Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Заявниця звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона, [PERSON] , [INFO] , в період з 1981 року по 1999 рік працювала в колгоспі ім. Чкалова, який був приєднаний до колгоспу ім. Карла Маркса. А потім виділений з колгоспу ім. Карла Маркса та перереєстрований в КСП ім. Чкалова, Солонянського району, Дніпропетровської області. У зв`язку з наявністю відповідного віку та стажу роботи 05 серпня 2020 року вона звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком та надала всі необхідні документи, але 10 вересня 2020 року отримала відповідь, що в трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 09 лютого 1983 року не відповідає паспортним даним, так як відповідно паспорту заявниця, російською мовою [PERSON] , а в трудовій книжці [PERSON] , та архівних довідках Комунальної установи «Трудовий архів Солонянського району» Дніпропетровської області №Я-01 від 30 січня 2020 року та №Я-02 від 30 січня 2020 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначено не повністю, маються скорочення. Вважає, що дані розбіжності носять формальний характер і тому просить визнати факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 09 лютого 1983 року, архівних довідок Комунальної установи «Трудовий архів Солонянського району» від 30 січня 2020 року №Я-01 та №Я-02. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримав та просила її задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду пояснення згідно яких зазначив, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігається з ім`ям, по-батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа та інші документи даній особі може бути встановлено у судовому засіданні, а Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є тим органом, який наділений повноваженнями встановлення фактів, що мають юридичне значення. Просив проводити розгляд справи у їх відсутність (а.с. 39-43). З`ясувавши думку заявниці, суд враховуючи, що представник Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у його відсутність, за участю заявниці. Суд, заслухавши заявницю, вислухавши показання свідка, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по батькові заявниці українською мовою зазначено, як « [PERSON] », яка народилася [INFO] , в с. Малинове, Солонянського району, Дніпропетровської області (а.с. 6, 7), а російською мовою - « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Павловським сільським РАЦС Солонянського району Дніпропетровської області 04 вересня 1968 року, народилася [INFO] , російською мовою - « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Новомосковським міським РАЦС Дніпропетровського області 25 листопада 1978 року, російською мовою « [PERSON] » уклав шлюб з російською мовою « [PERSON] », яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на, російською мовою « [PERSON] » (а.с. 9). Як вбачається з диплому серії [NUMBER] , виданого 01 березня 1980 року, [PERSON] закінчила Новомосковський радгосп-технікум за спеціальністю зоотехнія (а.с. 18), а російською мовою - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Новопокровською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 22 вересня 1980 року, батьками, російською мовою « [PERSON] » є, російською мовою « [PERSON] », « [PERSON] » (а.с. 33). З трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 09 лютого 1983 року в графі прізвище, ім`я, по-батькові зазначено, російською мовою - « [PERSON] » (а.с. 10-11). Як вбачається з даних документів, прізвище заявниці, співпадає із зазначенням її прізвища в паспорті громадянина України як українською мовою так і російською мовою (а.с. 6, 7), при цьому в зазначені інших відомостей в частині прізвища та по батькові заявниці також будь-які інші розбіжності відсутні. Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в наданих заявницею копіях документів, що підтверджують трудову діяльність, а саме в трудовій книжці [NUMBER] від 09 лютого 1983 року, ім`я заявниці вказано, російською мовою « [PERSON] », що не співпадає з ім`ям в паспорті, російською мовою « [PERSON] ». Що стосується архівних довідок від 30 січня 2020 року №Я-01 та №Я-02, прізвище, ім`я, по-батькові зазначені не повністю (а.с. 29) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , показав, що він з 1982 року працював в колгоспі ім. Карла Маркса, Солонянського району, Дніпропетровської області, разом з ним працювала заявниця [PERSON] . Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 09 лютого 1983 року необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючі документи в позасудовому порядку не можливо у зв`язку з ліквідацією господарства, де велися книги обліку нарахованої заробітної плати та трудового стажу і заробітку колгоспників, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що видана трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 09 лютого 1983 року, колгоспом ім. Карла Маркса, Новопокровської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області належать саме заявниці, прізвище, ім`я, по-батькові якої згідно паспорта записано як [PERSON] , російською мовою - « [PERSON] », яка народилася [INFO] , в с. Малинове, Солонянського району, Дніпропетровської області. Тому вимоги заявниці про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 09 лютого 1983 року підлягають задоволенню. Що стосується вимог заявниці про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівної довідки №Я-01 від 30 січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» та архівної довідки №Я-02 від 30 січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району», суд зазначає таке. Згідно архівної довідки №Я-01 від 30 січня 2020 року наданої [PERSON] КУ «Трудовий архів Солонянського району», зазначено, що по документах архівного фонду «Колгосп ім. Чкалова» в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться з 1981 року по 1999 рік « [PERSON] » - так в документах. По наявних документах працювала в 1981 році - «зав.яслями», з 1982 року по 1999 рік - «лаборант» - так в документах (а.с. 15). Відповідно до архівної довідки №Я-02 від 30 січня 2020 року наданої [PERSON] КУ «Трудовий архів Солонянського району», зазначено, що по документах архівного фонду «Колгосп ім. Чкалова» в книгах обліку розрахунків по зарплаті значиться в 1991 році - « [PERSON] », в 1992 році - « [PERSON] », в 1993 році та в 1995 році - « [PERSON] », в 1994 році - « [PERSON] » - так в документах (а.с. 16). Як вбачається з даних документів, дані довідки адресовані [PERSON] , тобто заявниці. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що архівні довідки №№Я-01 та Я-02 адресовані заявниці і додаткового встановлення факту належності таких довідок заявниці непотрібно. Що стосується посилань заявниці на те, що відомості, які викладені в довідках не співпадають з відомостями, що вказані в трудовій книжці заявниці, то суд зауважує таке. Відповідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, згідно п. 4.10 Заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року N 1596 (зі змінами). При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі. Таким чином, заінтересована особа, зобов`язана у визначений в даному порядку строк прийняти відповідне рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії, і у разі, якщо заявниця не погоджується з прийнятим рішенням, вона має право оскаржити дії заінтересованої особи в порядку Кодексу України про адміністративне судочинство. За таких підстав, суд вважає, що вимоги заявниці про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівної довідки №Я-01 від 30 січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» та архівної довідки № Я-02 від 30 січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району», не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і тому в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial