Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22 березня 2005 року. Від шлюбу народилася позивач [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач досягла повнолітня, однак продовжує навчання у Відокремленому підрозділі Коледжу Харківського університету у формі ТОВ на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того позивач щороку сплачує за навчання 18000,00 грн. Відповідач має постійний щомісячний дохід, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі ј від заробітку, щомісяця починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23 років, з огляду на те, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін. 26 жовтня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти у розмірі 600,00 грн, оскільки на його утриманні перебуває хвора жінка. Справу просив розглянути без його участі (вх. №23707 від 26.10.2020 року) У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, справу розглянути без її участі (вх№28614) Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити (вх№28615). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень статті 6\~СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки №08-33/5 від 01.09.2020 року виданої Харківським університетом, [PERSON] є студенткою Харківського університету (IV рівня акредитації) і навчається на факультеті права та підприємництва за спеціальністю «Право» на 3 курсі (Наказ №75 від 31 серпня 2020 року). Академічної заборгованості не має. Навчається на контрактній онові та стипендій не отримує. Термін закінчення навчального закладу червень 2022 року (а.с.6). Пунктом 5.1 Договору № 08-35/49. Від 01.09.2020 року встановлено, що загальна вартість навчання складає 36000,00 грн. Плата за один навчальний семестр складає 9000,00 грн. Розмір плати встановлено на весь період надання освітньої послуги (а.с.5). Статтею 199\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем на обґрунтування розміру аліментів, розміру аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача не надано доказів, які б підтвердили можливість відповідача сплачувати аліменти саме в тому розмірі, в якому просить позивач. Будь-яких інших доказів, зокрема наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду позивачем не надано, клопотань про витребування вказаних доказів позивачем не заявлено. Натомість, відповідачем надано суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, з якої вбачається, що [PERSON] за період з 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня (а.с.33). Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про шлюб, 30 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області (серія [NUMBER] ). Відповідачем також було надано Довідку видану КНП «Чутівська Центральна районна лікарня» від 21.10.2020 року, з якої вбачається, що [PERSON] має ряд захворювань, проте вказана довідка не містить доказів, що [PERSON] є непрацездатною особою, або працездатність її частково втрачена, у зв`язку з чим, суд при вирішенні справи та призначенні розміру аліментів цю обставину до уваги не приймає (а.с.30). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, а саме вказав, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 600,00 грн, оскільки на даний час постійного доходу не отримує (а.с.28). Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд з урахуванням наданих позивачем та відповідачем доказів, рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] , 23 років з огляду на те, яка з цих обставин настане першою. Положенням ст.\~191\~СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial