Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

В провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2015 року по справі № 623/140/15-ц, що набрало законної сили, їй видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 січня 2015 року, і до досягнення нею повноліття. Вказаний виконавчий документ передано на примусове виконання в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм перебуває виконавче провадження № 47011106 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Станом на час визначення судом аліментів на початку 2015 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років дорівнював 1032 грн., а на теперішній час розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років складає 1944 грн. А отже матеріальне утримання з боку батька у розмірі 500 грн. для доньки [PERSON] є недостатнім для забезпечення її гармонійного та повноцінного розвитку. Крім того змінився і її сімейний та матеріальний стан: вона народила ще одну дитину - сина [PERSON]. Наразі не має можливості на достатньому рівні здійснювати самостійне утримання доньки [PERSON], перебуваю на обліку в управлінні соціального захисту населення Ізюмської міської ради як малозабезпечена сім'я з 01.07.2018 р. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2015 року по справі № 635/140/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500,00 грн. щомісячно, визначивши розмір аліментів у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення із цим позовом до суду. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1678 грн. індексації аліментів на утримання [PERSON] за період з червня 2016 року по жовтень 2018 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 800 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. До судового засідання позивач не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач не зявився, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, відзив відповідача підтримала в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2015 року по справі № 623/140/15-ц стягнуто з [PERSON], [INFO], громадянина України, реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER], не працює, значиться зареєстрованим і проживає за адресою: [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 січня 2015 року, і до досягнення нею повноліття. Рішення набрало законної сили, їй видано виконавчий лист. 01 липня 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ВЛ № 287519, виданим Ізюмським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 118. (а.с.8). У звязку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-192 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Положеннями ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідач у відзиві зазначає, що згоден сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1340 грн. 70 коп. на утримання доньки [PERSON]. По місту Ізюму сума аліментів, що стягується з непрацюючих осіб, становить 1308 грн. 70 коп.? Позивач просить змінити розмір аліментів, починаючи з дати звернення із цим позовом до суду, але за правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2015 року по справі № 635/140/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500,00 грн. щомісячно, визначивши розмір аліментів у розмірі 1340,00 грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили. Позивач також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1678 грн. індексації аліментів на утримання [PERSON] за період з червня 2016 року по жовтень 2018 року. Відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Так судом встановлено, що згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2015 року відповідач на користь позивача повинен був виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 14.01.2015 року, рішення суду є чинним. Позивачка надала розрахунок індексації аліментів починаючи з червня 2016 року. Таким чином, з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про визнання індексації аліментів відповідно до закону, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сума індексації аліментів в розмірі 1678 грн. за період з червня 2016 року по жовтень 2018 року. Крім того, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що діяв на день звернення до суду з зазначеним позовом. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір № 365 про надання правничої допомоги адвоката та інших юридичних послуг від 18.10.2018 року (а.с.17), додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги адвоката та інших юридичних послуг № 365 від 18.10.2018 року (а.с.18), акт здачі-приймання наданих послуг від 18.10.2018 року (а.с.19), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2310 (а.с.20), копію квитанції до прибуткового касового ордера № 365/1 від 18.10.2018 року на суму 800,00 грн. (а.с.21). Оскільки згідно акту виконаних робіт вартість робіт склала 800 грн., тому слід стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Таким чином, позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивач при предявленні позову 24.10.2018 року був звільнений від сплати судового збору, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 629,60 грн. На підставі наведеного і

Outcome: partial