Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки основу суму заборгованість за кредитним договором № 50002938 від 05.03.2012 року розміром 218 826,87 грн., штраф у розмірі 45 304,88 грн., сплачений судовий збір в сумі 2754,72 грн., витрати на правову допомогу в сумі 11 339,64 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 50002938 від 05.03.2012 року відповідачка отримала кредит у розмірі 226 524,69 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 28 181,69 доларів США, строком на 60 місяців зі змінною процентною з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat В7, 2012 року виробництва, кузов № [NUMBER]. Між Позивачем та [PERSON] був укладений Договір застави транспортного засобу № 50002938 від 06.03.2012 року, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за Договором Відповідачем було передано у заставу зазначений автомобіль, заставною вартістю 348 499,15 грн. В зв'язку із систематичним невиконанням умов Договору 15.11.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на Предмет застави. Вимоги Позивача станом на момент вчинення виконавчого напису мали бути задоволені в розмірі 236 927,62 грн. 05.12.2012 року Предмет застави було вилучено в примусовому порядку у Відповідача державним виконавцем в межах виконавчого провадження. 08.04.2013 року було проведено аукціон по реалізації Предмету застави, за результати якого автомобіль продано за 192 150,00 грн. За результатами виконавчого провадження та реалізації Предмета застави, з урахуванням витрат на вчинення виконавчих дій та сплати виконавчого збору, Позивачу в рахунок часткового погашення заборгованості Відповідача було перераховано 147 563,32 грн. Станом на 30.04.2014 року, з урахуванням часткового погашення заборгованості за Договором за рахунок звернення стягнення на Предмет застави в розмірі 147 563,32 грн., а також з урахуванням чинного обмінного курсу валют, сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить 218 226,75 грн. Станом на 30.04.2014 року плата за користування Кредитом 600,12 грн., тобто загальна сума основного боргу становить 218 826,87 грн. Штраф за порушення зобов'язань становить 45 304,88 грн. Крім того, Позивач поніс витрати у зв'язку з представництвом інтересів Позивача в суді, вартість послуг з підготовки позовної заяви складає 9449,70 грн. Враховуючи податок на додану вартість збитки мають бути компенсовані в розмірі 11 339,64 грн. Загальна сума заборгованості складає 275 471,39 грн. Представник позивача, ТОВ «Порше Мобіліті» в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити в повному обсязі, просив також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу з урахуванням ПДВ в розмірі 11 339,64 грн., не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № 50002938 від 05.03.2012 року, укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та відповідачкою [PERSON], остання отримала кредит у сумі 226 524,42 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 28 181,69 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat В7, 2012 року виробництва, кузов № [NUMBER]. 06.03.2012 року між ТОВ «Порш Мобіліті» та [PERSON] було укладено Договір застави, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу: автомобіль марки VW, модель Passat В7, 2012 року виробництва, кузов № [NUMBER], заставною вартістю 348 499,15 грн. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. З кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно із ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] з квітня 2012 року почала порушувати свої зобов'язання за Договором сплачуючи щомісячні платежі з простроченням строку сплати, а починаючи з травня 2012 року перестала сплачувати щомісячні платежі. 17.08.2014 року у зв'язку із систематичним невиконанням умов Договору відповідачу було надіслану вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. 15.11.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на Предмет застави, вимоги позивача станом на момент вчинення нотаріального напису мали бути задоволені в розмірі 235 927,62 грн. 05.12.2012 року Предмет застави було вилучено в примусовому порядку, а 08.04.2013 року було проведено аукціон по реалізації Предмету застави, за результатом якого автомобіль було продано за 192 150,00 грн. Таким чином, за результатами виконавчого провадження та реалізації Предмета застави, з урахуванням витрат на вчинення виконавчих дій та сплати виконавчого збору, Позивачу в рахунок часткового погашення заборгованості Відповідача було перераховано 147 563,32 грн. Проте вказаних грошових коштів станом на 15.04.2013 року було недостатньо для погашення заборгованості за Кредитним договором в повному обсязі. Станом на 30.04.2014 року, з урахуванням часткового погашення заборгованості за Договором за рахунок звернення стягнення на Предмет застави в розмірі 147 563,32 грн., а також з урахуванням чинного обмінного курсу валют, сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить 264 131,75 гривень, а саме: сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить 218 226,75 грн., плата за користування Кредитом складає 600,12 грн., штраф за порушення зобов'язань становить 45 304,88 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідачі вчасно, та належним чином не виконують умови договору і заборгованість за кредитним договором складає 264 131,75 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки вказану заборгованість на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основної суми заборгованості за Кредитним договором № 50002938 від 05.03.2012 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір в сумі 2754,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50006362 від 29.04.2014 року. Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 2754,72 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Що стосується вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу з врахуванням ПДВ в розмірі 11 339,64 грн., суд вважає дана позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки належним чином не обґрунтована. Суд виходить з наступного. Між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» укладений договір про гадання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року та додаткова угода № 37 від 15.10.2010 року, згідно якої сторони домовилися, що на стадії розгляду справи у суді першої інстанції загальна вартість послуг Виконавця, що підлягає оплаті Замовником, не може перевищувати суму у гривнях, що є еквівалентом 600 Євро за офіційним обмінним курсом НБУ на день виставлення рахунку, що складає 9449,70 грн. без ПДВ. Представник позивача просив максимальну суму за правову допомогу, однак довідку Національного банку, яка сума в національної валюті відповідає 600 Євро не надав, також не обгрунтував розмір правової допомоги відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Тому суд вважає вимога про стягнення з відповідача збитків за правову допомогу задоволенню не підлягає.

Outcome: partial