Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач 01.12.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 21.12.2006 року між ВАТ "Комерційний банк Надра", правонаступником якого є позивач та [PERSON], було укладено кредитний договір № 180/МК/33/2006/840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 15 000,00 доларів США із розрахунку 15,00 % на рік строком до 18.12.2009 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між ВАТ «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено договір поруки до кредитного договору, згідно якого відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідачі взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконали і в зв'язку з цим станом на 07.05.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 11 470,37 доларів США та 21 651,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 8 951,22 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків - 2519,15 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1 410,72 доларів США (еквівалент 16 436,79 грн. згідно курсу НБУ на 07.05.2014 року), штраф за порушення умов кредитного договору - 447,56 доларів США (еквівалент 5 214,69 грн. згідно курсу НБУ на 07.05.2014 року ). Відповідно до п. 12.2 кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язання. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір, однак на даний час кредитна заборгованість відповідачами не погашена. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачі не сплачують, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість в розмірі 11 470,37 доларів США та 21 651,48 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1 552 грн. 97 коп. В судовому засіданні 03.03.2015 року представник позивача за довіреністю позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 15 000 доларів США та 4 700 доларів США, що до надання кредитних коштів в розмірі 6 940 доларів США будь-які відомості відсутні, щодо розрахунку пені пояснити не можу, чи була погоджена з поручителем додаткова угода № 2 не знає. В судове засідання 21.04.2015 року представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в позові зазначено клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали. Представник відповідачів за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в частині щодо стягнення боргу в сумі 2 555,10 доларів США, а в частині стягнення боргу з відповідача [PERSON] просив відмовити та надав письмові заперечення. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 21.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (04.02.2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» стало правонаступником Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра») та [PERSON] (як позичальником) був укладений кредитний договір № 180/МК/33/2006/840 згідно якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 15 000 доларів США з цільовим призначенням споживчі потреби зі сплатою відсотків у розмірі 15 % річних строком до 18.12.2009 року, що підтверджується копією договору (а.с. 5). 30.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 по договору кредитної лінії № 180/МК/33/2006/840 від 21.12.2006 року відповідно до якої позичальнику було надано 2-й транш у розмірі 4 700,00 доларів США, терміном користування з 30.01.2008 року по 21.01.2009 року, процентна ставка за користування траншем 15 % річних і 5 % річних по простроченому кредиту, що підтверджується копією додаткової угоди (а.с. 7). 21.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (04.02.2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» стало правонаступником Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] поручився перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 180/МК/33/2006/840 від 21.12.2006 року, в тому числі повернути до 18.12.2009 р. кредит у сумі 15 000,00 доларів США сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 15 % річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня), що підтверджується копією договору поруки (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи відповідачу [PERSON], згідно договору, був виданий кредит на суму 15 000,00 доларів США (еквівалентно у гривнях 75 750,00 грн.), що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 141, та копією валютного меморіального ордеру № 3 від 21.12.2006 року (а.с. 18,19), та був виданий кредит на суму 4700 доларів США (еквівалентно у гривнях 23 735,00 грн.), що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 913 від 30.01.2008 року, договори підписано сторонами, тобто, позивачем умови договору були виконані. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 4.1.1., відповідач [PERSON] зобов'язалась повертати кредит та сплачувати відсотки на рахунок [NUMBER] в філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління МФО 320564 згідно з Графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невідємною частиною договору (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами кредитного договору була ознайомлена при його укладенні, підписала вказаний договір і отримала кредит в обумовленій договором сумі, але умови договору порушила. Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 9-11) заборгованість станом на 07.05.2014 року за кредитним договором становить 11 470,37 доларів США та 21 651,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 8 951,22 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків - 2 519,15 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 1 410,72 доларів США (що за курсом НБУ станом на 07.05.2014 року становить 16 436,79 грн.), та штрафу за порушення умов кредитного договору - 447,56 доларів США (що за курсом НБУ станом на 07.05.2014 року становить 5 214,69 грн.). Однак, суд не погоджується з даним розрахунком, оскільки відповідно до матеріалів справи [PERSON] отримала від банку 21.12.2006 року 15 000,00 доларів США, 30.01.2008 року 4 700,00 доларів США, а підтвердження того що нею було отримано кошти 13.08.2008 року в розмірі 6 940,00 доларів США до суду надано не було. Відповідно до договору поруки відповідач [PERSON] зобов'язаний виконати всі зобов'язання в тому ж порядку, який встановлений для відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами кредитного договору та договором поруки був ознайомлений, та підписав його. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Позивачем не надано до суду доказів того, що поручитель був повідомлений про зміну зобов'язання щодо укладення додаткової угоди № 2 до кредитного договору, в наслідок чого було збільшений обсяг його відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. Отже, в частині стягнення коштів з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суд відмовляє. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим атом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Застосування іноземної валюти як засобу платежу врегульовано і дозволено Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про банки і банківську діяльність», постановою Нацбанку України за № 492 від 12.11.2003 року. Відповідно до ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати валютні операції з розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Так, відповідно до п. 12.3 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як передбачено ч. 5 цієї статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до кредитного договору укладеного 21.12.2006 року строк дії договору закінчився 18.12.2009 року, однак остання проплата була здійснена 06.09.2012 року тому перебіг позовної давності розпочався з 06.09.2012 року. Суд приходить до висновку, що виходячи з наданих до суду доказів доведена заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить 2 555,18 доларів США (що еквівалентно в гривнях станом на 21.04.2015 року 56 850,97 грн.), та складається з тіла кредиту - 2 011,22 доларів США та відсотків 543,88 доларів США., в іншій частині позов є необґрунтований. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються пропорційно до розміру задоволених вимог кошти в розмірі 568 грн. 00 коп.

Outcome: partial