Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 03.10.2008 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з тарифним планом «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті www.рrivatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої обов`язки належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 18.10.2020 року заборгованість становить 67969,46 грн. з яких 45 672,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10 528,89 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 11768,15 грн - нарахована пеня, просить задовольнити позов. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 грудня 2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подала. За відсутності відзиву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 03.10.2008 року [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» підписала анкету-заяву, в якій зазначила про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви відповідач зобов`язалася в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті (www.privatbank/ua). На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 03.10.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] останньою отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] видано 03.10.2008 року платіжну картку [NUMBER] строком дії 05/10, 11.06.2014 року платіжну картку № [NUMBER] строком дії 04/18, 23.06.2014 р. платіжну картку № [NUMBER] строком дії 06/18. 10.06.2017 р. платіжну карту № [NUMBER] строком дії до 03/21. Відповдіно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] 03.10.2008 р. відповідачу встановлений кредитний ліміт 250 грн., який був збільшений зокрема 10.07.2019 р. до 44040,00 грн. Факт отримання вказаних платіжних карток свідчить надана Банком виписка по рахунку клієнта, з якої вбачається, що [PERSON] користувалася вказаними картками, зокрема, знімала кошти у банкоматі, користувалася терміналом, сплачувала за товари в торговій мережі. Виписка по картковому рахунку [PERSON] відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжних картках в період їх дії . За розрахунком позивача станом на 18.10.2020 року заборгованість становить 67969,46 грн. з яких 45 672,42 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10 528,89 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 11768,15 грн. - нарахована пеня. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У постанові Великої Палати ВС у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року викладена правова позиція в якій заначено,що якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів повернення банку кредитного ліміту у розмірі, обумовленому у позові, що є його процесуальним обов`язком, то наявні правові підстави для покладання на відповідача обов`язку сплатити на користь банку тіло кредиту у розмірі 45 672,42 грн. Позивач просив стягнути заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 10 528,89 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стяґгнння заборгованості за відсотками, нарахованими згідно ст. 625 ЦК України зазначає, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 р згідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а аткож проценти від суми неповернутого в строк кредиту, я кі у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% для картки «Універсальна голд». Крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.10.2008 року, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» як невід`ємну частину спірного договору. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховувались виходячи із процентної ставки 84% річних, починаючи з 01.12.2019 року по 11.10.2020 року. Долучені до матеріалів справи з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису [PERSON] . В заяві від 03.10.2008 р, довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, такі умови не передбачені. За відсутності доказів погодження відповідачем змін до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, які приєднані до матеріалів справи, не вбачаються умови для нарахування відсоків на прострочену заборгованість в розмірі 84% . Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати ВС у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року викладена правова позиція в якій заначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Після закінчення строку кредитування, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, в даному випадку в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 10 528,89 грн. слід відмовити з тих підстав, що позивач, станом на момент звернення до суду з даним позовом, не набув права нараховувати відсотки на підставі статті 625 ЦК України, оскільки не довів належними та допустимими доказами того факту, що строк дії картки, або ж строк дії кредитного договору закінчено. Відповідно до довідки позивача відповідачу 10.06.2017 р видана платіжна картка №5168…5261 строком дії до 03/21, строк дії якої не сплив. Відповідно до наданої до кредитного договору довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за несвоєчасне погашення заборгованості позичальник сплачує пеню: пеня (1) = базова процентна ставка по догоовру /30 - нараховується за кожний день просрочки кредиту + пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць (нараховується 1 раз в місяць при наявності просрочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів на суму від 50 грн і більше). Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 549 ЦК України суд при ходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення пені в розмірі 11768,15 грн. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 45 672,42 грн. та пені у розмірі 11768,15 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згаяно ст. 625 ЦК України слід відмовити. У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (82,69%) в розмірі 1738,14 грн.

Outcome: partial