Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 січня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволені частково, стягнуто суму матеріальної шкоди у розмірі 214 742,22 грн., суму моральної шкоди у розмірі 3000 грн., а також стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 2146,50 грн. До закінчення судових дебатів у справі представником позивача проголошено заяву, що у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, буде надано до суду докази понесених судових витрат у зв`язку із розглядом даної цивільної справи. В подальшому 01.02.2021 року та 09.02.2021 року до суду надійшло клопотання про компенсацію судових витрат, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., в підтвердження чого додатково надала акт приймання-передачі правової допомоги від 01.02.2021 року. В обґрунтування зазначає, що в якості підтвердження витрат позивача до суду надано копії договору про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру. Також зазначає, що узгоджена винагорода за надання допомоги складає 5000 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони та інші учасники справи не з`явились, представник позивача просив клопотання розглянути без його участі, інші учасники причини неявки суду не повідомили. Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №638/4464/19 в частині розподілу судових витрат, враховуючи результат вирішення справи, наданий акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги з детальним описом робіт (наданих послуг), співмірність розрахунку з обставинами, зазначеними у ч.4 ст.137 ЦПК України, та стягнути з відповідача на користь позивача судові втрати позивача на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 3474,30 грн. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). За таких обставин, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, наданих доказів на підтвердження надання правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про те, що заява про компенсацію судових витрат підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial