Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому вказувала на те, що відповідач по справі є їх рідним сином. Вона не працює та отримує пенсію, якої не вистачає для проживання, оскільки вона витрачає гроші на ліки та потребує операції на очі. Крім того, витрати на комунальні послуги становлять більше 700 грн. Відповідач отримує пенсію за вислугою років, займається бізнесом. Тому просить стягувати з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року позов задоволено. Стягнуто щомісячно аліменти із [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на утримання [PERSON] довічно, починаючи з 29.05.2013 року, а також судові витрати у розмірі 229,4 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі, та просить відмовити у задоволенні позову. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково із наступних підстав. Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи є копія довідки з Управління Пенсійного фонду в м. Павлограді та районі про те, що [PERSON] знаходиться в них на обліку та отримує пенсію за віком при повному стажі (а.с.2). З копії виписного епікризу СМЧ №15 вбачається, що [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні із 15.02.2013 року по 16.02.2013 рік з діагнозом катаракта. (а.с.5) Згідно довідки СМСЧ №7 від 18.04.2013 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря терапевта. (а.с.6) В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що позивачка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на вимоги ст.ст.202,205 СК України, суд вказав, що право батьків виникає за наявності двох умов: непрацездатність батьків та наявність у них потреби у матеріальної допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання батьківських обов'язків, що передбачене ч. 1 ст. 204 СК України. З урахуванням стану здоров'я позивачки, матеріального стану, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову доводи апеляційної скарги відповідача про те, що після смерті батька він відмовився від своєї частини у спадковому майні на користь матері, оскільки такі підстави не передбачені нормами СК України. Крім того, сам відповідач у суді апеляційної інстанції погодився із необхідністю виплачувати матері 200 гривень щомісячно. Але із висновками суду першої інстанції в частині стягнення розміру аліментів погодитись не можна, оскільки вони не враховують всіх обставин у справі. Відповідно до роз'яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. У суді апеляційної інстанції відповідач зазначив, що у позивачки є ще крім нього і дочка, але позивачка про наявність інших дітей у позові нічого не зазначала. Сам відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі 200 гривень, оскільки після смерті батька він відмовився від своєї частини у спадковому майні на користь матері. Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції цих обставин не врахував, а також і того, що відповідач теж є пенсіонером і розмір його пенсії складає 1817,36 гривень. (а.с.36). Розмір пенсії позивачки становить 1 602,66 гривень (а.с.2). За таких обставин наявні підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів до 1/10 частини із всіх доходів відповідача. Тому доводи апеляційної скарги позивачки, висновків місцевого суду повністю не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що наявні лише підстави для зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України, а саме в частині розміру стягнутих аліментів.

Outcome: partial