Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 44274,34 грн., мотивуючи порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 05 грудня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № DN81AR18480035, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти на строк з 05.12.2007 по 04.12.2014, у виді непоновлювальної лінії у розмірі 128270,75 грн. на придбання автомобіля та виплату реєстраційних та страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,8 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячні винагороди у розмірі 0,5 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. Станом на 27.12.2017 відповідачем зобов`язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з заборгованості за кредитом 12212,47 грн. Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно ст.\~2\~Закону України\~"Про\~тимчасові заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції"\~від 02.09.2014\~№ 1669\~на час\~проведення антитерористичної\~операції забороняється\~нарахування пені\~та/або\~штрафів на\~основну суму\~заборгованості із\~зобов`язань за\~кредитними договорами\~та договорами\~позики з\~14\~квітня 2014\~р.\~громадянам України,\~які зареєстровані\~та постійно\~проживають або\~переселилися у\~період з\~14\~квітня 2014\~р.\~з населених\~пунктів,\~визначених у\~затвердженому Кабінетом\~Міністрів України\~переліку,\~де проводилася\~антитерористична операція,\~а також\~юридичним особам\~та фізичним\~особам -\~підприємцям,\~що провадять\~(провадили)\~свою господарську\~діяльність на\~території населених\~пунктів,\~визначених у\~затвердженому Кабінетом\~Міністрів України\~переліку,\~де проводилася\~антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає застосуванню на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум штрафів, та включає м. Зоринськ, в якому зареєстрований відповідач. На день розгляду справи судом проведення антитерористичної операції не припинено, З назви та змісту тесту Указу Президента України №116/2018 від 30 квітня 2018 р. неможливо зробити висновок про припинення проведення антитерористичної операції, затверджений цим Указом текст рішення РНБО зазначений для службового користування та не оприлюднений, тому суд вважає, що, виходячи з принципу правової визначеності, положення ст. 2 зазначеного Закону продовжують діяти. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14 квітня 2014 р. відповідачу була нарахована пеня в розмірі 11,30 грн., тому ця пеня була нарахована на підставі договору та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Сума комісії за користування кредитом у розмірі 2778,06 грн., та пені, яка нарахована після 14 квітня 2014 року у розмірі 28329,37 грн. (28340,67 грн. 11,30 грн.), стягненню з відповідача не підлягають, оскільки їх нараховано в порушення вимог вищевказаних положень Закону. Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Договором між сторонами порядок погашення заборгованості у разі недостатності суми платежу встановлений не був, доказів того, що позивач порушував положення ст. 534 ЦК України, суду не надані, тому суд виходить з того, що сплачена відповідачем з 05 травня 2014 р. сума в розмірі 954,44 грн. була протиправно направлена позивачем на погашення заборгованості з пені та комісії за прострочення платежу. Сплачена сума відповідачем в розмірі 954,44 грн. погашає суму заборгованості по процентам в розмірі 765,01 грн., суму пені у розмірі 11,3 грн., та частково суму заборгованості за кредитом 12390,60 грн. 178,13 грн. = 12212,47 грн., тому позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню. Суд вважає надані позивачем докази в частині задоволення позовних вимог достатніми та переконливими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014, із змінами і доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 22.01.2018 про сплату судового збору в сумі 1921 грн. Враховуючи те, що задоволено 27,58 % позовних вимог (12212,47 грн. від 44274,34 грн. складає 27,58 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 529,81 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1921 грн. х 27,58 % / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial