Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості до відповідача [PERSON] Посилаються на те, що 25.10.2005 року [PERSON] уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» кредитний договір №925/1091-КУ8-КС2, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати [PERSON] на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 5075,00 грн. на умовах, визначених цим договором, а [PERSON] зобовязувався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Зазначили, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, однак станом на 29.12.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» згідно кредитного договору №925/1091 КУ8-КС2 від 25.10.2005 року, складає 29264,73 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 4345,61 грн.; суми заборгованості за відсотками 11902,76 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 2226,64 грн.; розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 4843,02 грн.; розміру інфляційних витрат за кредитом 1872,96 грн.; розміру інфляційних витрат за відсотками 4073,74 грн. В забезпечення виконання зобовязання був укладений договір застави №925/1091-КУ8 від 25.10.2005 року. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору, [PERSON], зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному договором. Відповідно до п.4 кредитного договору, у разі прострочення [PERSON] термінів сплати заборгованості за кредитом, процентів, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту. Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасної суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог, визначених договором, позичальник також зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі, що встановлюється кредитним договором. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №925/1091-КУ8-КС2 від 25.10.2005 року в розмірі 29264,73 грн. та судові витрати в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник ПАТ «Укрсоцбанк» не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк», позовні вимоги підтримують в повному обємі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25 жовтня 2005 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту на придбання товарів тривалого використання №925/1091-КУ8-КС2, відповідно до п.1.1 кредитор банк зобовязується надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 5075,00 грн., зі сплатою 27,00 процентів річних, з встановленим графіком погашення кредиту та кінцевим терміном повернення 24 жовтня 2007 року. Відповідно до умов договору кредиту (п.2.1) позивач відкрив відповідачу [PERSON] рахунок на цілі, визначені п.1.3 цього Договору. Відповідно до п.2.4 кредитного договору №925/1091-КУ8-КС2 від 25.10.2005 року, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на фактичну заборгованість за кредитом, за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно в останній робочий день місяця, за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця включно. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору №925/1091-КУ8-КС2 від 25.10.2005 року, позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договору. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим за ним склалась заборгованість. З розрахунку заборгованості наданого ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору №925/1091-КУ8-КС2 від 25.10.2005 року, станом на 29.12.2015 року вбачається, що заборгованість по кредиту становить 29264,73 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 4345,61 грн.; суми заборгованості за відсотками 11902,76 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 2226,64 грн.; розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 4843,02 грн.; розміру інфляційних витрат за кредитом 1872,96 грн.; розміру інфляційних витрат за відсотками 4073,74 грн. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1872,96 грн. - розміру інфляційних витрат за кредитом, 4073,74 грн. - розміру інфляційних витрат за відсотками, є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору №925/1091-КУ8-КС2 від 25.10.2005 року станом на 29.12.2015 року в сумі 24421,71 грн. яка складається з суми заборгованості за кредитом 4345,61 грн.; суми заборгованості за відсотками 11902,76 грн., розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 2226,64 грн., 1872,96 грн. - розміру інфляційних витрат за кредитом, 4073,74 грн. - розміру інфляційних витрат за відсотками. Що стосується вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 4843,02 грн. судом встановлено наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору, а саме стягнення нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та стягнення нарахованої пені за несвоєчасне погашення відсотків, а тому вимога ПАТ "Укрсоцбанк" в частині стягнення з відповідача [PERSON] нарахованої пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 4843,02 грн. задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд також враховує розяснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. У звязку з викладеним, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Укрсоцбанк» понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1150,63 грн.

Outcome: partial