Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача у зв'язку з чим підписав анкету-заяву б/н від 14.09.2010, згідно якої отримав кредит у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним анкета-заява від 14.09.2010 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобовязання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору та з урахування внесених ним коштів на погашення заборгованості станом на 19.10.2017 має заборгованість у розмірі 20308,01 грн., яка складається з: тіла кредиту - 8518,63 грн., відсотків за користування кредитом - 4454,01 грн., пені- 5892,13 грн., а також штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківськихз послуг у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 943,24 грн. (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 20308,01 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.33), а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних доказів у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву (а.с.74) про розгляд справи без його участі. У попередніх судових засіданнях відповідач позовні вимоги визнавав часткоко, при цьому пояснив, що він дійсно брав кредит у позивача, користувався кредитом, частково погашав заборгованість. Заявлену суму заборгованості у розмірі 20308,01 грн. не визнає, визнає тільки тіло кредиту, а інші складові заборгованості не визнає. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутністьта без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~\~\~ Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом установлено, що з метою отримання банківських послуг у виді отримання кредиту у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у звязку з чим, 14.09.2010, подав заяву-анкету б/н та підтвердив свою згоду, що підписана ним анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9-25). При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови та правила) клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та правил. Відповідно до п.п.2.1.1.4.1, 2.1.1.4.6 Умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився на запропоновані Банком умови користування послугами банку. За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. За випискою банку по руху коштів кредитної картки [PERSON] вбачається, що відповідач постійно користувався карткою, оплачуючи кошти у магазинах, поповнював картку коштами, отримував бонуси за покупки. Також за даною карткою проводилося списання відсотків за користування кредитного ліміту, нараховувалася пеня за прострочення кредиту (а.с.62-65). Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, не виконання належним чином Умов кредитування з використанням кредитки "Унвіверсальна, 30 днів льготного періоду" (а.с.65,76), а саме погашення відповідачем сум у меньшому розмірі, ніж суми зняті з кредитного ліміту, утворилася заборгованість. Згідно розрахунку позивача станом на 19.10.2017 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 20308,01 грн., яка складається з: тіла кредиту - 8518,63 грн., відсотків за користування кредитом - 4454,01 грн., пені- 5892,13 грн., а також штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківськихз послуг у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 943,24 грн. (процентна складова) (а.с.7-8). Заперечення відповідача щодо не визнання ним складових заборгованості, окрім тіла кредиту, суд не може взяти до уваги, оскільки відповідач ніяким чином не обгрунтував та не надав доказів невизнання ним інших складових заборгованості за кредитним договором. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1443,24 грн., суд виходить з таких мотивів. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем у складі заборгованості\~ нараховано\~ 5892,13 грн. пені та комісії. При цьому позивачем також одночасно нараховано\~ 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 943,24 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Отже, вказане свідчить про нарахування позивачем пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неустойка у виді штрафу стягненню не підлягає. Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 18864,77 грн., з відмовою у позові в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 1443,24 грн. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 18864,77 грн., тобто на 92,9 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1486,40 грн. (1600 грн. х 92,9 %) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial