Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У листопаді 2013р. позивач звернувся до Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим з позовом, в якому поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування в розмірі 8973,86грн. В подальшому, під час розгляду справи, з посиланням на п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, справу передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, про що постановлено ухвалу від 23.12.2013р. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Гриньковської Н.Ю. від 28.01.2014р., цивільну справу №761/2440/14-ц за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення страхового відшкодування прийнято до провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.05.2013р., в Бахчисарайському районі в с.Голубінка, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП), з вини [PERSON], яка керувала автомобілем «ВАЗ-21063» д.н.з. [NUMBER], автомобіль «ВАЗ-21063» д.н.з. [NUMBER], яким керував позивач, зазнав технічних пошкоджень. У зв'язку із тим, на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність гр.[PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» (далі-відповідач/страховик), позивач звернувся із повідомленням до відповідача про настання страхового випадку, із наданням висновку про розмір матеріального збитку за пошкоджений транспортний засіб, який становить 8973,86грн. Однак, станом на день звернення до суду, відповідачем страхове відшкодування позивачу виплачено було, у зв'язку із чим позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування та витрати з оплати послуг адвоката. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, однак, 20.12.2013р., через канцелярію суду, надав заперечення на позов, в яких зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування підлягають задоволенню в розмірі 7028,22грн., в іншій частині проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повністю та всебічно розглянувши усі фактичні обставини, оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.05.2013р. о 14год. 05хв. [PERSON].в Бахчисарайському районі в с. Голубінка на перехресті вул. Леніна -вул. Дружби, керувала транспортним засобом «ВАЗ-21063», д.н.з. [NUMBER], при виїзді з другорядної дороги вул. Дружби на головну вул. Леніна, не надала перевагу в русі транспортному засобу «ВАЗ-21063» д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі по вул. Леніна, внаслідок чого відбулося зіткнення двох автомобілів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п.1.5,10.5,16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ст.124 КУпАП. Постановою Бахчисарайського районного суду АРК від 13.06.2013р., гр.[PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.6). Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. №1961-IV із змінами (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з п.п.33.1.4. п.33.1. ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-21063» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON], була застрахована відповідачем за полісом №АЕ/1355913, строк дії якого з 03.01.2013р. до 02.01.2014р. включно та відповідно до якого страхувальником автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON]. У зв'язку з цим, 30.07.2013р. позивач звернувся до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку а також, надав заяву про виплату страхового відшкодування та висновок про розмір матеріального збитку за пошкоджений транспортний засіб, що не заперечується відповідачем. Таким чином, вказана ДТП мала місце під час дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1355913 та позивачем при настанні страхового випадку, а саме пошкодження його автомобіля в наслідок ДТП, були виконані всі обов'язки покладені на нього законодавством щодо отримання страхового відшкодування внаслідок ДТП. Згідно з висновком про розмір матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 19.06.2013р., складеного Експертною компанією «Укравтоекспертиза», вартість матеріального збитку складає 8973,86грн. (а.с.8). Згідно з п.9.1, п.9.2 ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Крім того ст.29 Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Судом встановлено, що 09.12.2013р. відповідачем було складено страховий акт №831/13/50/ЦВ04/01/2, відповідно до якого страховиком прийнято рішення про виплату потерпілій у ДТП особі, страхового відшкодування у сумі 7028,22грн. (а.с.40). Даний страховий акт, суд вважає обґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Зазначене кореспондується із положеннями роз'яснень Верховного суду України про судову практику розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування від 19.07.2011р. Як вбачається із заяви позивача від 30.07.2013р., останній просить перерахувати суму страхового відшкодування на його рахунок (а.с.11). Оскільки позивачем не надано доказів щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а також, що надавач послуг з ремонту автомобіля є платником податків, суд дійшов висновку, що розмір оціненої шкоди у сумі 8973,86грн. зменшується на суму визначеного, відповідно до законодавства України, податку на додану вартість, а саме на суму 1495,64грн. Крім цього, відповідно до п.12.1 ст.12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 2 полісу №АЕ/1355913 від 03.01.2013р., розмір франшизи встановлений у сумі 1000,00грн. Крім цього, згідно з п.34.3 ст.34 Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно страхового акту №831/13/50/ЦВ04/01/2від 09.12.2013р., вартість витрат на проведення експертного дослідження становить 550,00грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виплата позивачу страхового відшкодування відповідачем, повинна бути здійснена на підставі страхового акту від 09.12.2013р. №8311350ЦВ04012 в розмірі 7028,22грн, тобто без врахування ПДВ у розмірі 1495,64грн. та франшизи у розмірі 1000,00грн., та врахуванням вартості витрат на проведення експертного дослідження у сумі 550,00грн. Стосовно позовної вимоги позивача про стягнення витрат на сплату послуг адвоката, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Пунктом 2 ч.3 ст.79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. № 4191-VI зі змінами, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку та доказів, що підтверджують оплату послуг з надання правової допомоги адвокатом у даній справі, а відтак зазначена позовна вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Приймаючи до уваги вищевикладене, зважаючи що відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 7028,22грн., з яких: 6478,22грн.- вартість відновлюваного ремонту, 550,00рн. - витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. В решті позову слід відмовити. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40грн.

Outcome: partial