Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 100226,22 грн за кредитним договором № 500618210 від 19.09.2017 та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені на 28.03.2019 та 18.04.2019, не зявився з невідомої суду причини, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернулися поштові конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, суд вважає, що відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ \~ \~ \~ \~У звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 19.09.2017 ПАТ "Альфа-Банк" (правонаступник АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 500618210. Відповідно до умов вищевказаного договору кредитор зобовязується надати позичальникові кредит у сумі 99250 грн. Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) опальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується вернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк з порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 99250 грн. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.09.2018 має заборгованість за кредитом 84510,05 грн, відсотками 3866,17 грн, по комісії - 10250 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 20.09.2018 розмір неустойки становить: штраф - 1600 грн. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). \~ \~ \~ \~За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~ \~ \~ \~Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 у справі № 6-2003цс15. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. \~ \~ \~ \~Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу в розмірі 1600 грн. \~ \~ \~ \~Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 98626,22 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн, а всього 100388,22 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial