Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, уточненим в ході розгляду справи, та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30.04.2004 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] 23.01.2007 року народженя, але з квітня 2014 року припинили фактичні шлюбні відносини, сумісне господарство не ведуть , підстав для примирення між ними не має, оскільки втратили фізичні та духовні звязки. Спір про місце проживання дитини відсутній, дитина проживає разом із позивачем, дошлюбне прізвище повертати позивач не має наміру. У період шлюби ними, як подружжям було придбане нступне майно: квартиру [ADDRESS] (колишня назва пр.Леніна) у м.Маріуполі, автомобіль BMW 325 ХІ, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], квартира [ADDRESS], автомобіль BMW 525 ХІ, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та визнати майно, придбане у шлюбі, обєктом спільної сумісної власності та поділити його, визнавши за нею право власності на квартиру [ADDRESS] (колишня назва пр.Леніна) у м.Маріуполі та на автомобіль BMW 325 ХІ, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. За відповідачем - на квартиру [ADDRESS], та на автомобіль BMW 525 ХІ, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Стягнути з відповідача грошову компенсацію від різниці у вартості майна у сумі 452200 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи за їх вдсутність, на позовних виогах наполягають. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, проти поділу майна заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правові відносини. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 30.04.2004 року (свідоцтво про шлюб серії I-НО №434872 від 27.10.2015 року, видане Міським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ Донецької області) до квітня 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] 23.01.2007 року народженя, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105,\~112 Сімейного Кодексу України. Під час шлюбу за спільні кошти у спільну сумісну вартість сторонами було придбано на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 30.06.2004 року кв.16 у б. 77 по пр.Леніна ( на цей час пр.Миру) у м. Маріуполі, влансиком відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено [PERSON], 09.04.2014 року було зареєстровано право власності державним реєстратором на кв. 13 у б. 108а по пр.Будівельників у м.Маріуполі, власником відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначено відповідача [PERSON] Також сторонами придбано наступні транспортні засоби. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 21.07.2011 року на імя [PERSON] зареєстровано автомобіль BMW 525 ХІ, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 23.05.2012 року на імя [PERSON] зареєстровано автомобіль BMW 325 ХІ, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], право керувати має [PERSON] Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За вимогами ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. (ч. 4, ст. 71 СК України). При цьому, якщо поділ стосується неподільної речі, а жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За клопотнням відповідача [PERSON] по справі було призначено судові експертизи з питань визначення дійсної вартості спільного майна подружжя. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 2 від 15.11.2016 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 974856 грн., ринкова вартість [ADDRESS] (колишня назва пр.Леніна) у м.Маріуполі складає 482532 грн. За висновком судової товарознавчої експертизи від 15.06.2016 року середня ринкова вартість автомобіля BMW 325 ХІ, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] складає 429750 грн., дійсна ринкова вартість автомобіля BMW 525 ХІ, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] становить 352350,83 грн. Таким чином загальна вартість майна подружжя скдладає 2239488,83. Вартість частки кожного з подружжя становить 1119744,42 грн. Враховуючи зазначені положення закону та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, можливість поділу спірного майна, беручи до уваги інтереси дружини та чоловіка, бажання позивача отримати грошову компенсацію за різницю між вартістю майна, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, а також фактичне перебування майна у кожного з подружжя, суд вважає можливим поділити квартири та автомобілі, визнавши за кожним з подружжя право власності, за позивачем на квартиру [ADDRESS] (колишня назва пр.Леніна) у м.Маріуполі, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 60,2 кв.м. та житловою площею 42,6 кв.м. та на автомобіль BMW 325 ХІ, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. За відповідачем - на квартиру [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 112,4 кв.м. та житловою площею 67,3 кв.м. та на автомобіль BMW 525 ХІ, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER]. Різниця між вартістю майна позивача та відповідача складає 414 924 грн., ? частки від цієї суми становить 207462 грн., яка підлягє стягненню з відповідача на користь позивача. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі На підставі викладеного,

Outcome: partial