Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що разом з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду від 22.04.2019 року шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилися діти: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, на даний час позивачка разом з дітьми проживають окремо. Крім того, вказує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Також зазначає, що на даний час не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень проживання для дітей. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду\~від 05\~липня 2019\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. В установлений в ухвалі строк від відповідача не надійшов відзив на позовну заяву. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Крім того суду пояснила, що її доходи становлять 4200 грн. в місяць. Вказувала, що відповідач пересилає кошти старшій дочці на картку, однак, вказаних коштів їй не вистачає для належного утримання двох дітей. Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в розмірі 1000 гр. Суду пояснив, що пересилає кошти старшій дочці на картку в розмірі 1500 грн. Крім того, зазначив, що постійно забезпечує дітей одягом, продуктами харчування та усім необхідним. Просить суд, позов задовольнити частково, стягувати з нього на утримання дітей 1000 грн., щодо витрат позивача понесених на правову допомогу визнає в розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). В шлюбі народилася двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно до свідоцтва про народження дітей вбачається, що [PERSON] являється батьком дітей (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та в період з квітня по вересень 2019 року отримав доходів в загальній сумі 25\~066 грн. (а.с 28). Відповідачем не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2019 року для\~дітей віком від 6 до 18 років становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] в розмірі 1300 грн., [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. в місяць на одну дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи втрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктом 3 частини 2 статті 141\~ЦПК України передбачено, що, у разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З договору про надання правових послуг адвоката № б/н від 11.06.2019 року, укладеного між адвокатом Жуковським В.В. та позивачем [PERSON] , акту приймання-передачі наданих послуг згідно договору, вбачається, що зазначені у розрахунку представника [PERSON] витрати пов`язані з розглядом даної справи і розмір цих витрат становлять 1000 грн. (а.с. 11, 13). Таким чином, вказані витрати, що підтверджуються актом приймання-передачі наданих послуг згідно договору №б/н від 11.06.2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 12.06 2019 року, є обґрунтованим. З урахуванням розміру задоволених позовних вимог, складності справи, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial