Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що між сторонами був укладений договір б/н від 12.07.2011 року, на підставі якого відпвідач отримала кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, який може змінюватись банком, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 31.10.2016 року у неї виникла заборгованість в сумі 51711,24 грн., яка складається з 14737 грн. 51 коп. заборгованості за кредитом, 32735 грн. 10 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1300 грн. заборгованості з пені та комісії за користування кредитом; а також 500 грн. штрафу як фіксованої частини, 2438 грн.63 коп. штрафу як процентної складової. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Аналогічну заяву, яка містить визнання позову і прохання врахувати її тяжкий стан здоров'я та важкий майновий стан, невиликий розхмір пенсії, наявність на утриманні неповнолітнього онука, надала відповідач. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Надані суду письмові докази, зокрема: заява про отримання коштів, кредитний договір, графік погашення заборгованості, розрахунок заборгованості та інші, вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову. В силу ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи спір в частині стягнення неустойки, суд керується положеннями наведеної статті 551 ЦК і враховує стан здоров"я, майновий стан відповідача, яка є вдовою, непрацездатною особою за віком, страждає на тяжку форму цукрового діабету, а також інші соматичні захворювання, такі як: ішемічна хвороба серця, гіпертонія; враховує і відсутність осіб, які могли б надати допомогу в організації життєдіяльності відповідача; перебування на утриманні неповнолітнього онука. У зв"язку з викладеним суд вважає за можливе не стягувати неустойку, яка складається з пені та штрафів. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial