Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2014 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходить на її утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача по справі аліменти на дитину у розмірі 1/3 частині з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, вказувала, що дитина проживає з нею, має задовільний стан здоров'я, вона продовжує отримувати допомогу на дитину у розмірі 1075 гривень, вона має іншу дитину від попереднього шлюбу і не працює, оскільки не має нікого, з ким може залишити дитину. На місяць вона витрачає на дитину на харчування приблизно 1000 грн., купляє дитині одяг, предмети вжитку. Відповідач більше року матеріальної допомоги не надає на сина. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що він має задовільний стан здоров*я, працездатний, працює у філії Панютинського вагоноремонтного заводу «Публічного акціонерного товариства Українська залізниця» на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, мешкає разом з матір'ю якій 54 роки, яка не працює, оскільки має низку захворювань, та яка знаходиться на його утриманні. Крім того, сплачує комунальні послуги, має 2 кредити у ПриватБанку та 1 кредит у Ощадбанку, за якими має заборгованість. Допомоги на утримання дитини не надає, не купує продукти харчування, одяг. У 2017 році він взагалі дитину не бачив. Інших дітей не має. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити зі слідуючих підстав: Як вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача (а.с. а.с. 9, 10). Батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом при визначенні розміру аліментів враховується, що позивачка за власним бажанням не працює, дитина має задовільний стан здоров'я, позивачка отримує державну допомогу на дитину, дитина інших доходів не має. Відповідач має задовільний стан здоров'я, отримує регулярний постійний дохід, працює у філії Панютинського вагоноремонтного заводу «Публічного акціонерного товариства Українська залізниця» на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, його сума доходу за період з березня 2017 року по серпень 2017 року склала 33967,65 гривень. З відповідача стягнення за виконавчими листами не проводяться, інших дітей він не має. Суд бере до уваги добровільність надання відповідачем матеріальної допомоги його матері, наявність у відповідача невиконаних кредитних зобов*язань, витрат на харчування та комунальні послуги. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог матеріального становища сторін, наданих доказів. З огляду на наведене, враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. А тому,

Outcome: partial