Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди у зв`язку з залиттям, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 10.10.2018 року квартира позивача була залита. 11.10.2018 року з метою фіксації завданої шкоди та встановлення причин залиття було викликано працівників «ПЖ Комфортний дім Лісова казка». 21.10.2018 року комісією у складі директора ТОВ «ПЖ Комфортний дім Лісова казка» [PERSON], керівника дільниці [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] було здійснено обстеження квартири позивача. За результатами здійсненого комісією обстеження було встановлено, що залиття відбулося з квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище. З метою встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, позивач звернувся до незалежного експерта - ТОВ «Експертно-технічний центр «Статус». Вартість проведення незалежної оцінки в сумі 3000, 00 грн. було сплачено позивачем ТОВ «Експертно-технічний центр «Статус» відповідно до квитанції № 12/1 від 27.12.2018 року. Згідно Висновку № 2-01 експертного оціночно-будівельного дослідження квартири № 39 , вартість ремонтно-будівельних робіт, що необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири, становить 19998, 00 грн. Оскільки відповідачі не бажають добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 52238, 00 грн., витрати за оплату експертизи у розмірі 3000, 00 грн., витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1300, 00 грн., 3% річних у розмірі 66, 50 грн. та судові витрати у розмірі 768, 40 грн. 02.05.2019 року від відповідачів до суду надійшов Відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачі вказують про те, що вони в повному обсязі заперечують проти задоволення вказаних позовних вимог. Також вказують, що 02.04.2015 року [PERSON] , відповідно до договору купівлі - продажу майнових прав за № 4-52, придбала майнові права на однокімнатну квартиру по [ADDRESS] . 13.07.2017 року відповідачка зареєструвала право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Ремонт у квартирі проводився за допомогою прораба та бригади професійних будівельників, яких їй рекомендував для цих оздоблювальних робіт ТОВ «ПЖ Комфортний дім Лісова казка». Станом на січень 2018 року усі оздоблювально-ремонтні роботи в їх квартирі були закінчені та виконані. 11.10.2018 року співробітники ТОВ «ПЖ Комфортний дім Лісова Казка» обстежили квартиру №39 та з`ясували, що залиття сталось з вини мешканців квартири № 39 . Комісією було встановлено, що залиття підлоги (ламінату), виникло внаслідок неякісного пакування підводки ХВП на посудомийну машину, крани на посудомийну машину не було перекрито, кран на квартиру також був не перекритий. 11.10.2018 року складений акт та підписаний керівником дільниці та слюсарем-сантехніком [PERSON] . Для виконання належного утримання та обстеження квартири № 45 та для забезпечення належних доказів відповідачі 12.10.2018 року викликали повторно комісію із керівників дільниць [PERSON] та [PERSON] з прорабом [PERSON] та сантехніком [PERSON] з ТОВ «Комфортний дім Лісова казка», які повторно обстежили їх квартиру, зняли плитку на підлозі, де проходить розводка труб холодного водопостачання та каналізації на кухні і в ванній кімнаті, при цьому ніякого протікання труб не виявили, про що було складено акт від 12.10.2018 року. Таким чином, виходячи із зазначених обставин, залиття квартири позивача сталося з його вини і шкода завдана його майну та меблям повинна відшкодовуватися за його кошти. Відносно акту від 11.10.2018 року, наданого позивачем, складеного та підписаного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідачам нічого не відомо. Щодо актів, складених 18.09.2018 року та 21.10.2018 року, відповідачам також нічого не відомо. На підставі викладеного відповідачі просять відмовити у задоволенні позову. 03.06.2019 року від представника позивача до суду надійшла Відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що 10.10.2018 року власниця квартири №33 повідомила, що у неї промокла стеля. 11.10.2018 року складено акт, в якому зазначено, що причина залиття - пошкодження ХВП у квартирі 45 . Крім того, самі пошкодження квартири в результаті залиття підтверджують, що вода лилась зверху. 21.10.2018 року [PERSON] виявив, що у ванній кімнаті стеля провисла, після проколу стелі витекло відро води. Як зазначено у відзиві, 12.10.2018 року було знято плитку на підлозі, де проходить розводка труб холодного водопостачання та каналізації, на кухні і у ванній кімнаті. Відповідачі стверджують, що труби були у справному стані. Але залишається неспростованим факт того, що після відкриття цих труб перестала текти вода до квартири № 39 . Відповідачі підтвердили у відзиві, що ремонт в квартирі проводився за допомогою прораба та бригади будівельників, рекомендованих ТОВ «ПЖ комфортний дім Лісова казка». Представник позивача зазначає, що 11.10.2018 року особи, які проводили ремонтні роботи, той же прораб [PERSON] та слюсар-сантехнік [PERSON] , склали акт, до якого внесли фіктивну інформацію про залиття квартири № 39 внаслідок неякісного пакування підводки ХВП на посудомийну машину. У зв`язку з зазначеним представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача на початку судового розгляду підтримала позов, просила його задовольнити. У подальшому представник позивача у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] - заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] на початку судового розгляду заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. У подальшому відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу майнових прав №4-46 від 25.03.2017 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.09.2017 року. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу майнових прав №4-52 від 02.04.2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.07.2017 року. Відповідно до Акту від 11.10.2018 року, складеного комісією у складі директора ТОВ «ПЖ Комфортний дім Лісова казка» [PERSON], керівника дільниці [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок протікання стелі у зв`язку з несправностями в системі ХВП у квартирі № 45 . 21.10.2018 року комісією у складі директора ТОВ «ПЖ Комфортний дім Лісова казка» [PERSON], керівника дільниці [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] проведено повторне обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено, що в квартирі № 39 провисла підвісна стеля від залиття з квартири № 45 (а.с. 34, т. 1). В обґрунтування розміру завданої матеріальної шкоди позивачем подано до суду Висновок №2-01 експертного оціночно-будівельного дослідження квартири [ADDRESS] , згідно якого вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири становить 19998, 00 грн. (а.с. 7-16, т. 1). З метою відновлення свого порушеного права позивач [PERSON] поніс витрати, пов`язані з складанням Висновку про розмір завданої матеріальної шкоди, у сумі 3000,00 грн. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, зважаючи на те, що саме з вини відповідачів сталося залиття його квартири. Заперечуючи проти позову, відповідачі вказують, що їх вини у залитті немає, а тому вони не повинні відшкодовувати завдану шкоду. Перевіряючи наведені сторонами доводи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Статтею 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до вимог статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України власник квартири та члени його сім`ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Враховуючи викладені положення діючого законодавства, саме на власника покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв`язку із використанням належного йому майна. З огляду на наведене, оскільки об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи, встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок вини відповідачки, то шкода, заподіяна залиттям квартири, підлягає стягненню саме з відповідачки, як власника квартири. Оскільки при розгляді справи встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , є відповідачка [PERSON] , суд вважає, що саме з неї повинно бути стягнуто грошові кошти у рахунок відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди. Що стосується розміру шкоди, що підлягає стягненню, то слід зазначити наступне. Згідно Висновку №2-01 експертного оціночно-будівельного дослідження квартири [ADDRESS] , вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири становить 19998, 00 грн. Розмір шкоди не був спростований стороною відповідача під час розгляду справи, а тому приймається судом до уваги і з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 19998, 00 грн. у рахунок завданої позивачу матеріальної шкоди. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення грошових коштів на відшкодування інших витрат, зазначених ним у розрахунку, що долучений до позову, то слід зазначити, що під час розгляду справи позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних витрат, а тому суд вважає, що стягненню з відповідачки підлягає лише вартість ремонтно-будівельних робіт, визначена Висновком № 2-01. Стосовно заперечень відповідачів про відсутність їх вини у залитті, що сталося, то слід зазначити наступне. В обґрунтування своїх заперечень відповідачі зазначають про те, що 11.10.2018 року комісією у складі керівників дільниці [PERSON], [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] був складений Акт про те, що при обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено мокру стелю, стіни на кухні від попереднього залиття, що сталося 15.09.2018 року, а також виявлено залиту підлогу (ламінат). Крім того, для виконання належного утримання та обстеження квартири № 45 12.10.2018 року відповідач викликав повторно комісію із керівників дільниць [PERSON] та [PERSON] з прорабом [PERSON] та сантехніком [PERSON] з Товариства, які повторно обстежили квартиру, зняли плитку на підлозі, де проходить розводка труб холодного водопостачання та каналізації на кухні і в ванній кімнаті, при цьому не виявили протікання труб. Викладені обставини підтверджуються актом від 12.10.2018 року. Відповідачі вважають, що дані акти повністю спростовують доводи позивача про наявність їх вини у залитті квартири № 39 . Судом також були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює керівником ТОВ «КД «Лісова Казка». Зазначив, що до нього звернулися батьки власника квартири № 39 з приводу залиття квартири. Він особисто проводив огляд квартири № 39 і бачив, як власник зробив отвір у натяжній стелі, звідки полилася вода, при цьому також була пошкоджена підлога, наявні були плями на стелі та стіні. Також свідок зазначив, що було складено Акти від 11.10.2018 року та від 21.10.2018 року, при цьому у першому акті було зафіксовано результати обстеження квартири, а у другому акті - встановлено причини залиття квартири. При огляді квартири № 45 ним було встановлено, що труба ХВП мокра, оскільки була пошкоджена, тому був зроблений висновок про те, що це стало причиною залиття квартири № 39 . Акти були складені працівниками Товариства. Крім того, свідок зазначив, що при обстеженні квартири № 45 він бачив розібрану підлогу, вона була волога. Свідок [PERSON] у суді пояснив, що він працював у забудовника будинку [ADDRESS] . Йому зателефонував [PERSON] і попросив прийти до квартири, оскільки від сусідів надходили скарги щодо залиття. Вони прийшли до квартири і побачили калюжу на кухні. Після того, як покликали сантехніка, вони виявили, що тече скрутка під посудомийкою. Власник квартири № 39 потім усунула ці недоліки. Також зазначив, що стіни та стеля у квартирі № 39 були сухими. У квартирі № 45 ремонтні роботи проводила його бригада. Також за заявою [PERSON] вони розбивали підлогу в його квартирі, відтягували кухню, оскільки через претензії сусідів необхідно було з`ясувати, чи немає ніяких пошкоджень, що може викликати залиття квартири № 39 . Було з`ясовано, що на підлозі все сухо, ніяких проблем у квартирі № 45 не було. Пояснив, що залиття квартири № 39 могло статися з будь-яких причин, не обов`язково у цьому повинні бути винні мешканці квартири, що розташована поверхом вище. При обстеженні квартири № 39 він слідів залиття не бачив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача. Вони з дружиною на прохання сина здійснювали догляд за його квартирою. Коли їм повідомили, що квартиру заливають, вони відразу звернулися до сусіда з претензією. Була залита вся квартира, навісна стеля провисла під водою. Тоді він викликав представника Товариства і в його присутності була пробита стеля. Коли він потрапив через місяць після цих подій до квартири № 45 , то там проводилися ремонтні роботи, а також власники пообіцяли, що усунуть всі несправності. Наведені вище покази свідків підтверджують той факт, що залиття сталося з вини власника квартири № 45 . Також покази свідків повністю узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами. При цьому суд зазначає, що не приймає до уваги Акт від 11.10.2018 року, складений комісією у складі керівників дільниці [PERSON], [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] , оскільки він суперечить зібраним та дослідженим судом письмовим доказам. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальної шкоди, що завдані нею у зв`язку із залиттям квартири № 39 , а тому суд вважає позовні вимоги про стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 19998, 00 грн. обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача і витрати на проведення оцінки у розмірі 3000, 00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Позивач надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000, 00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 270 від 26.12.2018 року. Враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000, 00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial