Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором по нарахованим відсоткам в сумі 129 496,06 дол. США, інфляційні втрати та 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 1 321 590,17 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 17 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 054-2008-666, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 195 089,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних із строком користування до 10.03.2038 року. За користування кредитом понад встановлений кредитним договором строк визначена процентна ставка на рівні 37,35 % річних. З метою забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 054-2008-666/Р-1 від 17 березня 2008 року. Відповідно до умов укладеного договору поруки [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з моменту укладення кредитного договору в повному обсязі. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2010 року з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 610 724,73 грн. станом на 26.05.2010 року, що включає тіло кредиту, відсотки та підвищені відсотки, а також стягнуто судовий збір. Вказане рішення суду залишається невиконаним, тому відповідно до ст. 625 ЦК України з дати ухвалення рішення з урахуванням трьох років позовної давності, тобто з 22.08.2012 року по дату звернення до суду з цим позовом - по 21.08.2015 року, виходячи із залишку заборгованості за рішенням суду, що становить в сумі 1 573 475,58 грн., та індексу інфляції - 1,75 інфляційне збільшення суми боргу складає у розмірі 1 180 106 грн. 69 коп. Три відсотки річних з простроченої суми 1 573 475,58 грн. за вказаний період прострочення, що включає 1 094 дні, становить 141 483,48 грн. Наявність рішення суду, яке не виконане, не припиняє кредитних зобов'язань боржника, тому за період з 26.05.2010 року по 21.08.2015 року заборгованість за кредитним договором по сумі несплачених відсотків становить 129 496 дол. США 06 центів, з яких 124 300,15 дол. США за відсотками та 5 195,91 дол. США за підвищеними відсотками. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду подав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника ПАТ «Універсал Банк», в заяві вказав, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 17 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 054-2008-666, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 195 089,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних строком користування коштами до 10.03.2038 року (а.с. 6-11). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 5.3.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит в сумі, вказаній у п. 1.1 цього договору, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Пунктом 1.1.1 кредитного договору обумовлено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35 % річних (підвищена процентна ставка). Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовуються до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. З метою забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 054-2008-666-Р/1 від 17 березня 2008 року (а.с. 18-20). Відповідно до п. п. 1.3, 1.4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкції, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Попередньо позивач звертався до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором кредиту. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2010 року, ухваленим у цивільній справі № 2-235/10, солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 610 724,73 грн., судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. (а.с. 25-27). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За повідомленням позивача, за рішенням суду присуджено до стягнення з відповідачів заборгованість станом до 26.05.2010 року, що включає тіло кредиту, відсотки та підвищені відсотки, залишок боргу за судовим рішенням становить 1 573 475,58 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку за невиконання грошового зобов'язання за рішенням суду виходячи із суми заборгованості 1 573 475 грн. 58 коп., відповідно до положень ст. 625 ЦК України у межах позовної давності за період з 22.08.2012 року станом на 21.08.2015 року інфляційні втрати в сумі 1 180 106 грн. 69 коп. та 3 % річних у розмірі 141 483 грн. 48 коп., що загалом складає суму 1 321 590 грн. 17 коп., що підтверджується розрахунком нарахувань (а.с. 21, 22). З урахуванням зазначеного заявлені вимоги у цій частині позову підлягають задоволенню, так як знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Також позивач просить стягнути з відповідачів за період з 26.05.2010 року по 21.08.2015 року заборгованість за кредитним договором по відсоткам у розмірі 129 496 дол. США 06 центів, що включає нараховані відсотки в сумі 124 300,15 дол. США та підвищені відсотки в сумі 5 195,91 дол. США. При цьому суд враховує наступне. Як убачається з позовної заяви та зі змісту вищевказаного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2010 року, судовим рішенням відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 26.05.2010 року на загальну суму 1 610 724 грн. 73 коп., що включає тіло кредиту та відсотки. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.2 укладеного між сторонами договору поруки, порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою. Як зазначено вище, кінцевий строк повернення кредиту визначався датою 10 березня 2038 року, проте рішенням суду від 22.07.2010 року заборгованість за кредитним договором стягнута достроково. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Частиною першої статі 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Як роз'яснено у пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Отже, судом встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» достроково стягнута заборгованість за кредитним договором за рішенням суду відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у зв'язку з чим позивачем змінено строк виконання основного зобов'язання, при цьому кошти з відповідачів за кредитним договором стягуються, як відсотки, що передбачено умовами договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що порука є припиненою, оскільки позивач у разі зміни строку виконання кредитного договору відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України зобов'язаний був пред'явити позов до відповідача, як поручителя, потягом шести місяців, починаючи від такої дати, проте позов поданий до суду 28.08.2015 року (поштовий конверт - а.с. 37). Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 09 вересня 2015 року у справі № 6-933цс15. Також Верховний Суд України виклав правову позицію у постанові від 06.07.2015 року у справі № 6-616цс15, де зазначено про те, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Ще правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.09.2015 року у справі № 6-1077цс15, відповідно якої: «якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту. Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту». Відповідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2056цс15 від 11.11.2015 року, в разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. У шестимісячний строк Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не пред'явив, отже позов до поручителя подано з пропуском встановленого шестимісячного строку. За викладених обставин позов у частині стягнення відсотків за кредитним договором підлягає задоволенню щодо відповідача [PERSON], як позичальника. У вимогах стосовно поручителя [PERSON] слід відмовити у зв'язку з припиненням договору поруки через непред'явлення позивачем протягом шести місяців позову до поручителя з дати зміни строку виконання зобов'язання за кредитним договором. Судом також встановлено, що на час укладення кредитного договору ВАТ «Універсал Банк» мав банківську ліцензію видану Національним банком України № 92 від 07.12.2007 року на право здійснення банківських операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», дозвіл Національного банку України № 92-1 від 07.12.2007 року та додаток до дозволу № 92-1 від 07.12.2007 року. У порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача [PERSON] в сумі 2 416 грн. 39 коп. та з відповідача [PERSON] в сумі 1 237 грн. 61 коп.

Outcome: partial