Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено 20.03.2017 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Після припинення спільного проживання відповідач не піклується про дитину, кошти на її утримання не надає, матеріально не допомагає. Відповідач є молодою за віком людиною, не має інших утриманців, виїжджає на заробітки за кордон, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі по 2000 грн., щомісячно і\~ до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала вимоги викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити з наведених в заяві підстав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги позовної заяви визнала частково у розмірі 800 грн. Зазначила, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина від першого шлюбу, а також стан здоровя відповідача потребує додаткових витрат на власне лікування. Представник відповідача також зазначила, що відповідач не має доходів зазначених позивачкою, його заробітки є періодичними та незначними. Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення, відновлення провадження,\~ тощо) судом не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20.03.2017 року у виконавчому комітеті Рокосівської сільської ради Хустського району за а/з № 08.( а.с.№6). Від спільного проживання у них народилася одна дитина - син [PERSON]\~ [INFO] (а.с.№7). На даний час сторони проживають окремо і відповідно до довідки Рокосівської сільської ради Хустського району №662/02-30 від 09.07.2018р., малолітня дитина сторін знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Суд не бере до уваги твердження позивачки про те, що відповідач не має інших утриманців, оскільки згідно поданої до матеріалів справи, копії судового рішення від 16.06.2016 року у цивільній справі №309/794/16 ц, провадження №2/309/756/16р.,\~ присуджено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі по 800 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.№18-20). Відповідно до розрахунку заборгованості №52903155 від 19.07.2018 року, виданого Хустським районним відділом ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів ( а.с.№21). Також є непідтвердженими доводи позивачки про те, що середньомісячний заробіток відповідача становить 25000 грн. Суд не бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що стан здоровя відповідача не дозволяє йому у повній мірі виконувати свій батьківський обовязок, оскільки з листа відділу охорони здоровя № 885/01-8 від 13.09.2018 року вбачається, що відповідач потребує амбулаторного лікування з діагнозом: посттравматичний стресовий розлад. Відповідач зобов'язання по утриманню неповнолітнього сина належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач офіційно не працює, та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст.184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач частково визнав позовні вимоги в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, має на утриманні неповнолітню дитину, є молодою за віком людиною, не має стабільних доходів, а також враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для належного її розвитку, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в сумі по 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Outcome: partial