Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У березні 2016 року позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 вересня 2015 року в м. Миколаїв по пр. Жовтневому сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Шевролет Авео», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хіnkai», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня15 червня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 14 вересня 2015 року [PERSON] з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення свого автомобіля здійснив незалежне авто-товарознавче дослідження, за результатами якого розмір матеріального збитку автомобіля склав 15 734 грн. 83 коп. Оскільки на момент ДТП відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Україна» згідно із полісом № АІ/5606802, чинним на момент ДТП, [PERSON] 25 вересня 2015 рокузвернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» іззаявою про виплату страхового відшкодування. Разом з тим, 28 грудня 2015 року [PERSON] особисто виплатив [PERSON] вартість матеріальної шкоди в сумі 15 734,83 грн. та 1000 грн. витрат за проведення оцінки. 25 березня 2016 року [PERSON] передав право вимоги на отримання коштів від ПрАТ «Страхова компанія «Україна». Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача 15 734,83 грн. в якості відшкодування сплаченої завданої майнової шкоди, пеню в розмірі 1 766,33 грн., 1000 грн. витрат за проведення оцінки вартості матеріальної шкоди та судовий збір. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 вересня 2015 року в м. Миколаїв по пр. Жовтневому сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Шевролет Авео», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хіnkai», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня15 червня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 14 вересня 2015 року [PERSON] з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення свого автомобіля здійснив незалежне авто-товарознавче дослідження. Відповідно до копії квитанції № 0.0.433952190.1 від 14.09.2015 року позивач сплатив 1000 грн. за оцінку вартості матеріального збитку. Як вбачається зі звіту № 411/9-15 ФОП [PERSON] розмір матеріального збитку автомобіля склав 15 734 грн. 83 коп. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Україна» згідно із полісом № АІ/5606802 від 23.04.2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50 000,00 грн., франшиза - 1000 грн. Разом з тим, потерпілий використав своє абсолютне право щодо пред'явлення майнової вимоги саме до [PERSON] у зв'язку з чим, 28 грудня 2015 року [PERSON] сплатив [PERSON] вартість матеріальної шкоди в сумі 16000 грн., що підтверджується копією розписки. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Україна» позивач після задоволення вимоги потерпілого має право захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язкової для всіх суддів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] передав своє право на отримання страхового відшкодування від ПрАТ «Страхова компанія «Україна» [PERSON] За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 12.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5606802 від 23.04.2015 року франшиза становить 1000,00 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 14 734 грн. 83 коп. (15 734,83 грн. - 1000 грн.(франшиза)) та 1000 грн. витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2015 року[PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» іззаявою про виплату страхового відшкодування, однак жодних виплат у строк, передбачений законом здійснено не було. Відповідно до ч. 5 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що розмір пені, що підлягає стягненню за період з 29.12.2015 року по 28.03.2016 року (91 день) складає 1 616,39 коп. (14 734,83 * (22 * 2)% / 365 * 91 = 1 616,39 грн.). Згідно вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. У зв'язку з тим, що суду не надано доказів того, що ФОП [PERSON] є фахівцем у галузі права, підстави для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial