Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 12271 гривня 54 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] 04 квітня 2016 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 04 квітня 2016 року підтверджується, що станом на 15 квітня 2018 року відповідач має заборгованість в розмірі 12271 гривня 54 копійки, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2278 гривень 44 копійки, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 915 гривень 79 копійок, заборгованості за пенею в розмірі 8016 гривень 76 копійок, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг фіксована частина в розмірі 500 гривень 00 копійок та процентної складової в розмірі 560 гривень 55 копійок. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки у виді пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, суд виходить з наступного, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 04 квітня 2016 року сума збитків позивача складається з заборгованості по тілу кредиту 2278 гривень 44 копійки, з заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 915 гривень 79 копійок. Отже на день ухвалення рішення загальна сума збитків заподіяних ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 3194 гривні 23 копійки. Згідно з правової позиції Верховного суду України від 03 вересня 2014 року в справі №6-100цс14, встановлено, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. У зв'язку з тим, що відповідач сама виховує дитину, не працює, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №595463 від 05 липня 2016 року та довідкою про отримання допомоги при народженні дитини №613 від 30 липня 2018 року, суд приходить до висновку що розмір загальної суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 8016,76 гривень, слід зменшити до суми в розмірі 3194 гривні 23 копійки. Борг в розмірі 6388 гривень 46 копійок слід стягти з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення штрафів, суд виходить з правової позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15, а саме Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зі змісту п.2.1.1.7.6 та п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що пеня та штраф застосовуються за порушення строків грошових зобов'язань за договором. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial