Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він з 1988 року постійно проживає у кімнаті [ADDRESS]. Маючи бажання реалізувати своє право на приватизацію вказаної кімнати він звертався до управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради, проте йому надійшла відповідь про неможливість приватизації без надання ордеру. Вважає вказані дії відповідача незаконними та просить визнати за нею право на приватизацію спірної кімнати без надання ордеру та зобов'язати передати їй у власність в порядку приватизації вказаної кімнати. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник до суду не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказам наданими сторонами, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.18 „Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян" затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 громадянином до органу приватизації подаються : оформлена заява на приватизацію, довідка про склад сім'ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права. Судом встановлено, що позивач з 17.08.1988 року зареєстрований та проживає в кімнаті [ADDRESS]. Наймачем вказаної кімнати є позивач. Позивач на законних підставах вселився до вказаної кімнати та була в ній зареєстрована. Рішенням виконавчого комітету СМР від 06.05.2004 року № 361 кімната [ADDRESS] була закріплена за позивачем. Наведені вище обставини підтверджуються копією паспорту позивача з відмітками про реєстрацію, копією рішення виконкому від 06.05.2004 року, довідкою про склад сім'ї. Суду не надані жодні докази на підтвердження незаконності проживання позивача у спірній кімнаті, зокрема, щодо порушення порядку вселення до неї. Позивач звернувся до відповідача з приводу приватизації займаного ним житлового приміщення, але йому було в цьому безпідставно відмовлено, чим порушені житлові права позивача на участь у приватизації житла. Відповідно до ст.8 п.11 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає що право позивача порушене, а тому позов в частині зобов'язання відповідача вчинити дії шляхом оформлення необхідних документів за заявою наймача щодо передачі в порядку приватизації у власність кімнати [ADDRESS] без надання ордеру підлягає задоволенню. Стосовно інших позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити, що обраний позивачкою спосіб захисту прав та інтересів щодо приватизації спірної квартири, а саме: визнання права на приватизацію та зобов'язати орган приватизації передати квартиру у власність , не передбачено ст.16 ЦК України, якою визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів, а тому у задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

Outcome: partial