Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, який уточнював в процесі розгляду справи. В остаточному варіанті позовної заяви (а.с.71-74, 116-117) позивач звернувся до відповідача 1 - [PERSON] та відповідача 2 - ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» з вимогами про відшкодування матеріальної, а саме: просить стягнути на його користь з відповідача-1 завдану йому майнову шкоду в розмірі 39760,74 грн., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 570,00 грн., витрати позивача, пов'язані з явкою до суду в сумі 2320,00 грн. та суму сплачено судового збору - 897,61 грн.; з відповідача-2 - 50000,00 грн. страхового відшкодування та витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП в розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.05.2014 року відбулася ДТП за участю водіїв [PERSON] (далі - відповідач-1), яка керувала ТЗ Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER], та [PERSON] (далі - позивач), який керував ТЗ Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 05.06.2014 р. [PERSON] визнано винною за ст. 124 КУпАП за вчинене адміністративне правопорушення по вказаній ДТП. Відповідно до висновку № 297/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.05.2014 р. вартість матеріального збитку завданого позивачу станом на момент ДТП становить 115178 грн. 42 коп.; проводити повноцінне відновлення автомобіля економічно недоцільно, оскільки середня ринкова вартість такого автомобіля на момент пошкодження (ДТП) становить 115178,42 грн. Оскільки позивач [PERSON] вважає, що його автомобіль підлягає ремонту та не визнає його фізично знищеним, він звернувся до експерта - автотоварознавця для визначення вартості свого автомобіля за мінусом вартості залишків ТЗ після ДТП і згідно висновку № 297/1/14 від 25.12.2014 р. Вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного позивачу внаслідок пошкодження у ДТП з визначенням вартості складових частин придатних для вторинного використання становить 89760,74 грн. Тобто, сума різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 89760,74 грн. Згідно полісу №АС/3946886 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між СК «Україна» та [PERSON], забезпеченим ТЗ є автомобіль Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER]; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить 50000,00 грн. Страхувальником за вищевказаним полісом є [PERSON], особою, відповідальність якої застрахована в даному випадку є відповідачка-1, а потерпілим - є позивач. Протиправна поведінка відповідачки-1 полягає в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП. Вина відповідачки встановлена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення. 29.12.2014 р. Збитки позивача плягають в пошкодженні його майна - автомобіля, про що зроблено висновки експертного автотоварознавчого дослідження. Позивач звертався до відповідачки-1 з листом - претензією про відшкодування шкоди (на адресу [ADDRESS], оскільки у вищевказаній постанові суду вказана саме така адреса проживання відповідачки-1), але відповіді не отримав, остання ігнорує листи, повідомлення та телефонні дзвінки, тому відповідно до норм ЦПК України позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Оскільки вартість матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП становить 89760,74 грн., а страхова сума передбачена полісом становить 50000,00 грн. то, відповідно, різниця між страховою сумою та вартістю матеріального збитку становить - 39760 грн. 74 коп. Оскільки відповідальність заподіювана шкоди - відповідачки-1 [PERSON] була застрахована у відповідача-2 - ПАТ «СК «УКРАЇНА» то 04.12.2014 р. позивачем було подано до відповідача-2 заяву про виплату страхового відшкодування та ряд необхідних документів. Цінний лист було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 22.01.2005 року позивачем було надіслано до ПАТ «СК «УКРАЇНА» запити, коли буде виплачено страхове відшкодування та чи зверталася [PERSON] або [PERSON] до ПАТ «СК «УКРАЇНА» з повідомленням про настання 02.05.2014 р. ДТП. Відповіді позивач не отримав. І станом на 17.03.2015 р. ні письмового повідомлення, ні страхового відшкодування позивач не отримав. Окрім того, пошкоджений автомобіль було перевезено з місця ДТП до с. Плотича Тернопільського району Тернопільської обл., вартість послуг евакуатора склала 1600 грн. 00 коп. Вартість експертного автотоварознавчого дослідження від 30.05.2014 р. (висновок 297/14) становить 570 грн. 00 коп. Відповідно, усі витрати щодо евакуації ТЗ з місця ДТП, витрати на експертизу, підлягають відшкодуванню відповідачами. З відповідачки-1 також слід стягнути на користь позивача судовий збір та витрати, пов'язані з прибуттям до суду. В судове засідання позивач та його представник не прибули, в письмовій заяві поданій до суду 16.04.2015 року (а.с.127), представник позивача просив розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач-1 - [PERSON] у судові засідання не прибувала, участі представника не забезпечила, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином щоразу, що підтверджується матеріалами справи. Надіслала на адресу суду письмові заперечення на позов та пояснення (а.с.90-94,105), які зводяться до того, що вона вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права. Позивач на підтвердження завданих матеріальних збитків посилається на висновок експертного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON], при цьому в матеріалах справи міститься 2 таких висновки, виконавець яких не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, що ставить під сумнів його об'єктивність під час проведення вказаної оцінки вартості матеріального збитку. До висновків не надаються документи, що підтверджують право даного суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи експерта - автотоварознавця [PERSON], в тому числі, відповідного свідоцтва на право здійснення відповідних експертиз. Зазначені висновки по одній і тій же ситуації та відносно одного і того ж транспортного засобу проведені в різний період часу, в них містяться розбіжності в розмірах вартості матеріального збитку, що в свою чергу свідчить про сумнівність таких висновків та взагалі їх відповідності чинному законодавству України. Таким чином, висновки про визначення вартості матеріального збитку не можуть братися до уваги при визначенні судом вартость збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу. Разом з тим, будь-яких інших доказів на підтвердження заявлених матеріальних збитків позивачем не надано. А тому, позовні вимоги в частині відшкодування матеріально збитку не підлягають до задоволення, як і в частині понесених витрат на проведення відповідних досліджень. Щодо заявлених до відшкодування проведених приватним підприємцем [PERSON] робіт по послугах перевезення автомобіля, то з наданого до матеріалів справи Акту прийому виконаних робіт від 02.05.2014 р. неможливо ідентифікувати виконавця робіт, не надано доказів дійсності виконання робіт, відсутній відповідний договір на виконання робіт із даним суб'єктом підприємницької діяльності, його правовстановлюючі документи та не підтверджено право на проведення таких робіт, не надано прайсу про вартість робіт та їх обгрунтованість, розрахунку наданих послуг. А тому, жодним чином не підтверджено факт укладення та реального виконання договору по евакуації автомобіля позивача з місця ДТП, як і настання правових наслідків та витрат позивача, понесених на перевезення автомобіля. Відтак позов в цій частині не підлягає до задоволення. Витрати по сплаті судового збору і витрати, пов'язані з явкою до суду - також не підлягають до стягнення з відповідачки-1, а тому, враховуючи вищевикладене, остання просила в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. У своїй письмовій заяві, поданій до суду 15.04.2015 року (а.с.125) відповідачка-1 просила проводити розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує та просить відмовити повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та поясненнях. Відповідач 2 - ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» у судові засідання жодного разу не прибув, участі представника не забезпечив, про час і місце судового розгляду був щоразу повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи; про причини неявки суду не повідомляв. Заперечень на позов та заяв/клопотань до суду не подавав. З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, вирішення її в точній відповідності з законом та з метою дотримання права відповідачів на участь у процесі прийняття рішення, судом було відкладено розгляд справи. Однак, відповідачі своїм право на участь у процесі прийняття рішення не скористалися, в дане судове засідання не прибули повторно, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З врахуванням вказаних обставин, з метою дотримання строків розгляду справи та недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі своїми процесуальними правами - суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та їх представників на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2014 р. о 12 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю водіїв [PERSON] (далі - відповідач-1), яка керувала ТЗ Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (далі - автомобіль Volkswagen) (а.с.34), та водія [PERSON] (далі - позивач), який керував автомобілем Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності (далі - автомобіль Renault) (а.с.7-11). Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 05.06.2014 р. року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у скоєнні ДТП, що сталася 02.05.2014 року (а.с.12). Згідно полісу №АС/3946886 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.10.2013 року, між відповідачем-2 - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних (далі - Договір обов'язкового страхування) строком дії з 03.10.2013 року по 02.10.2014 року, за яким страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події (ДТП) відшкодувати завдану страхувальником шкоду майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER]. За умовами цього Договору обов'язкового страхування ліміт відповідальності за завдану шкоду майну становить 50000,00 грн.; безумовна франшиза складає 0,00 грн. (а.с.34). Дані обставини не оспорювались сторонами у справі і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Для встановлення розміру завданої матеріальної шкоди, внаслідок вказаної ДТП позивач звернувся до експерта-автотоварознавця [PERSON], який має кваліфікацію судового експерта, з правом проведення експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожньо-транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», «Аварійного комісара», «Оцінювача», що підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с.128-133). Відповідно до висновку № 297/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.05.2014 р. вартість матеріального збитку станом на момент ДТП, завданого власнику автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER], становить 115178 грн. 42 коп. Як вбачається з даного дослідження проводити повноцінне відновлення автомобіля економічно недоцільно, оскільки середня ринкова вартість такого автомобіля на момент пошкодження (ДТП) становить 115178, 42 грн. (а.с.13-19). Однак, позивач [PERSON] вважає, що його автомобіль підлягає ремонту та не визнає його фізично знищеним, про що заявив суду у позовній заяві, а тому він звернувся до експерта - автотоварознавця для визначення вартості свого автомобіля за мінусом вартості залишків ТЗ після ДТП. Згідно висновку № 297/1/14 від 25.12.2014 р. вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля Renault Master, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження у ДТП з визначенням вартості складових частин придатних для вторинного використання становить 89760,74 грн. Тобто, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 89760,74 грн. (а.с.30-31). Вартість проведеного експертного товарознавчого дослідження склала 570,00 грн. і була сплачена позивачем (а.с.37). Позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про виплату страхового відшкодування, подавши ряд необхідних документів, доказом чого є зазначена заява, яка знаходиться у ПАТ «СК «УКРАЇНА» в матеріалах справи про врегулювання страхового випадку. Вказане підтверджується копією опису до цінного листа від 04.12.2014 р. про надсилання документів з м. Тернополя, відділення поштового зв'язку № 6 до м. Києва, на адресу вул. Ревуцького 42Г, м. Київ, де 08.12.2014 р. цінний лист було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 22.01.2005 року позивачем було надіслано до ПАТ «СК «УКРАЇНА» запити, коли буде виплачено страхове відшкодування та чи зверталася [PERSON] або [PERSON] до ПАТ «СК «УКРАЇНА» з повідомленням про настання 02.05.2014 р. ДТП (а.с.75-81). Станом на день розгляду даної справи у суді позивач письмової відповіді, повідомлення, вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування від відповідача-2 не отримував, як і не отримав страхового відшкодування. 29.12.2014 р. позивач звертався до відповідачки-1 з листом - претензією про відшкодування шкоди в розмірі різниці між страховою сумою та вартістю матеріального збитку, що становить 39760 грн. 74 коп. на адресу [ADDRESS], оскільки у постанові суду вказана саме така адреса проживання відповідачки-1 (а.с. 38-47). Станом на день розгляду даної справи у суді позивач письмової відповіді від відповідача-1 не отримав, як і не отримав відшкодування. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем та дослідженими у судовому засідання матеріалами справи. Відносини між сторонами в сфері страхування регулюються: Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (в редакції з останніми змінами та доповненнями, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Порядок здійснення оцінки колісних транспортних засобів встановлено «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №1074/839524 листопада 2003 р. За змістом статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01 березня 2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до абз. 3 п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01 березня 2013 року, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. За змістом п. 36.1. ст. 36 цього Закону, страховик,

Outcome: partial