Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи його таким. Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 06.07.2012 року з відповідача, [PERSON], було стягнуто аліменти на користь позивача, [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. На даний час їх спільний син досяг повноліття, однак навчається на 3-му курсі Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій, на денній формі навчання до 30.06.2018 року. Ураховуючи те, що син не досяг віку 23 років, продовжує навчання у вищому навчальному закладі, погіршився стан здоров'я, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги, а вона, як мати, неспроможна самотужки забезпечити його необхідним, у той же час відповідач є фінансово спроможним, отож має можливість надавати їх повнолітньому синові допомогу матеріально, проте добровільно її не надає, тому позивач просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 гривень щомісячно з моменту звернення до суду із даним позовом, тобто 13.06.2017 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, що наведені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказуючи на те, що він в змозі сплачувати аліменти лише в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки його доходи незначні, а він крім того доглядає важко хвору матір. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Вказана обставина визнана сторонами і ними не заперечувалась. Відповідно до довідки виданої 12.04.2017 року за № 231 Вінницьким коледжем Національного університету харчових технологій, [PERSON] є студентом 3-го курсу денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій. Перебуває на контрактній формі, стипендію не отримує. Термін навчання до 30.06.2018 року, а.с. 6. За відомостями Новоприлуцької сільської ради [PERSON] проживає біля матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] що констатовано довідкою від 18.04.2017 року за №296 (а.с.5). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З аналізу вказаних норм права слідує, що при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Здобуті у справі докази свідчать про те, що будучи повнолітнім син сторін, хоча і є працездатною особою, вік якого перевищує 18 років, у зв'язку із навчанням на денній формі за контрактом, не має можливості працевлаштуватись, отож суд дійшов висновку, що він потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання наявності у відповідача як батька повнолітньої дитини можливості надавати таку матеріальну допомогу, суд виходить з того, що відповідач не заперечував можливість сплати ним аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, визнав обставину придбання ним трактору та наданням ним послуг населенню, а також вказав, що має тимчаві підробітки в кооперативі "УЮТ". В той же час відповідач, як підприємець не зареєстрований, на обліку, як безробітний не перебуває, про отримані доходи в державні органи не звітую, що свідчить про приховування ним свого дійсного розміру доходів. Крім цього за положеннями ст.200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, мінімальний розмір аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вважає що позов підлягає до часткового задоволення на суму 850 грн щомісчно, враховуючи що можливість сплачувати відповідачем аліменти в більшому розмірі - позивачем не доведена. . Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial