Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не надає коштів на утримання малолітніх дітей, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України позивач має право стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також у зв'язку з тим, що діти проживають разом з нею, відповідач може надавати матеріальну допомогу - на стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на її утримання. Представник позивача в судовому засіданні, враховуючи матеріальний стан відповідача, уточнив позовні вимоги та просив стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на кожну дитину та аліменти на дружину в розмірі 600 гривень. Відповідач в судовому засіданні проти пред'явленого до нього позову заперечував частково, пояснивши, що на даний час не працює, тому може надавати грошову допомогу в розмірі 400 гривень на кожну дитину та 100 гривень на дружину. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що між подружжям виникають непорозуміння та вони перебувають в стані розлучення. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дітей. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, доказів наявності інших обставин, що мають значення істотне значення для визначення розміру аліментів у частці від доходу не надано, суд вважає, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я дітей, їх матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього аліментних та зобов'язань матеріального характеру та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частинні стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень, щомісячно та аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно. Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, судом встановлено наступне. [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], до досягнення ним трьох років. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України та матеріального становища відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач не надав суду конкретних правових доказів про те, що він не може сплачувати аліменти в розмірах, які визначені судом. Таким чином, за підсумовуючим аналізом наведеного, а також виходячи з підстав розумності, суд приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 31.07.2015 року і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: partial