій області на допит і тримали там більше чотирьох годи. Від отриманого стресу в нього тривалий час не загоювалась рана, отримана в результаті хірургічного втручання. Працівники управління СБУ в Хмельницькій області переслідували не лише його, а й батьків дружини, зокрема її матір. За час перебування під слідством він намагався влаштуватись на роботу по своїй спеціальності, але щоразу, коли ставало відомо про порушення щодо нього кримінальної справи, відмовляли в працевлаштуванні. Розмір моральних страждань, з урахуванням висновку судово-психологічної експертизи оцінює в 999734 грн. 40 коп. Крім того, просить стягнути витрати на правову допомогу захисника під час досудового розслідування та розгляду справи в суді, які складають 5200 грн. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини закладені в ньому. Крім того, просив суд звернути увагу на те, що кримінальну справу, порушену відносно позивача закрито у зв'язку з відсутністю в його діянні складу злочину та відсутності події злочину. Згідно висновку експерта, розмір компенсації моральної шкоди може складати від 205,2 до 820,8 МЗП в залежності до рішення суду щодо ступення відповідальності відповідача щодо спричинення шкоди. За таких обставин просить визначити ступінь відповідальності відповідача щодо спричинення шкоди як прямий умисел застосувавши коефіцієнт 1,0. Представник відповідача управління СБУ у Хмельницькій області позов не визнав, вказавши, що відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», громадянинові відшкодовується заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Відповідно ч.1 ст. 4 цього ж Закону, розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином під час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Враховуючи те, що на момент пред'явлення [PERSON] обвинувачення у кримінальній справі він ніде не працював, доходів не отримував, від роботи (посади) не відсторонювався, жодних доказів того, що [PERSON] звертався до роботодавців про прийняття на роботу і йому відмовлено на підставі того, що він притягнутий до кримінальної відповідальності, у справі немає, тому вважає, що підстав для відшкодування позивачу заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок незаконних дій, немає. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано жодних доказів того, що страждання, переживання та біль, які він отримав, пов'язані безпосередньо із незаконними діями (бездіяльнісю) відповідачів. Доказів понесених витрат на оплату правової допомоги [PERSON] суду не надав. Представник відповідача прокуратури Хмельницької області позов визнав частково. Зазначив, що позивач за час перебування під слідством і судом не був обмежений в здійсненні нормальних життєвих зв'язків, не були порушенні його трудові права та право власності. Вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із розміру мінімальної заробітної плати. Вказав, що у відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діють на час розгляду справи. В задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди просить відмовити, виходячи з вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Вважає, що з питань визначення сум втраченого заробітку, витрат на правову допомогу, позивачу необхідно звертатись до служби безпеки України в Хмельницькій області. Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України, позов не визнала, вказавши, що Державна казначейська служба України не є належним відповідачем у справі, оскільки є лише юридичною особою створеною державою. Як в позовній заяві так і доданих до неї документах позивач жодним чином не обґрунтував та не довів, яку саме шкоду, протиправні дії чи бездіяльність орган Казначейства завдав останньому, та у чому полягала протиправність діяння саме цього органу, як відповідача. Свідок [PERSON], пояснила, що є тещею відповідача. До порушення кримінальної справи відносно нього знала зятя як активну людину, про нього чула хороші відгуки від колег. Після порушення кримінальної справи в сім'ї [PERSON] виникали неприємності. Особисто до неї додому приходили працівники СБУ, які говорили, що зять не приходить на виклики, погрожували, що одягнуть на нього наручники. Свідок [PERSON], показала, що позивач є її сином. Спочатку їй не було відомо про порушення відносно сина кримінальної справи, однак вона помітила зміни, які відбулись у ньому в той час. Син не відповідав на телефонні дзвінки, кидав слухавку, сердився, що вона його запитує про причини такої поведінки. До порушення справи син приїжджав до неї раз на місяць, а вже потім перестав приїжджати, посилаючись на фінансові труднощі. Вона змушена була допомагати сім'ї сина, адже йому потрібно було утримувати сім'ю, сплачувати аліменти. Свідок [PERSON], показала, що є дружиною позивача. До порушення кримінальної справи чоловік був нормальною повноцінною людиною, яка працює, ходить на роботу, має сім'ю, задоволений своїм життям. І в один момент все те, чого він домігся своїм розумом, працею було перекреслено. Все це мало своє відображення і на стосунках в сім'ї, з дитиною. Чоловік став знервований, постійно кричав на неї та дитину, часто виникали сварки, замкнувся в собі. Внаслідок порушення кримінальної справи [PERSON] втратив роботу і вона сама повинна була забезпечувати сім'ю. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] знає з 2004 року, оскільки працював в Хмельницькому університеті управління та права, де той навчався. Знав його як цілеспрямовану, впевнену в собі, щиру та веселу людину. Він люблячий батько. Завжди піклувався про дочку від першого шлюбу , яка проживає в іншому місці. Після порушення кримінальної справи скаржився на скрутне матеріальне становище в зв'язку зі звільненням з роботи, говорив, що йому принизливо просити гроші у дружини. Він не міг матеріально утримувати дітей та сім'ю, бачитись з дочкою від першого шлюбу. Розповідав, що влаштовувався на роботу керуючим відділенням банку, однак після проходження всіх тестів йому було відмовлено в прийнятті на роботу в зв'язку з тим, що перебував під слідством. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 10 червня 2010 року відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України. 18 червня 2010 року йому пред'явлено обвинувачення у вчиненні вищезазначеного злочину, застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановою Нетішинського міського суду від 05.07.2012 року, порушену щодо позивача кримінальну справу направлено прокурору Хмельницької області для усунення виявлених в ході слідства недоліків та неповноти судового слідства. Постановою в.о. начальника слідчого відділу управління СБУ в Хмельницькій області підполковником юстиції Пилипчуком С.М. від 09 серпня 2012 року, закрито кримінальну справу в частині пред'явлення, йому, [PERSON], обвинувачення за ч. 1 ст. 365 КК України у зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину. 15 жовтня 2012 року постановою заступника начальника слідчого відділу управління СБУ у Хмельницькій області підполковником юстиції Пилипчуком С.М., кримінальна справа закрита за п. 1 ст. 213, п.п. 1,2 ст.6 КПК України, у зв'язку у відсутністю в його діянні складу злочину та відсутності події злочину. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи № 1649 від 11.02.2014 року, [PERSON], в зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, спричинені страждання (моральна шкода), рекомендований розмір компенсації якої може становити від 205,2 до 820,8 мінімальних заробітних плат. За правилами ст. 1176 ЦК України, шкода, в тому числі моральна шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу підписки про невиїзд відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Частина сьома вказаної норми визначає, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Зазначений порядок відшкодування шкоди визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» . Згідно з ч.ч.5,6 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», п.17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться в разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством. У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 роз'яснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. З огляду на положення ст.23 ЦК України, ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» за наявності заподіяння громадянинові моральної шкоди її розмір визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених Законом із урахуванням вимоги розумності та справедливості. Незаконні дії органів досудового слідства у зв'язку із незаконним порушенням кримінальної справи, пред'явленням обвинувачення у вчиненні злочину, обранням запобіжних заходів, завдали позивачу моральних страждань. Щодо нього відбувалось незаконне кримінальне переслідування, що в свою чергу призвело до порушення його нормальних життєвих зв'язків. Позивач страждав через приниження його честі, ділової репутації, а з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Порушенням кримінальної справи відносно позивача було сформовано негативну суспільну оцінку його ділових і професійних якостей при виконанні ним службових обов'язків. За час перебування на підписці про невиїзд позивач був позбавлений конституційного права громадянина України вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час. При прийнятті рішення, суд приймає до уваги тривалість, характер, глибину та обсяг страждань позивача, характер немайнових витрат, можливості відновлення попереднього стану, те, що позивач за час перебуванням під слідством і судом не був обмежений в здійсненні нормальних життєвих зв'язків, не були порушенні при цьому його трудові права та право власності. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує наступне. Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" з 01.01.2014 року встановлено мінімальну заробітну плату 1218 грн. Позивач перебував під слідством і судом 26 місяць 22 дні. Таким чином, розмір моральної шкоди завданої [PERSON], виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом становить, 32689,55 грн. За таких обставин, виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, з врахуванням конкретних обставин справи, характеру та обсягу моральних страждань, отриманих позивачем, а також те, що порушену відносно позивача кримінальну справу закрито у зв'язку з відсутністю в його діянні складу злочину та відсутності події злочину, суд вважає, що розмір моральної шкоди завданої [PERSON] за кожен місяць перебування під слідством і судом необхідно визначити у розмірі 50 000 грн. Відшкодування моральної шкоди відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Щодо вирішення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», розмір відшкодованої шкоди, зазначеної в пунктах 1 (заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій), 4 (суми, сплачені громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги) ст. 3 вказаного Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі дії чи розглядав справу, в місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Таким чином, виходячи з вищезазначених норм закону, з вимогою визначення суми втраченого заробітку, витрат на правову допомогу позивачу слід звертатись до управління служби безпеки України в Хмельницькій області. Відповідно до п.4 ч. 1 ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати пов'язанні із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, судом встановлено, що позивачем було понесенні витрати на проведення судово-психологічної експертизи в сумі 3385,60 грн. Виходячи з пропорційності задоволених вимог, сума витрат на проведення судово - психологічної експертизи, яка підлягає стягненню, складає 164,90 грн. Статтею 25 Бюджетного кодексу України установлено, що Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial