Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за теплову енергію в сумі 9676,75 грн.. В обгрунтування позову зазначено, що відповідач проживає [ADDRESS]. Шляхом відкриття особового рахунку та видачею абонентської книжки відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. На адресу відповідача підприємством було відпущено теплової енергії на суму 7542,79 грн., а саме за період з 01.01.2014 року по 01.09.2017 року включно, за які сплачено не було . Зі свого боку позивач договірні зобов'язання виконує в повному обсязі, у відповідності до умов договору та чинного законодавства України. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а, за відсутності таких умов та вимог,- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ж до статті 525 Цивільного кодексу України - односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на 01.09.2017 року, борг відповідача перед КП « Теплоенергетик» становить 7542,79 грн. за вказаний період, 3% річних, відповідно до вимог ст.625 ЦК України - 356,29 грн; індекс інфляції, відповідно до вимог ст.625 ЦК України -1777,68 грн. Загальна сума боргу, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України становить 9676,75 грн. та просив стягнути сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача подав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у його відсутність ( а.с.37). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с.31,36 ), направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом відкриття особового рахунку на ім"я відповідача. Згідно позовних вимог заборгованість становить станом на 01.09.2017 року, борг становить 7542,79 грн. за вказаний період, 3% річних, відповідно до вимог ст.625 ЦК України - 356,29 грн; індекс інфляції, відповідно до вимог ст.625 ЦК України -1777,68 грн. Загальна сума боргу, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України становить 9676,75 грн. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від їх виконання є неприпустимою. Статтею 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення віднесено до комунальних послуг. Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Сторони перебувають у фактичних договірних правовідносинах відповідно до ст. 901 ЦК України. Дані правовідносини сторін регулюються Законом України Про житлово- комунальні послуги» тобто є договірними. Порядок відшкодування інфляційних витрат та 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України визначено законодавцем як правові наслідки порушення грошового зобов»язання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, а саме стягнення заборгованості в сумі 7542,79 грн., оскільки відповідачем не оплачуються використані послуги . В частині стягнення 3% річних, відповідно до вимог ст.625 ЦК України - 356,29 грн.; індекс інфляції, відповідно до вимог ст.625 ЦК України -1777,68 грн. , суд дійшов висновку щодо відмови, оскільки дані правовідносини сторін регулюються Законом України Про житлово- комунальні послуги». Порядок відшкодування інфляційних витрат, пеня та 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України визначено законодавцем як правові наслідки порушення грошового зобов»язання. Оскільки договір між сторонами не укладався, зазначені вимоги є безпідставними. Відповідно до ст. 132,144 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1247,16грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial