Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Військова частина [NUMBER] , Управління Служби безпеки України в Херсонській області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що у 2006 року придбав у власність автомобіль марки МАЗ 55501, реєстраційний номер ВТ1062Є та металеву ємність, що була встановлена на транспортному засобі. У липні 2007 році автомобіль разом з ємністю у нього вилучений та в межах порушеного кримінального провадження, за постановою слідчого Слідчого управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 25 серпня 2007 року залучений до справи в якості речових доказів, вирішено питання про розміщення автомобілю на майданчику ДАЇ. Проте слідчим не було вжито необхідних заходів по збереженню речових доказів, а саме автомобіль не передавався на відповідальне зберігання, не складався акт із визначенням відповідальної особи щодо схоронності доказів. Співробітниками Управління служби безпеки України в Херсонській області автомобіль був поставлений на територію Військової частини [NUMBER] , звідки у січні-лютому 2011 року викрадений невстановленими особами. Постановою слідчого СУ УМВСУ в Херсонській області від 27 лютого 2014 року кримінальне провадження, в межах якого вилучалися речові докази, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284\~КПК України за відсутністю складу злочину та постановлено повернути позивачу автомобіль та ємність. У зв`язку із втратою речових доказів, до теперішнього часу належне йому майно не повернуто. Згідно поданої ним в порядку ч.11 п.14 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства і суду» письмової заяви до УМВСУ в Херсонській області, позивачу рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду. Просив суд відшкодувати завдану йому шкоду, шляхом стягнення з Державного бюджету України матеріальну шкоду в сумі 198\~935 грн. в безспірному порядку з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, покласти на державний бюджет судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, остаточно просив суд стягнути з Державного бюджету України на його користь 106\~093,82 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди, на УМВС України в Херсонській області покласти судові витрати, в тому числі витрати на проведення експертизи. В судове засідання позивач не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача УМВС України в Херсонській області - Луценко Л.А. просила суд відмовити в задоволенні позову за необгрунтованістю. Зазначила, що оскільки транспортний засіб був переданий на зберігання Військовій частині, слідчий діяв в межах своїх повноважень та відповідно до закону. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Військової частини [NUMBER] Рева Д.І. в судовому засіданні вважав, що шкода завдана позивачу повинна бути відшкодована УМВС Украни в Херсонсій області, оскільки саме не правоміними діями її посадової особи, була завдана шкода [PERSON] . Представник третьої особи Управління Служби безпеки України в Херсонській областів судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав письмові пояснення дезазначив, що відповідальною особою за належне збереження речових доказів у кримінальній справі є самеслідчий, що також підтверджується вимогами ст. 79 КПК України (в редакції 1960 року). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за повідомленням ВДАЇ м.Херсона та згідно картки обліку транспортного засобу від 27.08.2015р. власником автомобілю марки МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] , 1992року випуску є [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію ТЗ вилучено під час проведення досудового слідства та власнику не повернуто). В рамках кримінальної справи №040006-08, що була порушена за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.\~239\~КК України вищезазначений транспортний засіб вилучений в порядку оперативно-розшукової діяльності співробітниками Херсонського управління СБУ. 19 липня 2007 року комісією у складі заступника начальника Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області, співробітника відділу КЗЕ УСБ України в Херсонській області та інших осіб автомобіль з ємністю поставлений на території 1 дивізіону Військової частини [NUMBER] , який дислокується в м.Цюрупинську Херсонської області, де був опломбований печатками Цюрупинського РВ УМВС. 25 серпня 2007 року слідчим СУ УМВС України в Херсонській області винесено постанову про приєднання до справи у якості речового доказу спірного транспортного засобу та визначено місце його зберігання на території Голопристанського міжрайонного відділення ДАЇ УМВС України в Херсонській області. За інформацією підрозділів ДАЇ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області належний позивачу транспортний засіб до спеціального майданчику не поміщався. Постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Херсонській області від 27 лютого 2014р. кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.\~239\~КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України; вирішено повернути власнику речовий доказ - автомобіль марки МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] та металеву ємність. В ході судового розгляду представником УВМС України в Херсонській області не заперечувалося, що до теперішнього часу речовий доказ [PERSON] не повернутий, у зв`язку з його викраденням у січні-лютому 2011 року невстановленими особами з території Військової частини [NUMBER] , за фактом якого 06 листопада 2012року порушено кримінальну справу, провадження у якій 08 грудня 2014 року було закрито. Постановою прокурора Цюрупинского району Херсонської області від 30 квітня 2015року скасовано постанову про закриття провадження у цій справі та досудове розслідування ще не закінчено на теперішній час. Відповідно до положень параграфів 14,21 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами попереднього слідства, дізнання та судами, №34/15 від 12 лютого 1990 року, яка була чинна станом на 2007 рік та регулює спірні правовідносини за часом їх виникнення, речові докази у вигляді громіздких предметів передаються на зберігання, про що складається протокол. Зберігання автомашин, мотоциклів і інших транспортних засобів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочину і визнанні речовими доказами, а також транспортні засоби, на які накладено арешт проводиться за письмовим дорученням слідчого, прокурора протягом попереднього слідства відповідними службами органів внутрішніх справ, органів СБУ (якщо вони не можуть бути передані на зберігання власнику, його родичам або іншим особам, а також організаціям), керівники яких видають про це зберігальну розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персональним відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. Згідно постанови старшого прокурора прокуратури Херсонської області від 15 вересня 2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи відносно слідчого СУ УМВС України в Херсонській області Сопочева В.М. за фактом незабезпечення збереження речового доказу у кримінальній справі встановлено, що виконання доручення по переміщенню транспортного засобу на майданчик Голопристанського ДАЇ надавався співробітникам УСБ України в Херсонській області, проте останні доручення слідчого не виконали, як таке, що суперечило нормам КПК України. Також встановлено, що слідчим порушено вимоги КПК України щодо вжиття достатніх заходів для збереження речового доказу у кримінальній справі, що свідчить про неналежне ставлення останнього до виконання своїх службових обов`язків (а.с.17-18). Відповідно до ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.\~4\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до параграфу 93 Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами попереднього слідства, дізнання та судами від 12.02.1990 року (яка діяла на момент виникнення даних правовідносин) вбачається, що у випадках пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяну їх власникам збиток підлягає відшкодуванню на підставі Положення про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства і суду, затвердженого 18.05.81. Згідно поданого [PERSON] позову, він просить відшкодувативартість майна, яке було втрачене з вини органів досудового розслідування. На підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", частин 1, 2, 7 ст.1176 ЦК України, шкода в порядку передбаченому цими нормами можебути відшкодована лише внаслідок обставин, визначених ст.1 цього Закону, а право на її відшкодування виникає у випадках, зазначених у його статті 2. Відповідно до частин 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. За наведених [PERSON] обставин завдана йому шкода може бути відшкодована на підставі ч.6 ст. 1176 ЦК України. Умовою її відшкодування є встановлення законності дій або бездіяльності чи незаконного рішення органу досудового розслідування, прокуратури або суду. За положеннями ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 4 Закону вартість майна визначається за цінами, що діють на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. У разі пошкодження майна завдана шкода відшкодовується повністю. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №Вс-13 від 5 червня 2015р. середня ринкова вартість автомобілю МАЗ-5551, 1992 року випуску становить 97 343 грн. 82 коп. Вартість металевої ємності, вилученої у позивача, склала 8750грн. Відповідачами не спростований цей розмір майнової шкоди, заподіяної позивачеві, що вибув з володіння останнього внаслідок неправомірних дій співробітників органів досудового слідства. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ч.2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави, що передбачено ст. 2 ЦК України. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. За положеннями ст. 4 Закону відшкодування шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету. З огляду на викладене заподіяна такими діями шкода відшкодовується державою, як це передбачено ст. 1174 ЦК України, в якій зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи Враховуючи, що судом встановлено незабезпечення посадовою особою УМВС України в Херсонській області належного обліку та збереження речового доказу, а саме: автомобілю марки МАЗ 5551, реєстраційний номер [NUMBER] , 1992 року випуску, що належав [PERSON] , суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з УМВС України в Херсонській області на користь [PERSON] за рахунок коштів Державного бюджету України у відшкодування спричиненої майнової шкоди 106\~093, 82 грн. Також на підставі\~ст.141 ЦПК України\~з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати за проведення експертизи, в розмірі 753,12 грн., сплачені відповідно до квитанції №11D158700 від 02.06.2015 року. На підставі викладеного, ст.ст.\~ 1174, 1176 ч.6, 1192 ЦК України,\~\~

Outcome: partial