Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів у зв'язку з продовженням навчання. В обґрунтування заяви позивач вказала, що відповідач ухиляється від добровільного її утримання у зв'язку з продовженням навчання. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є студенткою першого курсу денної форми навчання Житомирського державного університету імені [PERSON], що підтверджується довідкою від 5.09.2018 року № 2303. У зв'язку з навчанням на денній формі та неотриманням від держави стипендії, відсутністю змоги працювати, позивач немає доходів. Наведені правовідносини регулюються наступними нормами матеріального права. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач згідно зібраних у справі доказів не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчання, заява підлягає до часткового задоволення. Суд вважає, що заявлений розмір аліментів 1/3 частки від заробітку (доходу) завеликий, недоведений позивачем та має бути зменшений. Крім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ мав пільги щодо сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 704, 80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial