Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, проте з січня 2013 р. разом не мешкали. Шлюб було розірвано 20.06.2017 р. З серпня 2015 р. вона та [PERSON] почали проживати разом у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] вона народила дитину, батьком якої є останній, проте, у свідоцтві про її народження батьком дитини записаний [PERSON]?оскільки на момент її народження вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Просила встановити факт відсутності кровного спорідження між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; визнати [PERSON], [INFO], громадянина України, ІПН [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий Мирноградським МВ ГУДМС України в Донецькій області, батьком [PERSON], [INFO], громадянина україни, актовий запис про народження № 102 від 16.03.2018 р., вчинений Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], громадянина України, актовий запис про народження № 102 від 16.03.2018 р., вчинений Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по-батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Третя особа - Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. В ч. 2 статті 125 СК України регламентовано, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; З) за рішенням суду. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], зазначено, що батьком дитини є [PERSON], матірю'ю - [PERSON]. Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.06.2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що позов подано матір'ю дитини. Відповідач [PERSON], згідно його письмової заяви, визнає себе батьком дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, письмових пояснень не надав, проте, як вбачається з пояснень позивачки, на момент зачаття та народження дитини вони з [PERSON] з 2013 р. не мешкали разом. З 2015 р. вона мешкала разом із відповідачем [PERSON] Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач [PERSON] визнає себе батьком дитини [PERSON], [INFO], суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи. Що стосується позовних вимог щодо встановлення факту відсутності кровного спорідження між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], то в цій частині позов задоволеню не підлягає, оскільки суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження зазначеного факту, тому суд позбавлений можливості зробити висновок з цього питання.

Outcome: partial