Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання доньки. В обґрунтування позову зазначає, що 07.06.2011 року був розірваний їх з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька навчається в Донецькому національному університеті на першому курсі ОКР «Магістр», денного відділення, за спеціальністю «Переклад (німецька, англійська мови), ІУ рівень акредитації, договірна форма навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу №885/67.0-51 від 01.11.2013р. Згідно договору про навчання №3034/78-10/13 від 25.08.2013р. загальна вартість освітньої послуги становить 19730,00 грн. за весь строк навчання. Крім того щомісячно треба сплачувати орендну плату за квартиру у розмірі 2000 грн., сплачувати комунальні платежі, необхідні гроші на книги, документи та інш. Вона працює ветеринарним лаборантом в ДУ «Бердянська міська державна лікарня ветеринарної медицини», її середня заробітна плата становить 2366,50 грн., її заробітної плати не вистачає для здійснення оплати за доньчине навчання та оренду квартири. Відповідач є працездатною та здоровою особою, займається підприємницькою діяльністю, має у власності два рибних магазини, побудував новий двоповерховий будинок. Посилаючись на ст.ст. 199,200 СК України просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання доньки до 01.07.2014р., у твердій грошовій сумі 5000,00 гривень щомісячно. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Додатково суду пояснили, що [PERSON] навчається на магістратурі, на контрактній, денній формі навчання. Щомісяця за навчання необхідно сплачувати по 1973,00 грн. Крім цього донька відвідує в університеті курси іспанської мови, оплата за навчання на курсах становить 5040,00 грн., 2200,00 грн. і 1100,00 грн., на підтвердження чого надали копії договорів про навчання слухачів на курсах… У зв'язку з навчанням донька винаймає житло в м. Донецьку, плата за яке становить 1800,00 грн., крім цього необхідно ще оплачувати комунальні платежі. Щоб оплачувати навчання доньки їй доводиться брати кредити в банках. Батько ж відмовляється оплачувати навчання дитини в магістратурі. Але відповідач має можливі надавати матеріальну допомоги, оскільки має дохід від підприємницької діяльності, також він є засновником ТОВ «Норд Атлантік». Представник відповідача проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень вказує на те, що за приписами ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, або сама дитина, яка продовжує навчання. Донька постійно проживає і навчається в Донецьку, а тому позивачка не мала права на звернення з цим позовом до суду. Також зазначила, що за податковою декларацією за 2013 рік, його загальний дохід від підприємницької діяльності визначений у розмірі 277651,00 грн., але за підрахунком відповідача його чистий дохід за період з липня по грудень 2013 року становить 12010,72 грн., а в середньому на місяць 2002,00 грн. Також [PERSON] є директором ТОВ «Норд Атлантік», його середня заробітна плата становить 1277,50 Відповідач не має можливості оплачувати навчання доньки в магістратурі, оскільки має на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Його дружина не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Також на утриманні відповідача знаходиться його мати [PERSON], яка на сьогодні проходить реабілітацію після перенесеної 22.09.2013р. операції. Відповідач також має борги за двома кредитними договорами у сумі 14163,62 грн. і 16503,00 грн. Крім цього представник відповідача зауважує на тому, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження витрат, які вона несе на оплату оренди квартири, комунальних платежів, придбання книг, документів. Позивачем на підтвердження витрат, які вона несе на навчання доньки, надані копії договорів про навчання на курсах іспанської мови. Однак у позовній заяві позивач про це не зазначала і ніяким чином не пов'язувала витрати, які вона несе на навчання дитини в ДНУ з витратами на навчання доньки на факультативних курсах по вивченню третьої мови. Вважає, що ці витрати є необґрунтованими. Просить також суд врахувати той факт, що позивачка за даними ЄДР також є фізичною особою підприємцем і не перебуває у стані припинення, проте про свої доходи від підприємницької діяльності нічого не зазначає. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 199 СК України передбачено, у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). З довідки Донецького національного університету №885/670-51 від 01.11.2013р. (а.с.5) вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі ОРК «Магістр» денного відділення за спеціальністю «Переклад (німецька, англійська мови)», договірної форми навчання. З наданої суду копії договору про навчання №3034/78-10/13 від 25.08.2013р. (а.с.6) загальна вартість освітньої послуги становить 19730,00 грн., плата за освітню послугу вноситься щомісячно 1 числа поточного місяця у розмірі 1973,00 грн. у період з 01.09.2013р. по 01.07.2014р. ( п.2.2, 2.3 договору). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] дійсно навчається на денному відділенні ДНУ, на контрактній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. [PERSON] зареєстрована і спільно проживає зі своєю матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою ОСББ «Молодіжний» №169 від 07.11.13р. ( а.с.8). Навчання дитини в м. Донецьку на денному відділені та тимчасова її відсутність у зв'язку з цим за зареєстрованим місцем проживання не є перешкодою для звернення матері з таким позовом до суду. Разом з тим, суд критично ставиться до наданих позивачем договору №11391/78-90/13 від 02.12.2014р. про навчання дитини на курсах усного перекладу (а.с.28-29), договору №10296/178-90/13 від 04.10.2013р. про навчання на курсах центру іноземних мов (а.с.30), договору №10341/170-90/13 про навчання слухачів на курсах вивчення третьої іноземної мови, оскільки навчання на цих курсах не передбачено умовами основного договору про навчання №3034/78-10/13 від 25.08.2013р. (а.с.6), тобто є факультативним, а не обов'язковим. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження оплати за оренду квартири в м. Донецьку та комунальних платежів у сумі 2000,00 грн., купівлю підручників тощо. Позивач і відповідач є фізичними особами- підприємцями, крім того мають постійну роботу та стабільний дохід. Суд приймає до уваги, що на утриманні відповідача [PERSON] перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], та дружина [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги, посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача перебуває його матір [PERSON], яка є пенсіонеркою і нещодавно перенесла операцію, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження перебування матері на його утриманні та суми витрат, яку він несе у зв'язку з цим. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, а також на те, що надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини є обов'язком не тільки батька, а і матері, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 986,50 грн., тобто половину витрат вартості навчання в Донецькому національному університеті, щомісячно, до закінчення навчання в університеті. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial