Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 28.12.2017 року має заборгованість у сумі 23529 грн. 46 коп., яка складається з наступного: 1376 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 17556 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за нарахованою пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1096 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова), тому просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 06.02.2018 року по справі відкрито провадження з визначенням розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, крім того в ухвалі суду було зазначено що відповідачу необхідно у строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову з додатками за адресою реєстрації відповідача. Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 05.02.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи. Рекомендовані листи відповідачем не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв'язку «За закінченням терміну зберігання». Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони результатів не дали. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У встановлений судом строк у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України, відповідач відзив на позов не надав, крім того від сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу, на підставі документів наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, згідно укладеного договору № б/н від 06.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.12.2017 року має заборгованість у сумі 23529 грн. 46 коп. Згідно п.2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивачем була надана виписка по рахунку [PERSON], за якою він має заборгованість по кредитному договору, яка станом 28.12.2017 року складає 23529 грн. 46 коп., та яка складається з наступного: 1376 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 17556 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за нарахованою пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1096 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 7). Судом встановлено, що [PERSON], 06.12.2013 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а відтак своїм підписом засвідчив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8), на підставі якої він отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак проценти становлять обов'язкову умову договору. Частиною 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред'явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Враховуючи, що укладений між сторонами договір не оспорений, не визнаний недійсним, сторони виконували його умови, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні процентів, нарахованих відповідно до умов договору. Також стягненню підлягають пеня та комісія відповідно до умов договору. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути: 1376 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом; 17556 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість за нарахованою пенею. Позовні вимоги в частині стягнення штрафів, залишити без задоволення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які пропорційно до задоволених позовних вимог (21932 грн. 82 коп.х1762/23529 грн. 46 коп. = 1642 грн. 43 коп.) В іншій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Outcome: partial