Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 19 липня 2012 року у розмірі 12529 грн. 69 коп. та судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачем 19 липня 2012 року був укладений кредитний договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 07 лютого 2019 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 12529 грн. 69 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4140 грн. 96 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2522 грн. 14 коп., заборгованості за пенею за простроченим зобов`язанням у розмірі 3843 грн. 75 коп., заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. у розмірі 950 грн., а також штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором: фіксована частина - 500 грн. та відсоткова складова - 572 грн. 84 коп. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року, вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. У встановлені судом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. \~ \~ \~ \~03 квітня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 квітня 2019 року провадження по справі відкрито. \~ \~ \~ \~21 травня 2019 року пакет документів, який надсилався відповідачеві, повернувся до канцелярії суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання, що не дало змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. \~ \~ \~ \~Статтею 128\~ЦПК України встановлено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. \~ \~ \~ \~Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. \~ \~ \~ \~Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. \~ \~ \~ \~У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: \~ \~ \~ \~1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; \~ \~ \~ \~2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст.131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. \~ \~ \~ \~У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач не повідомляв судові про зміну місця проживання, у суду немає відомостей щодо його офіційної електронної адреси, у суду відсутня можливість сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, а тому, суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про наявність позову в суді та про необхідність надати свої письмові пояснення щодо нього і вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з відсутністю клопотань сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, суд відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, між Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство "Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифи банку, які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, відсоткової ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п.п.2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника відносно будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Погашення кредиту передбачено п.2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме поповнення карткового рахунку здійснюється клієнтом шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі доручення Клієнта. Згідно з п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку. Які викладені на сайті банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту, у зв`язку з чим станом на 07 лютого 2019 року за ним утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 4140 грн. 96 коп. та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 2522 грн. 14 коп. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з вимогами п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з вимогами ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 07 лютого 2019 року були також нараховано: заборгованість за пенею у розмірі 3843 грн. 75 коп., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. у розмірі 950 грн., а також штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 500 грн. - фіксована частина та 572 грн. 84 коп. - відсоткова складова. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у вигляді 500 грн. фіксована частина та 572 грн. 84 коп. - відсоткова складова, відсутні. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором б/н від 19 липня 2012 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 11456 грн. 85 коп. Згідно платіжного доручення №PROM1ВСQPT від 01 березня 2019 року позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 11456 грн. 85 коп., з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1756 грн. 52 коп. (11456 грн. 85 коп. : 12529 грн. 69 коп. х 1921 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial