Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява (в подальшому уточнена) [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний виконавець державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного відділу А.О.Ковальчук, про стягнення заборгованості та пені по аліментам. В обгрунтовання позовних вимог посилається на наступне. За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за її позовом до [PERSON] , з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів доходів боржника (провадження АСВП № 15295309 на підставі виконавчого листа № 2-3084 від 18.04.2007 року). На теперішній час, внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів у сумі 107 861,06 грн., що підтверджується наявним у неї письмовим доказом - заборгованість по сплаті аліментів Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. Згідно з ч.1 ст,196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Початок прострочення вона визначає, згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Нікопольського міськрайонного відцілу державної виконавчої служби - 13 червня 2008 року. Кінцем прострочки вважає 05.09.2018 року - день, коли їх спільна донечка [PERSON] досягла повноліття. До сьогоднішнього дня за період часу з 13.06.2008 року по вересень 2018 року виникла заборгованість в сумі 107 861,06 грн. Протягом 10 років (з 2008 року до вересня 2018 року) вона не отримувала від відповідача жодних грошових сум, тому термін прострочення аліментів складає 3 732 дні. За її розрахунками за період з 13.06.2008 року по 05.09.2018 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 196 946,26 грн. Але, оскільки за вимогою статті 196 СК України, неустойка (пеня) за несплату аліментів не може перевищувати 100 % заборгованості, вважає, що стягненню за вказаний період заборгованості підлягає сума в розмірі 100 % заборгованості, яка дорівнює 107 861,06 грн. Зазначені нею обставини підтверджуються доданими до заяви копіями письмових доказів. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 107 861 грн 06 коп. та неустойку в такому самому розмірі (107 861 грн. 06 коп.). Відповідач, скориставшись правами, наданими йому ЦПК України, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що позовні вимоги не визнає з огляду на викладені нижче обставини та правові підстави. Так, дійсно, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 2-3084/07 з нього стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів. Він в силу своїх можливостей регулярно надавав та надає допомогу позивачу на утримання дочки і в грошовій формі, і в натуральній, шляхом придбання речей. Однак, документів, що це підтверджують, не має, розписок з відповідача не брав. Крім того, його батько [PERSON] за його дорученням надавав кошти його дочці шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] , а також здійснював оплату за навчання [PERSON] та оплату за проживання [PERSON] у гуртожитку, що підтверджується наданими до відзиву копіями платіжних доручень (14 штук на загальну суму 10 877 грн.). Він працює електриком в ТОВ «Виробниче об`єднання «Оскар», отримує заробітну плату в середньому у розмірі 7 000 грн. на місяць. За весь період його роботи в ПП «Оскар» аліменти з нього не утримувалися, з якої причини - йому не відомо. З 2008 року він працював на різних підприємствах в місті Нікополі та у приватного підприємця. В цей період з нього також не стягувалися аліменти. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за аліментами, здійсненного державним виконавцем, вбачається, що аліменти йому нараховувалися, виходячи із середнього заробітку за регіоном його проживання, що значно вищий, ніж його реальна заробітна плата. Державний виконавець жодного разу з 2008 року не викликав його, не повідомляв про хід виконавчого провадження, не з`ясовував місця його роботи та не направляв виконавчий лист на виконання за місцем його роботи. Саме з цієї причини виникла заборгованість за аліментами. Відповідно до п.4.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені ) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З огляду на вказану норму, можна дійти висновку про те, що обов`язковою умовою для стягнення неустойки (пені) за аліментами є вина платника аліментів. З урахуванням викладених обставин щодо нездійснення з нього стягнення аліментів за місцем моєї роботи, заборгованість зі сплати аліментів виникли не з його вини. Крім того, розмір заборгованості у сумі 107 861,06 грн., наведений у розрахунку заборгованості за аліментами, здійснений державним виконавцем за період з червня 2008 року по вересень 2018 року, не відповідає дійсності та значно завищений через неврахування державним виконавцем у розрахунку розміру його реальної заробітної плати. Таким чином, розмір заборгованості підлягає перерахунку з урахуванням розміру його заробітної плати. Виходячи з цього, розмір пені за аліментами також підлягає перерахунку. Таким чином, він заперечує проти стягнення з нього заборгованості за аліментами у сумі 107 861,06 грн., а також заперечує проти стягнення з нього пені за аліментами у сумі 107 861,06грн. Стягнення з нього заборгованості та пені у вказаних розмірах поставить його у вкрай складне матеріальне становище. Місце його фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , обумовлено тим, що він здійснює догляд за своїми батьками - пенсіонерами. Позивач не повідомила суд про те, що він має на утриманні своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . Його батьки перебувають на пенсії та є непрацездатними, перебуваючи на його утриманні та потребують від нього уваги та догляду. Їх похилий вік та стан їхнього здоров`я змушують його брати участь у додаткових витратах на їх утримання та постійне лікування. Він працює електриком в ТОВ «Виробниче об`єднання «Оскар», отримує заробітну плату в середньому у розмірі 7 000 грн. на місяць. Інших доходів не має. Він не мав за останній час витрат на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Він не має власного житла та/або транспортних засобів. Крім вказаного, за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року по справі № 182/1246/19 з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання дочки [PERSON] , яка навчається. Відповідно до ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Вважає, що є підстави для зменшення неустойки зі сплати аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану та просить суд при винесенні рішення врахувати викладені ним обставини. Вважає, що, з урахуванням наведених ним обставин щодо розміру доходу (його матеріального становища), та з урахуванням наявності в нього на утриманні непрацездатних батьків, відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до нього про стягнення пені за аліментами у заявленому розмірі та стягнення заборгованості за аліментами у заявленому розмірі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала частково. Суду пояснила, що, оскільки відповідач не допомагав їй з донькою добровільно, вимушена була подати позов до суду і аліменти з відповідача було стягнуто примусово. Однак, відповідач продовжив ухилятись від сплати аліментів, тому знову вимушена звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості. На сьогоднішній день, з огляду на обставини, які були досліджені в судовому засіданні, не заперечує, щоб на її користь судом було стягнуто заборгованість, на якій наполягає відповідач, а саме: 86 425 грн. 76 коп. І від стягнення пені в розмірі 107 861 грн. 06 коп. - відмовляється. Оскільки розуміє, що для відповідача це непід`ємний тягар. Нехай хоча б виплатить заборгованість по аліментах. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала з огляду на важкий матеріальний стан свого довірителя, який наразі безробітний. Крім того, через малі пенсії, вимушений допомагати своїм батькам. Тому грошей в нього немає взагалі і задовольнити вимоги позивачки він не має можливості. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, наданими сторонами по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвинутись фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровою та нормальним шляхом і в умовах волі і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН „Про права дитини", в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебували в шлюбі, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с.3). 17.03.2009 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.04.2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів доходів боржника (а.с.16). Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів (а.с.13-15, 83-85, 100). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Їх завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем по справі, і, з огляду на ту обставину, що позивачка погоджується на стягнення суми заборгованості в розмірі 86 425, 76 грн. та відмовляється від стягнення пені, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню й судовий збір на користь держави в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial