Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 25.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано МВ РАЦС РС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис №1613. Від спільного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з відповідачем сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, діти знаходяться на її утриманні. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30% усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, а також на утримання дочки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30% усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття. 20 квітня 2021 року ухвалою Локачинського районного суду Волинської області було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 05 липня 2021 року позивач надіслала заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей: дочки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, а також на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 07.05.2021 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно довідки Затурцівської сільської ради №328/01-15 [PERSON] зареєстрований с. Губин Локачинського району Волинської області. Відзиву на позов, клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2016 року, виданого Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ Волинської області, [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого ВДРАЦС РС Луцького МУЮ Волинської області 21 квітня 2015 року (а.с. 3,4). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , здорові, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Частиною 1,2,3 статею 183 СК України визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дітей, їх матеріальне становище та потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Відповідно до ч.2 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Присудження до стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2/3 частини його заробітку щомісячно (по 1/ 3 на кожну дитину), як просить позивач у позові, очевидно, буде перевищувати 50 відсотків від заробітку (доходу), що потягне за собою порушення вимог ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» та законних прав та інтересів відповідача. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей : дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial