Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору на загальну суму 402 267 грн. 71 коп. та покласти на відповідача обовязок відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 6 034 грн. 02 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 17 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR03110141, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 71 264 грн. 55 коп. на термін з 17 серпня 2007 року до 16 серпня 2014 року включно за умовами Кредитного договору. Узяті на себе зобовязання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобовязання не виконав, допустивши станом на 16 жовтня 2015 року заборгованість по кредиту на суму 402 267 грн. 71 коп., яка складається з наступного: - 51\~754 грн. 29 коп. заборгованість за кредитом; - 84\~619 грн. 91 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 265\~893 грн. 51 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, в звязку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], який діє на підставі довіреності № 8767-К-О від 12.12.2014 року (а.с.22) зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням рішення апеляційного суду Харківської області від 18.06.2013 року, а саме: - 51 754 грн. 29 коп. залишок поточної заборгованості за кредитом; - 36\~887 грн. 32 коп. - залишок заборгованості за процентами за користування кредитом; 4\~875 грн. 66 коп. залишок заборгованості за комісією; - 178 859 грн. 59 коп. залишок пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.205). Представник відповідача [PERSON] за довіреністю серії НАС № 973411 від 09.12.2015 року [PERSON] (а.с.76) позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в позові за строком позовної давності, про що надав письмові заперечення (а.с.78-81). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та при ухваленні рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. По справі встановлено та не оспорюється сторонами те, що 17 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір № DN81AR03110141 (надалі Договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 71 264 грн. 55 коп. на термін з 17 серпня 2007 року до 16 серпня 2014 року включно за умовами Кредитного договору. Згідно п.п.7.1, 7.2 умов [PERSON] для зарахування коштів позичальникові відкрив рахунок 29091052308202. Кредитні кошти було надано на наступні цілі: - 47 870 грн. 00 коп. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34 грн. 00 коп. для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2; на оплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № DN81AR03110141 від 17.08.2007 Р.; договором особистого страхування № DN81LK03110141 від 17.08.2007 р. на строк до 16.08.2008 р. у сумі 2 441 грн. 37 коп., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3 829 грн. 60 коп. та у розмірі 17 089 грн. 59 коп. на сплату страхових платежів у випадках та згідно умов [PERSON] зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу (а.с.18). У кредитному договорі визначені усі суттєві умови щодо виду банківських послуг, строку дії договору, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань. За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Таким чином, 17 серпня 2007 року [PERSON] уклав письмовий кредитний договір № DN81AR03110141 із ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на строк до 16 серпня 2014 року включно. При цьому відповідач підтвердив своїм особистим підписом, що він ознайомився і згоден з кредитним договором (а.с.13-18). ЗАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до п.2.2 кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом в порядку, сумах і в строки визначенні кредитним договором договору, відсотки за його використання не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст.ст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] останній платіж на погашення кредиту здійснив 20 лютого 2009 року (а.с.08, 44-45,134). Вказана обставина була визнана в судовому засіданні представником відповідача. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" стягнуто заборгованість за договором у розмірі: по кредиту 49\~898 грн. 49 коп., по відсотках 47 732 грн. 56 коп., по комісії 10\~563 грн. 93 коп., та 20\~723 грн. 86 коп. пені, а всього - 118\~194 грн. 98 коп. Дане рішення набрало законної сили 18.06.2013 року (а.с.175-178). Вказане рішення, як зазначають сторони по справі, не виконане, оскільки не було предявлено до виконання виконавчого листа (а.с.183). Згідно розрахунків банку, наданих на адресу суду, станом на 16 жовтня 2015 року залишок поточної заборгованості за надання кредиту (тіло кредиту) складає 51\~754 грн. 29 коп., заборгованість по відсотках збільшена до 84 619 грн. 88 коп., по комісії до 15\~439 грн. 59 коп., пеня - до 178\~859 грн. 15 коп. (а.с.201). Представник відповідача в суді наполягав на застосуванні строків позовної давності, мотивуючи свої вимоги тим, що банк звернувся до суду з позовом за спливом цього строку з моменту припинення відповідачем виконання умов кредитного договору. Суд вважає, що вимоги представника відповідача не ґрунтуються на законі. Так, перебіг позовної давності за ч.1 ст.261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права, а за зобовязаннями з визначеним строком виконання за ч.5 цієї статті ЦК України перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників та якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново та час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Виходячи із зазначених норм матеріального права, що регулюють питання щодо порядку застосування строку позовної давності як підстава до відмови у позові та враховуючи, що рішенням суду від 18 червня 2013 року стягнуто сума заборгованості за позовом банку до [PERSON], суд відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України вважає, що з набранням законної сили рішення суду на користь банку строк позовної давності перервано та починається заново з 18 червня 2013 року, а даний позов до суду предявлено 16 жовтня 2015 року, тобто строк позовної давності ще не сплив. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідно умов кредитного договору, положень ст.ст.526,530 ЦК України про загальні умови виконання зобовязання, ст.1048,1050,1054 цього Кодексу про зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі за кредитним договором, позовні вимоги банку до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсотках та комісії підлягають задоволенню з врахуванням рішення апеляційного суду Харківської області від 18.06.2013 р., а саме: з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 51 754 грн. 29 коп. - 49 898 грн. 49 коп. = 1 855 грн. 80 коп., заборгованість по відсотках 84 619 грн. 88 коп. - 47 732 грн. 56 коп. = 36\~887 грн. 32 коп., по комісії 15 439 грн. 59 коп. - 10 563 грн. 93 коп. = 4 875 грн. 66 коп. (а.с.127). При визначенні розміру пені суд враховує, що пеня підлягає стягненню на користь банку в межах встановленого п.1 ч.2 ст.258 ЦК України річного строку позовної давності та із застосуванням положень ч.3 ст.551 цього Кодексу про можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності обставин, що мають істотне значення. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочки, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. З урахуванням наведеного пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову у розмірі 83\~118 грн. 06 коп. (а.с.201,203). Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 30 000 грн. 00 коп. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14. Таким чином, згідно ст.ст.526, 527, 530, ст.ст.1046 - 1056 ЦК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є законними та обґрунтованими, [PERSON] порушив свої договірні зобовязання і з даної особи на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 1 855 грн. 80 коп., заборгованість по відсотках 36 887 грн. 32 коп., по комісії 4 875 грн. 66 коп. та 30\~000 грн. 00 коп. пені, а всього 73\~618 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором договір № DN81AR03110141 від 17.08.2007 року. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~378 грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial