Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1999 року по 2004 рік. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . На даний час їх спільна донька навчається на денній формі навчання в Одеському національному економічному університеті четвертого рівня акредитації, на факультеті економіки та управління підприємництвом, що підтверджується довідкою. Проживає у гуртожитку за який позивач самостійно здійснює оплату відповідно до квитанцій, вартість якого за рік складає 6240,00 грн. Відповідач знаходиться у працездатному віці, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно її надавати відмовляється. На даний час вона є безробітною, самостійно утримує двох доньок, втратила роботу. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на навчання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. з подальшою щорічною індексацією, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення та до закінчення навчання або до досягнення 23 річного віку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.03.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відповідач до суду відзив не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис -156. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, 28.09.2004 року, про що свідчить актовий запис №420 . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору про навчання №49/18 ФЕУП від 22.08.2018 року [PERSON] є студентом денної форми навчання Одеського національного економічного університету, ступінь освіти бакалавр напрям підготовки менеджмент, загальна вартість навчання 60 030,00 грн. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 рік, що також підтверджується довідкою виданою Деканом від 14.02.2019 року за №1823. Відповідно до довідки від 11.02.2020 року [PERSON] мешкає у гуртожитку по [ADDRESS] . Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1-3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до правової позиції Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 квітня 2019 року (касаційне провадження №61-12782св18) в результаті перегляду справи №644/3610/16-ц зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які отримують вищу освіту, не залежить від форми навчання. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання. У відповідності до ст.411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції. Частина 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з того, що такий розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] будучи студенткою денної форми навчання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач перебуває у працездатному віці, має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, а оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має змоги самостійно фінансово забезпечувати себе, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 2000,00 грн., щомісячно з моменту звернення та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року за умови продовження навчання. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial