Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку а також 1/4 на її утримання до досягнення дитиною 3-х років. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач проти стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина не заперечував, щодо аліментів на утримання позивачки заперечував. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 30 серпня 2014 року. (а.с.3) Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що на даний час разом із відповідачем сімейні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведуть, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на її утримання та утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з наданої відповідачем довідки виданої ПАТ «Київгаз» від 25.08.2016 року №254 [PERSON] працює в ПАТ «Київгаз», Філія експлуатації газового господарства №8, Служба експлуатації внутрішньо будинкових газопроводів і газового устаткування №2 на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування з 05 лютого 2009 року. За період лютий 2016 року - липень 2016 року середньомісячна заробітна плата становить 6027,35 гривень. (а.с.27) Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial