Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

В вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на її утримання на період навчання у вищому навчальному закладі в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідач є її рідним батьком. До її повноліття з нього стягувались аліменти на її утримання в розмірі ј частини. Після виконання вісімнадцяти років, виплати припинені, однак вона продовжує навчання є студентом Харківського державного університету харчування та торгівлі, І курсу, заочної форми навчання на контрактній основі, стипендію не отримує. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому вона вимушена звернутись до суду. Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи ухвалою суду від 17.10.2019 року по справі відкрито провадження у справі у спрощеному порядку та призначено її розгляд без виклику сторін на 29 листопада 2019 року. 29 листопада 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] . Розгляд справи відкладено на 31 січня 2020 року. 09 грудня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та просив позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 1/12 частини його доходу, з урахуванням його фінансових можливостей, заочної форми навчання доньки та інших фактів, які викладені у відзові. 31 січня 2020 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню. 06 березня 2019 року підготовку справи до судового засідання закінчено та справу призначено до судового розгляду на 18 квітня 2019 року. Позивач та її представник надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач у відзиві на позов, просив розглядати справу в його відсутності, задовольнивши позов частково. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] видане 22 червня 2001 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (актовий запис №533). Відповідно до довідки № 15 від 04.09.2019 року, [PERSON] навчається на І курсі, заочної форми навчання Навчально-наукового інституту харчових технологій та бізнесу Харківського державного університету харчування та торгівлі. Форма навчання контракт, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2021 р.р., стипендію не отримує. Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України, викладених у постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач, в відзиві на позов зазначив, що на сьогоднішній день він одружився, на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час не працює, що підтверджено копією трудової книжки та двох її малолітніх дітей, які він вважає також своїми. Розмір його доходу за місяць в середньому за мінусом податків складає 9500 гривень., з яких він несе витрати на утримання житла., де вони проживають та сплату комунальних послуг, утримання своєї сім`ї, харчування, придбання ліків, одягу тощо. Позивач є повнолітньою особою, навчається заочно, тому може працевлаштуватись, та отримувати дохід. Враховуючи, що він як батько повинен допомагати донці, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/12 частини доходу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує позицію відповідача, з урахуванням його матеріального стану, наявності іншої утвореної сім`ї, наявність в цій сім`ї дітей (які не є дітьми відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи та зробивши відповідні висновки, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки в зазначеному розмірі буде досягнуто баланс по утриманню відповідачем повнолітньої доньки з урахуванням його матеріального становища. Позивач є працездатною особою, заочна форма навчання надає можливості працевлаштуватись. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно довідки з навчального закладу [PERSON] зарахована до навчального закладу з 01 вересня 2019 року. Передбачувана дата закінчення навчання 30 червня 2021 року. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України, аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання припиняється у разі припинення навчання. Тому аліменти підлягають стягненню до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial