Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 62109,02грн та моральну шкоду в розмірі 5000,00грн, посилаючись на те, що позивач є власником автомобіля «Дача Логан» реєстраційний номер [NUMBER]. 11.01.2013 року на ділянці автотраси «Київ-Довжанський» за участю автомобілів «Москвич-2140», реєстраційний номер 38-30ХКО під керуванням [PERSON], ВАЗ-11183 «Калина», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Дача Логан», реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] відбулася ДТП. Постановою слідчого Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 24.06.2015 року кримінальне провадження у відношенні [PERSON] закрито у звязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Постановою Дергачівського районного суду від 09.10.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Даною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно обставин справи 11.01.2013 року близько 17год.40 хв. на 478 км+800 м на автошляху «Київ-Харків-Довжанський» сталося зіткнення автомобіля ВАЗ-11183, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у сторону м. Довжанський, та автомобілів «Москвич-2140», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Дача Доган», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухались у сторону м.Київ. У результаті зазначеного ДТП автомобіль [PERSON] «Дача Логан», реєстраційний номер [NUMBER], отримав значні механічні пошкодження у вигляді розбиття лобового скла, деформації переднього капоту, деформації правого переднього крила, пошкодження запчастин моторного відсіку, у тому числі і двигуна, деформації передньої підвіски, деформації криші, деформації заднього лівого крила, деформації лівих передніх дверей, розбиття освітлювальних приладів на передній частині автомобіля, розбиття лівого дзеркала заднього виду, розбиття бамперу, розбиття декоративної решітки радіатора, пошкодження радіатора, у звязку автомобіль тривалий час знаходився в неробочому стані та потребував ремонту. У вказаному кримінальному провадженні 30.04.2013 року [PERSON] визнано потерпілим унаслідок ДТП. Оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди у власників автомобілів «Москвич-2140», реєстраційний номер 38-30 ХКО - [PERSON] та BA3-11183 «Калина», реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON], були відсутні поліси обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до них із приводу відшкодування завданої матеріальної шкоди. Однак, [PERSON] та [PERSON] в категоричній формі відмовляються відшкодувати вартість відновлювального ремонту автомобіля, посилаючись на те, що нікому з них не було предявлено акт про підозру та їх винність у вчиненні ДТП не встановлена судом. Матеріальна шкода полягає у величині матеріальних збитків, завданих [PERSON], як власнику автомобіля марки «Дача Логан», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 4265 від 12.06.2013 року, матеріальні збитки, спричинені позивачу внаслідок ДТП, визначається ринковою вартістю колісного транспортного засобу на момент його пошкодження та складає 59524,83 грн. Вартість проведення автотоварознавчої експертизи складає 705,60 грн. Вартість послуг Харківської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за зберігання його пошкодженого автомобіля на штраф майданчику становить 696,90 грн. Вартість евакуації його автомобіля з місця ДТП становить 500,00 грн., згідно акту виконаних робіт ПП «Крам» та квитанції №51 від 11.01.2013 року. Вартість послуг евакуатора становить 350,00 грн + 350,00 грн= 700,00 грн., згідно з актами виконаних робіт від 17.01.2013 року та 03.06.2013 року та товарними чеками № 17 від 17.01.2013 року та б/н від 03.06.2013 року. Вартість заміни реєстраційних номерних знаків 300,00 грн. Вартість ремонту автомобіля 99030,00 грн. Вартість ремонту за висновками Експертного товарознавчого дослідження №4265 від 12.06.2013 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] - 62083,36 грн. Таким чином, позивач потребує відшкодування вартості здійснених ремонтних робіт, проведення атотоварознавчої експертизи, телеграм, послуг Харківської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», вартості евакуації автомобіля на суму 101932,50 грн. Між позивачем та Моторним (транспортним) бюро України було укладено Угоду про порядок здійснення регламентованої виплати відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Згідно з умовами даної Угоди МТСБУ зобовязується виплатити [PERSON] 39823,48грн. Таким чином, за вирахуванням суми виплати МТСБУ, відшкодуванню підлягають 62109,02 грн матеріальної шкоди. Крім того, діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнали [PERSON] та його дружина [PERSON] у звязку з ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, повязаних із наслідками ДТП, так і у переживаннях, пов'язаних із фактичною втратою транспортного засобу та тривалим процесом його відновлення. Внаслідок ДТП [PERSON] витратив значний час на поїздки в лікувальні заклади, мав незручності у спілкуванні з членами сімї, клієнтами, друзями та товаришами. Також [PERSON] змушений був докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, як то: надання пояснень співробітникам ОВС, участь у відповідних слідчих діях, захист своїх прав у суді тощо, що також завдало значного дискомфорту позивачу. Виходячи з цього, оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить справу розглянути без його участі. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.01.2013 року близько 17год.40хв. на 478 км+800м на автошляху «Київ-Харків-Довжанський» сталося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілів «Москвич-2140» реєстраційний номер 3830ХКО під керуванням водія [PERSON] та «Дача Логан» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою слідчого Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 24.06.2015 року кримінальне провадження у відношенні [PERSON] [PERSON] та [PERSON] закрито у звязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та матеріали у відношенні даних осіб направлено для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.10.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП щодо події, яка мала місце 17.09.2015 року на 478км+800м а/ш Київ-Харків-Довжанський. Провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.60). Відповідно до п.21.1 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами під час керування автомобілем «Москвич-2140» реєстраційний номер 3830ХКО на час ДТП не була застрахована. Як передбачено п.п. «а» п.41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Між [PERSON] та Моторним (транспортним) бюро України було укладено Угоду про порядок здійснення регламентованої виплати та відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Згідно з умовами даної Угоди МТСБУ виплатило [PERSON] 39823,48грн. (а.с.52). Згідно положень п. 21.4. ст. 21 Закону у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. В силу\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені\~ст. 1166 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, для відшкодування шкоди за правилами\~ст. 1166 ЦК України\~необхідно довести такі об'єктивні факти:\~неправомірність поведінки особи.\~Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка завдала шкоди, не була уповноважена на такі дії.\~Наявність шкоди.\~Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо).\~Причинний зв'язок\~між протиправною поведінкою та шкодою, який є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.\~Вина заподіювача\~шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв'язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об'єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності, а тому лише наявність усіх вище перелічених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому, якщо обов'язок спростування встановленої законом презумпції вини заподіювача шкоди лежить на останньому, то доведеність розміру завданої шкоди є обов'язком потерпілого. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як розяснено в п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та\~\~інших осіб, які беруть участь у справі. Особа,\~\~яка бере участь у справі,\~\~розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно вимог ст. ст.10,60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Стаття 29 Закону передбачає такі правила відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу: У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з\~\~урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,\~\~включаючи\~\~витрати\~\~на\~\~усунення пошкоджень, зроблених\~\~навмисно\~\~з\~\~метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував\~\~транспортним\~\~засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вказаної правової норми в звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу\~з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Виходячи з результатів аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, розрахованим у порядку, встановленому законодавством, зокрема, висновком, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про судову експертизу» \~та [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за\~\~№1074/8395. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 59 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за\~законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (стаття 60 ЦПК України).\~\~ Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №4265 від 12.06.2013 року, виконаного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл.проф. [PERSON], матеріальні збитки, спричинені володільцю автомобіля [NUMBER] пошкодженого в результаті ДТП 11.01.2013, визначається ринковою вартістю колісного транспортного засобу на момент його пошкодження та складає 59524,83грн. (а.с.6-12). Крім того, позивачем надано копію рахунку-фактури №СФ-00000014 від 01.03.2015 та копію акту виконання робіт (надання послуг) №Сн000008 від 01.07.2015, виконані ФО-П [PERSON], з яких вбачається, що на автомобілі [NUMBER] були проведені роботи та використані запчастини та матеріали на суму 99030,00грн., які позивач просить стягнути, за вирахуванням регламентної виплати МТСБУ в розмірі 39829,48грн. Суд не приймає як докази на підтвердження завдання матеріального збитку зазначені вище рахунок-фактуру та акт виконання робіт від 01.07.2015, оскільки дані документи не підтверджують обставину, що відновлювальний ремонт на зазначену суму був проведений у звязку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 11.01.2013 року та що саме така вартість відновлювального ремонту підлягає стягненню на користь позивача із відповідача. Оскільки регламентна виплата, яка сплачена МТСБУ не покриває заподіяну майнову шкоду позивачу, то решта суми підлягає відшкодуванню винною особою, тобто [PERSON] (59524,83-39829,48=19695,35грн). Крім того, позивач надав копії квитанцій та чеків і просить стягнути вартість проведення автотоварознавчої експертизи 705,60грн, вартість послуг Харківської філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» за зберігання автомобіля на штрафмайданчику 696,90грн, вартість евакуації автомобіля з місця ДТП 500,00грн, вартість послуг евакуатора 700грн, вартість заміни реєстраційних номерних знаків 300,00грн. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 79 ЦПК України\~визначений перелік видів судових витрат, який є вичерпним, та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що судові витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватись як збитки. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення 705,60грн. за проведення автотоварознавчої експертизи, оскільки відповідно до положення п.34.3 Закону даний платіж підлягає відшкодуванню за рахунок страхової компанії, крім того, звіт № 4265 складено 12.06.2013 року за заявою [PERSON], а не за ухвалою суду, ще до звернення останнього до суду із вказаним позовом. Також, вартість заміни реєстраційних номерних знаків згідно норм вказаного вище Закону не відшкодовується і не входить до складу судових витрат. Згідно до ст.28 Закону потерпілим відшкодовується шкода повязана з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Враховуючи, що позивач поніс витрати, повязані з евакуацією пошкодженого транспортного засобу, шкода в цій частині підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1896,90грн. Крім того, позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~Постанова Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)", розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, ступінь порушення життєвих стосунків позивача, потреба у додаткових зусиллях для організації життя, нервових перенесень із перенесеною ДТП та проведенням ремонту автомобіля, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає достатнім стягнення 3000,00грн. Судові витрати, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Статтею 209 ЦПК України передбачено, що суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: partial