Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката Камисова А.Я. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2020 року між позивачем та ТОВ «А ПЛЮС АВТО» був укладений правочин та позивачем сплачений завдаток у розмірі 7075 грн.. Відповідач передачу товару [PERSON] не здійснив, чим на думку останнього порушив зобов`язання, тому посилаючись на ст..571 ЦК України крім суми основного боргу у розмірі 7075 грн. просить стягнути з відповідача додатково суму у розмірі завдатку 7075 грн.. Крім того, оскільки відповідач не виконав зобов`язання, внаслідок чого [PERSON] зазнав певних незручностей, які під час очікування через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачання свого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю в інший спосіб захистити порушене право споживача, що негативно позначилось на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 14000 грн. Даний позов розглядається Енергодарським міським судом Запорізької області, на підставі ч.5 ст.28 ЦПК України, тобто за місцем реєстрації позивача по справі, оскільки на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначене підготовче судове засідання по справі, відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву (а.с.15) Ухвалою суду від 20.10.2020 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.25). Інших процесуальних дій у справі не вчинялось, провадження не зупинялось. Позивач у судове засідання не з`явився, від представника адвоката Камисова А.Я. через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги просять задовольнити (а.с.31). У судове засідання відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «А ПЛЮС АВТО» не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся за адресою місцезнаходження відповідача юридичної особи, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, проте до суду повернувся поштовий конверт з з позначкою «адресат відсутній» (а.с.28). Згідно з\~вимогами ст.128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до\~ст.131\~ЦПК України,\~у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про слухання справи належним чином та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про слухання справи та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст.280\~ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судовому засіданні встановлено наступне. 30.04.2020 року між позивачем та ТОВ «А ПЛЮС АВТО» був укладений правочин, відповідно до якого [PERSON] замовив у ТОВ «А ПЛЮС АВТО» деталі на автомобіль на загальну суму 14150 грн., що підтверджується рахунком фактурою № ЗТ №089452001 від 30.04.2020 року (а.с.9). Згідно платіжного доручення №5459287 від 04.05.2020 року, позивачем здійснено оплату за товар у розмірі 50% замовлення на суму 7075 грн. (а.с.10). Проте позивач замовленого товару не отримав, а відповідач не повернув сплачену позивачем суму завдатку. В даному випадку на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Так, відповідно до ст..1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим\~Законом України\~"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Відповідно до\~ст..626\~ЦК України,\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до\~ст..638\~ЦК України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст..655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Отже між сторонами фактично укладений договір купівлі-продажу товару, відповідно до якого відповідач (продавець) зобов`язався передати товар позивачу (покупцеві). Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ст..633 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530\~цього Кодексу. В даному випадку договором купівлі-продажу не обумовлено сторонами строку його виконання (строк передання товару), а тому застосовуються положення ст..530 ЦК України. Відповідно до\~ч.2\~ст.530\~ЦК України,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~не встановлений\~або визначений\~моментом пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~у будь-який\~час. \~ \~ \~ \~Сторонами було узгоджено про сплату покупцем 50% вартості замовленого товару та на виконання вказаної умови покупцем сплачено завдаток у сумі 7075 грн.. Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Відповідачем умови договору купівлі-продажу не виконані, товар позивачеві не передано. Сплачений позивачем завдаток позивачу не повернуто. \~Відповідно до ст..629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст..651\~ЦК України, договір\~може бути\~змінено або\~розірвано за\~рішенням суду\~на вимогу\~однієї із\~сторін у\~разі істотного\~порушення договору\~другою стороною\~та в\~інших випадках,\~встановлених договором\~або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином судом встановлено наявність правових підстав для розірвання між сторонами укладеного договору купівлі-продажу та повернення відповідачем суми завдатку, сплаченої позивачем у розмірі 7075 грн.. Статтею 571 ЦК України передбачені правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, відповідно до ч.1 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Отже, в порядку ст..571 ЦК України з відповідача підлягає додатковому стягненню грошова суму у розмірі завдатку 7075 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, оскільки відповідач не виконав зобов`язання, внаслідок чого позивач зазнав певних незручностей, які під час очікування через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачання свого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю в інший спосіб захистити порушене право споживача, що негативно позначилось на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 14000 грн.. Щодо вимоги позивач про стягнення моральної шкоди у розмірі 14000 грн., суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч.2 ст.216 ЦК України, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Разом з цим, позивачем не надано суду жодного доказу завдання йому моральної шкоди. Відповідно до\~ст..76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності спричиненої йому моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги. Щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді правничої допомоги у розмірі 3000 грн., суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень \~статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з цим, станом на день ухвалення рішення суду, акту виконаних робіт з детальним розрахунком, позивачем суду надано не було. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу через їх недоведеність. Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов [PERSON] задоволений в частині розірвання договору купівлі-продажу та стягнення суми завдатку у розмірі 7075 грн., а також додатково стягнуто грошову суму у розмірі завдатку 7075 грн. в порядку ст..571 ЦК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог. Відповідно до позову, сума вимог позивача, задоволених судом складає 14150 грн.. Відповідно до ст..4 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складав на момент звернення до суду позивача з позовом - 840,80 грн.. Таким чином, з відповідача, в порядку з ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн., за ставками судового збору, що діяли на момент звернення позивача до суду з позовом, тобто станом на 01.01.2020 рік. На підставі викладеного,

Outcome: partial