Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с. 173-176,195), [PERSON] просить: -визнати незаконним наказ № 83 «Про звільнення завгоспа ДНЗ № 9 «Оленка» [PERSON]Г.» від 10 листопада 2016 року, виданий Костянтинівським дошкільним навчальним закладом № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради про звільнення з роботи [PERSON]; -поновити її на попередній роботі на посаді завгоспа у Костянтинівському дошкільному навчальному закладі № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради, з часу незаконного звільнення; -стягнути з Костянтинівського дошкільного навчального закладу № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі визначеному як похідна від розміру середньодобового заробітку завгоспа на кількість діб за період з 10.11.2016 року до часу оголошення рішення суду; -у відповідності до статті 237 КЗпП України покласти обовязок на виконуючу обовязки завідуюча ДНЗ № 9 «Оленка» [PERSON] покрити шкоду заподіяну Костянтинівському дошкільному навчальному закладу № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради внаслідок незаконних дій, як посадової особи винній у незаконному звільненні працівника, посилаючись на те, що вона перебувала у трудових правовідносинах з Костянтинівським дошкільним навчальним закладом № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради, де з 2004 року працювала на посаді завгоспа. Наказом № 83 від 10 листопада 2016 року була звільнена за одноразове грубе порушення трудових обовязків за п.1 ст. 41 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним у звязку із тим, що п.1 ст. 41 КЗпП України передбачає можливість розірвання трудового договору лише з певними субєктами, а саме з керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів влади, що реалізують державну політики у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Вона, як завгосп, не є в розумінні діючого законодавства ні керівником, ні заступником установи, а тому, трудовий договір з нею не може бути розірваний за п.1 ст. 41 КЗпП України. Крім того, при її звільненні відповідачем були порушені вимоги ст.ст.47,116 КЗпП України, зокрема, у день звільнення їй не була видана належно оформлена трудова книжка та не проведений повний розрахунок. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала у повному обсязі, пояснивши, що звільнення відповідача проведено у відповідності до діючого законодавства. Так, 11 жовтня 2016 року завгосп дошкільного навчального закладу № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради [PERSON], в порушення наказу начальника управління освіти міської ради м. Костянтинівки від 05.10.2016 року № 46-аг «Про початок опалювального сезону 2016-2017 навчального року в закладах освіти місти» та наказу завідувача ДНЗ № 9 «Оленка» від 15.09.2016 року № 60 «Про призначення відповідальної особи за здійснення контролю підготовки теплового господарства ДНЗ», намагалась запустити систему опалення ДНЗ № 9, що могло привести до зриву початку опалювального сезону в ДНЗ № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради. За вчинення даного одноразового грубого порушення трудових обовязків, 10 листопада 2016 року завгоспа [PERSON] було звільнено за п.1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до випуску 1 «професії працівників, що є загальним для всіх видів економічної діяльності» Довідка кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 29 грудня 2004 року № 336, посада завгоспа віднесена до кваліфікаційних характеристик керівників, а тому вважає, що звільнення особи з посади завгоспа можливо за п.1 ст. 41 КЗпП України. При звільненні [PERSON] були дотримані вимоги ст. 149 КЗпП України, а саме: 17 жовтня 2016 року начальник управління освіти Костянтинівської міської ради зажадала від [PERSON] пояснень з приводу самовільного запуску котельної у ДНЗ № 9. Надати пояснення [PERSON] відмовилась, про що був складений відповідний акт. 10 листопада 2016 року позивача було повідомлено про звільнення та запропоновано отримати наказ про звільнення та трудову книжку. Отримувати копію наказу та трудову книжку [PERSON] відмовилась, про що були складені відповідні акти. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON], виконуючий обовязки завідуючого ДНЗ № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради, у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала у повному обсязі за тих же підстав, просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, встановив таке. [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах з Костянтинівським дошкільним навчальним закладом № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради, де з 2004 року працювала на посаді завгоспа. Наказом № 83 від 10 листопада 2016 року була звільнена за одноразове грубе порушення трудових обовязків за п.1 ст. 41 КЗпП України з 10.11.2016 року (а.с.25). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вирішуючи трудовий спір по суті заявлених вимог, суд дійшов таких висновків. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Стаття 41 КЗпП України визначає додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органі з окремими категоріями працівників за певних умов. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органі може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. \~\~ Тобто, п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України встановлює спеціальний субєктивний склад осіб, з якими може бути розірваний трудовий договір за вчинення одноразового грубого порушення трудових обовязків. До зазначених осіб належать керівники підприємств, установ, організацій всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу). Керівник може називатися начальником, директором, генеральним директором, ректором, керуючим, головою правління тощо. Керівника відповідно до частини 3 статті 65 Господарського кодексу України (далі ГК) для керівництва господарською діяльністю підприємства призначає (обирає) власник (власники) або уповноважений ним орган. Якщо, виконавчий орган підприємства, установи, організації є колегіальним (наприклад, в господарському обєднанні згідно частини 3 статті 112 ГК), так чи інакше виділяється особа, яка називається керівником підприємства. У разі найму керівника підприємства, відповідно до частини 4 статті 65 ГК з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівники філій та представництв згідно частини 4 статті 95 Цивільного кодексу України (далі ЦК) призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відповідно до статті 47 Закону України «Про господарські товариства» від 19 вересня 1991 року № 1576-XII (із змінами та доповненнями) виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим (директор, генеральний директор). За статтею 62 зазначеного Закону у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція яку очолює генеральний директор) або одноособовий (директор). Виконавчим органом кооперативу, який здійснює управління ним, є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Зазначене передбачено статтею 16 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року № 1087-IV (із змінами). В приватному підприємстві його управління здійснюється безпосередньо засновником або керівником, який наймається за контрактом. Під заступниками керівників підприємств, установ, організацій, їх філіалів, представництв, відділень маються на увазі не тільки особи, у назві посади яких міститься слово "заступник", але й інші посадові особи, яким відповідними актами (наказом, розпорядженням, інструкцією, статутом підприємства тощо) наданий статус заступників керівників. З урахуванням цього на підприємствах, очолюваних генеральними директорами, заступниками можуть бути визнані директори з напрямків (з економіки, з комерційної роботи тощо). Заступниками можуть бути визнані головний інженер, інший головний спеціаліст, члени правління підприємства, якщо їх статус як заступників належно визначений відповідними актами (статутом підприємства, посадовою інструкцією). Помічник керівника підприємства не може бути визнаний його заступником. Звільнення заступників керівників, керівників філій, представництв та інших відокремлених підрозділів підприємства провадиться за аналогією з порядком звільнення керівників, якщо згідно з установчими документами вищезазначені органи приймали рішення про призначення цих осіб. Згідно із посадовою інструкцією № 6 завгоспа ДНЗ № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради, затвердженою наказом № 60 від 07.10.2015 року (а.с.29-31) завгосп є помічником завідувача з господарських питань і працює під безпосереднім його керівництвом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що посада завгоспа ДНЗ № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради не належить до категорій працівників, з якими можу бути розірвано трудовий договір за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. При цьому, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача про те, що відповідно до випуску 1 «професії працівників, що є загальним для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 29 грудня 2004 року № 336, посада завгоспа віднесена до кваліфікаційних характеристик керівників та вважає їх безпідставними з огляду на таке. Відповідно до випуску 1 «професії працівників, що є загальним для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційний характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 29 грудня 2004 року № 336 завідувач господарства здійснює керівництво роботою з господарського обслуговування підприємства, установи, організації або їх підрозділів. Забезпечує збереження господарського інвентарю, його відновлення та поповнення, а також додержання чистоти у приміщеннях та на прилеглій території. Стежить за станом приміщень та вживає заходів щодо своєчасного їх ремонту. Забезпечує працівників канцелярським приладдям та предметами господарського вжитку. Керує роботою обслуговуючого персоналу. З зазначеного вбачається, що посада завідувач господарством віднесена до розділу «Керівники» та те, що завідувач господарством за своєю посадою наділений керівними функціями. Проте, наявність керівних функцій у завгоспа не відносить зазначену посаду до посади керівника або його заступника та не може бути підставою для розірвання трудового договору за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. Крім того, звільнення за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України може бути здійснено з додержанням передбаченого ст. 149 КЗпП України порядку застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинні зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, а також враховувати, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яким вчинено проступок, та попередня робота працівника. Проте, судом встановлено, що при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідачем були порушені вимоги ст.149 КЗпП України в частині відібрання письмових пояснень від [PERSON] Так, в.о. завідуючого ДНЗ № 9 [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що письмових пояснень від [PERSON] з приводу порушення трудової дисципліни вона не вимагала. Такі пояснення від [PERSON] вимагала начальник управління освіти Костянтинівської міської ради. Надавати письмові пояснення начальнику управління освіти Костянтинівської міської ради [PERSON] відмовилась. Суд, зазначає, що за приписами ст. 149 КЗпП України обовязок відібрання від порушника трудової дисципліни письмових пояснень покладений на сторону трудового договору. [PERSON] у трудових правовідносинах з Костянтинівським міським управлінням освіти не перебувала. Згідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Встановивши у судовому засіданні, що звільнення [PERSON] з роботи було проведено з порушенням вимог ст.ст.149, п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування наказу про звільнення та поновлення її на посаді завгоспа Костянтинівського дошкільного навчального закладу № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд не вирішує питання про те, чи є порушення трудових обовязків [PERSON] одноразовим та грубим, оскільки у даному випадку зазначене питання вирішального значення не має, бо вчинення одноразового грубого порушення особою, яка не належить до категорій працівників зазначених у п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, не є підставою для застосування до неї вказаної статті. Суд також не надає оцінку доводам позивача [PERSON] щодо недотримання відповідачем вимог ст.ст.47,116 КЗпП України, оскільки виконання або невиконання роботодавцем вимог ст.ст. 47,116 КЗпП України у даному випадку вирішального значення для визнання звільнення незаконним не мають. Згідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати у томі розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.8 вищезазначеної постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні дві місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд провадить шляхом множення середньоденного заробітку позивача, який згідно довідки відповідача дорівнює 124,38 грн. (а.с.148) на число робочих днів за період з 11 листопада 2016 року по 28 квітня 2017 117 робочих днів. Таким чином,\~ розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] складе: 244,67 грн. х 117 робочих днів = 14552,46 грн. Разом з тим, що вважає, що позовні вимоги [PERSON] про покладення обовязку на виконуючу обовязку завідуюча ДНЗ № 9 «Оленка» [PERSON] покрити шкоду заподіяну Костянтинівському дошкільному навчальному закладу № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради внаслідок незаконних дій, як посадової особи винній у незаконному звільненні працівника, задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] не належить право вимоги за даною вимогою. За таких обставин, позов слід задовольнити частково. Згідно із ст. 88 ЦПК України, суд присуджує стягнути з Костянтинівського дошкільного навчального закладу № 9 «Оленка» Костянтинівської міської ради судовий збір у розмірі 1600,00 грн. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 31215256700001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. На підставі ст. 43 Конституції України, п.п. 22, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року (зі змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. 235 КЗпП України,

Outcome: partial