Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 04 жовтня 1991 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року. Однією сім»єю вони з відповідачем не проживають з грудня 2014 року. Їхній син [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1256 від 11.08.2015 року, виданою виконавчим комітетом Мар»ївської сільської ради Синельниківського району. Усі витрати, пов»язані з утриманням їхнього сина вона несе одна. Чоловік припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина в червні 2015 року і у добровільному порядку надавати її не бажає, хоча має таку можливість, так як він пенсіонер і отримує пенсію у розмірі 3000 (три тисячі) грн.. Сама вона не в змозі на належному рівні забезпечити їхнього сина всім необхідним і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на його утримання. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Пояснила, що шлюб з відповідачем розірвано 01.12.2015 року, дитина проживає з нею, у вересні відповідач дав 400 грн. більше допомоги не надав, її дохід приблизно 2000,00 грн. на місяць. Син [PERSON] отримує стипендію приблизно 400 грн. Спільних неповнолітніх дітей у них не має. Крім того, вона має кредит в банку. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що у нього немає коштів, так як здійснює догляд за 90-річною матір»ю, купує їй ліки, допомогу на матір він не отримує, оскільки немає рішення про те, що він опікун, матір отримує пенсію 2800 грн. Однак, під час судових дебатів зазначив, що згоден на стягнення з нього аліментів, однак в розмірі 1/6 частини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка сторін, вона доглядає за матір»ю відповідача, вона лежача. Приходить до неї після роботи, після 17.00 год. Відповідач платить їй 35 грн. за 1 раз, 2 рази на місяць. Заслухавши думку сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками дитини: [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] актовий запис №211 від 20.08.1998 року (а.с.3). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З довідок, що на а.с.7-8 матеріалів справи виданої виконкомом Мар»ївської сільської ради Синельниківського району №1256, 1255 від 11.08.2015 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки №179 від 10.11.2015 року виданої Дніпропетровським центром професійно-технічної освіти, з якої вбачається, що [PERSON] був зарахований до Дніпропетровської центру професійно-технічної освіти, Наказ №12 З-УДЗ від 27.08.2013 р. та дійсно являється учнем ІІІ курсу денного відділення. Строк закінчення навчання 28.06.2016 р. Прийнятий на бюджетній основі на базі 9 класів. Не знаходиться на повному державному забезпеченні. (а.с.29). В матеріалах справи є довідка про доходи [PERSON] №87 від 16.02.2016 року, з якої вбачається, що вона працює ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ 2Синельниківське пасажирське вагонне депо» оббивальником, загальна сума її доходу за період з лютого 2015 р. по січень 2016 року становить 47993,92 грн. (а.с.37). З довідки що на а.с.25 виданої квартальним комітетом №27 від 16 грудня 2015 року, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] він утримує матір [PERSON], [INFO], яка знаходиться на його повному догляді. На а.с.26 міститься копія пенсійного посвідчення [NUMBER] видане на ім.»я [PERSON], [INFO], видане 27.02.2014 року серія [NUMBER], термін дії довічно. Згідно довідки №3156 від 16.12.2015 року виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі, вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі і отримує пенсію за віком з 18.02.2014 року по довічно о/р 148554 у сумі 2734, 33 коп. (а.с.27). Згідно довідки №343 від 23.02.2016 р. виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі, вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Синельниковому та Синельниківському районі і отримує пенсію за віком з 01.03.1984 року по довічно о/р№140074 у сумі 3160,90 коп. (а.с.42). Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, а також ті обставини, що відповідач отримує пенсію, має непрацездатну матір, яка має дохід у вигляді пенсії, що не може бути розцінено, що мати відповідача знаходиться на повному його утриманні, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 25.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуюче вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленою частково. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial