Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 31.05.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу - [PERSON] Іншим співвласником вищезазначеної квартири є [PERSON], відповідно до рішення суду в порядку спадкування за законом. Також в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідачі перешкоджають їй у користуванні належній власності, не дозволяють навіть увійти в квартиру, без достатніх на то правових підстав, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю та вселити її в квартиру [ADDRESS], а також відкрити на її ім'я особистий рахунок для нарахування комунальних платежів, оскільки відповідачі не приймають участі в утриманні квартири з урахуванням уточненого позову. Позивачка на протязі розгляду справи була присутня та підтримувала позов у повному обсязі. В судове засідання 16.12.2014 року не з'явилась, до канцелярії суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Відповідачка [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, до канцелярії суду надала заперечення в яких заперечувала проти задоволення позову та вказала, що оскільки частка [PERSON] не визначена та не виділена в натурі вона не може бути вселена в квартиру. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини неявки до суду не повідомили, повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать службові повідомлення про подію доставки телеграми. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] на протязі розгляду справи заперечував проти задоволення позову. В судове засідання 05.12.2014 р., 16.12.2014 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а саме: в судовому засіданні 20.11.2014 року про що свідчить запис фіксування технічним записом, а також телеграма, надіслана за місцем проживання чи місцезнаходження , повернулась без вручення адресату з причин його відсутності за вказаною адресою. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідачі [PERSON], [PERSON]та їх представник - [PERSON] повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування від 31.05.2013 року [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Вищевказана частка вкладається з житлової кімнати площею 12,7 кв.м. та місць загального користування : коридор, кухня, сумісний санвузол. Право власності на зазначену частку квартири зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяг № 4251873 від 31.05.2013року). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.04.2014 року визнано недійсним договір дарування частки квартири [PERSON] [PERSON], посвідчений 31.05.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1195 та договір від 10.06.2013 року про внесення змін до договору дарування частки квартири, який посвідчений 31.05.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1278, в частині вказівки, що 1/2 частка двокімнатної квартири [ADDRESS] складається з житлової кімнати площею 12,7 кв.м та місць загального користування: коридор, кухня, сумісний санвузол та належить дарувальнику [PERSON] на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 року, справа № 2-1095/11 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Витягу про реєстрацію права власності № 4251675 виданого 31.05.2013 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. реєстровий номер нерухомого майна 72645163101. У відповідності до приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також з матеріалів справи встановлено, що інша 1/2 частина квартири [ADDRESS], належить [PERSON], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8932777 від 04.09.2013 року. З довідки від 14.06.2013 року, наданої ЖК "Радуга", вбачається, що у зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 358 ЦК України володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири, користуються нею для особистого проживання і проживання членів своєї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 12.06.2013 року Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області складений висновок по заяві [PERSON], з якого вбачається, що вона звернулась з заявою щодо неправомірних дій з боку [PERSON], яка перешкоджає їй вселенню до квартири (а. с. 16). Крім того, 01.06.2014 року Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області складений висновок по заяві [PERSON], з якого вбачається, що вона звернулась з заявою щодо неправомірних дій з боку [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовляються впускати її по помешкання. За результатами розгляду заяв [PERSON] запропоновано звернутись до суду з відповідним позовом (а. с. 13-15). Згідно з положенням ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою та вселити її в квартиру [ADDRESS]. Посилання відповідачки [PERSON] про те, що [PERSON] не може бути вселена в квартиру оскільки її частка не визначена та не виділена в натурі є безпідставними, оскільки у звязку з тим, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов'язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками. Крім того відповідачі не позбавлені можливості домовитись з позивачем щодо спільного користування об'єктом права власності, а в разі спору звернутись до суду з відповідним позовом Відносно позовних вимог [PERSON] про відкриття на її ім'я відокремленого особового рахунку суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 року та рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.04.2011 року між співвласниками [PERSON] та [PERSON] визначено порядок користування квартирою [ADDRESS], виділено у натурі співвласникам частку майна у зазначеній квартирі. Зокрема, [PERSON] виділено у користування кімнату площею 12,7 кв.м., [PERSON] - кімнату площею 16,1 кв.м., коридор, кухню, сумісний санвузол залишено у спільному користуванні. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.11.2013 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14.01.2014 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.04.2011 року в частині виділення у натурі частки квартири та відкриття відокремленого рахунку скасовано, в задоволенні зазначеної частини позову відмовлено. Таким чином, на даний час між співвласниками - [PERSON] та [PERSON] не визначено порядок користування спірною квартирою. З огляду на викладене, позовні вимоги про відкриття на ім'я [PERSON] відокремлених особових рахунків задоволенню не підлягають.

Outcome: partial