Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка 20.11.2015 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У 2014 році син вступив до Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова, на даний час навчається на другому курсі денної форми навчання економіко-правового факультету за спеціальністю правознавство, на контрактній основі. Батько дитини допомоги не надає, хоча працює керівником КП «Міськтеплокомуненерго», отримує дохід, син потребує матеріальної допомоги, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку за умови продовження навчання або до закінчення навчання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, які зводяться до наступного. Позивачкою не надано доказів щодо проживання з нею сина. Також між ним та [PERSON] досягнута домовленість про те, що із заробітної плати за його заявою до бухгалтерії про стягнення аліментів на користь сина автоматично будуть перераховуватись кошти в розмірі 15% від заробітку до закінчення сином навчання або до досягнення 23 років. Вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою, завищений, оскільки на його утриманні також знаходиться неповнолітній син - [PERSON], [INFO]; сплачує кошти у розмірі 581грн. щомісячно за кредитним договором; витрачає кошти на утримання житла приблизно 800-900грн.; сам потребує постійного лікування у зв'язку з хворобою спини. Просив відмовити у позові за його безпідставністю та необґрунтованістю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7, 8). Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 23.07.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). [PERSON] є студентом Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова економіко-правового факультету спеціальності правознавство, що підтверджується відповідною довідкою №4 від 10.03.2015 року (а.с. 10). За умовами договору №03-2-004-2014Х загальна вартість освітньої послуги становить 28100грн.: за перший рік - 4600грн., за другий - 5060 грн., за третій - 5570грн, за четвертий - 6130 грн., за п'ятий - 6740 грн. (а.с. 12-13). Згідно угоди про створення умов та надання послуг при підготовці фахівця від 01.09.2014 року вартість витрат за організацію умов та надання послуг під час навчання складає 27480 грн., що дорівнює 7060 грн. за перший рік, 7760 грн. за другий рік, 3910грн. за третій рік, 4210 грн. за четвертий рік, 4540грн. за п'ятий рік (а.с. 14-15). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що батько матеріальної допомоги не надає, його повністю утримує мати, за навчання також платить мати. Сам не працює, оскільки навчається. Судом не приймаються заперечення відповідача про те, що позивачем не доведено факт проживання сина з нею, оскільки спростовуються поясненнями [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в КП «Міськтеплокомуненерго», отримує дохід, має можливість надавати допомогу сину [PERSON], який є повнолітнім, але не досяг 23 років, є студентом Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова, потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує, майновий стан відповідача, стан його здоров'я, а також те, що відповідач має на утриманні малолітню дитину. За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи 20 листопада 2015 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання або до закінчення ним навчання. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial