Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 14.12.2012 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №137, від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, починаючи з 2015 року та по теперішній вони не можуть проживати як сім'я, між ними постійно виникають сварки, остаточно шлюбні відносини між ними припинено весною 2016 року, з цього часу спільного господарства вони не ведуть, а тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач вказує, що відповідна матеріально сина не забезпечує, не приймає участі в його вихованні, згоди про сплату аліментів між ними добровільно не досягнуто, позивач зазначає, що син періодично хворіє, має проблеми з зубами, відвідує заняття з іноземної мови, а також відвідує дитячий садочок з щомісячною оплатою, на даний час їй невідомо чи відповідач офіційно працює, однак відповідач є працездатним та за останні роки змінював сферу діяльності, вона офіційно працює однак її доходів не вистачає для утримання дитини, а тому вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на дані обставини, позивач просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати і стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500, 00 гривень, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін та стягнути на її користь з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання за його відсутності, а також зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, при вирішенні розміру аліментів покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі такого. Згідно положень статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 15 липня 2012 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №137 (свідоцтво про шлюб повторно серії [NUMBER]). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Як встановлено в судовому засіданні причиною розпаду сім'ї стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо. Таким чином, приймаючи до уваги положення ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 0 до 06 років в розрахунку на місяць в розмірі 1 426, 00 гривень. Враховуючи потреби дитини, соціально-економічні умови сьогодення, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 713, 00 гривень, щомісячно, що відповідає його частині як батька дитини (50 %) прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" (з 01.05.2017 року - 1 426, 00 гривень / 2 = 713, 00 гривень). Доказів того, що утримання дитини потребує додаткових витрат та того, що відповідач має змогу платити аліменти у більшому розмірі, за для обґрунтування заявленої суми 2 500, 00 гривень позивачем до суду не надано. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 640, 00 гривень та судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial