Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за лізинговою угодою, повернення предмету лізингу. Свої вимоги мотивував тим, що позивач є власником автомобіля «Skoda Fabia», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], № кузову: [NUMBER]. 10 червня 2014 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Лізингову угоду № 20131050/1, відповідно до якої відповідач отримав у платне строкове користування транспортний засіб - «Skoda Fabia», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], № кузову: [NUMBER], що підтверджується Актом прийому-передачі № 1 від 10 червня 2014 року. На момент передачі вартість автомобіля становила 102 000,00 грн., еквівалент 8 500,00 доларів США, станом на 17 березня 2015 року вартість становить - 221 000,00 грн. З липня 2014 року відповідач не здійснює платежі за користування автомобілем. У зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 53 149,00 грн., яка складається із: боргу зі сплати щомісячних платежів у розмірі 19 920,18 грн., штрафу у розмірі 9 846,92 грн., пені у розмірі 997,06 грн., платежу у розмірі чотирьох лізингових платежів у розмірі 22 384,84 грн. 18 серпня та 04 вересня 2014 року позивачем на адресу відповідача направлено вимоги про погашення заборгованості за лізинговою угодою. 07 листопада 2014 року позивачем направлено на адресу відповідача лист-повідомленням № 212 про те, що лізингова угода розірвана з 07 листопада 2014 року у зв'язку з чим вимагали від відповідача повернути транспортний засіб, сплатити борг та штрафи. Проте, відповідачем вимога позивача не було виконана. У зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача повернути позивачу предмет лізингу за лізинговою угодою №20131050/1 від 10 червня 2014 року - транспортний засіб Skoda Fabia 1.2 МТ, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], стягнути з відповідача заборгованість за лізинговою угодою у розмірі 53 149,00 грн., яка складається із боргу зі сплати щомісячних платежів у розмірі 19 920,18 грн., штрафу у розмірі 9 846,92 грн., пені у розмірі 997,06 грн., платежу у розмірі чотирьох лізингових платежів у розмірі 22 384,84 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 23 лютого 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» до [PERSON] про повернення предмету лізингу, стягнення заборгованості за договором оперативного лізингу транспортного засобу задоволено частково: зобов'язано [PERSON] повернути предмет лізингу за лізинговою угодою №20131050/1 від 10.06.2014 року - транспортний засіб Skoda Fabia 1.2 МТ 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], № кузову: [NUMBER] товариству з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг». Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» заборгованість зі сплати щомісячного лізингового платежу - 19 920,18 грн., штраф - 9 846,92 грн., пеня - 997,06 грн. та судовий збір за вимогу немайнового характеру - 243,60 грн., майнового - 307,64 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 06 квітня 2016 року рішенням Апеляційного суду міста Києва рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог про повернення предмету лізингу скасовано та ухвалено нове про відмову в позові. 13 червня 2018 року постановою Верховного Суду рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року скасовано, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» до [PERSON] про повернення предмету лізингу, стягнення заборгованості за договором оперативного лізингу транспортного засобу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 21 серпня 2018 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. прийнято цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» до [PERSON] про повернення предмету лізингу, стягнення заборгованості за договором оперативного лізингу транспортного засобу до свого провадження. 14 лютого 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та представника відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 10 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» (лізингодавець) та відповідачем (лізингоодержувач) укладено лізингову угоду № 20131050/1, за умовами якої лізингоодержувач отримав в платне користування транспортний засіб «Skoda Fabia», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER] (а.с.11-16, 17-18, 19, 20-21). Згідно акту прийому-передачі № 1 від 10 червня 2014 року об'єкт лізингу - транспортний засіб отримано лізингоодержувачем 10 червня 2014 року, датою повернення об'єкту лізингу є 10 червня 2015 року (а.с.22).. 20 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» та Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Стройполіс» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ДД 140620/001, за умовами якого позивач застрахував транспортний засіб «Skoda Fabia», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], в тому числі й на випадок викрадення (а.с. 52-57, 58-59). 18 серпня та 04 вересня 2014 року позивачем на адресу відповідача направлено вимоги про погашення заборгованості за лізинговою угодою (а.с. 23, 24). 07 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» направило відповідачу повідомлення про розірвання лізингової угоди з 07 листопада 2014 року, повернення транспортного засобу у строк до 14 листопада 2014 року та сплати заборгованості у зв'язку з невиконанням умов лізингової угоди № 2131050/1 від 10 червня 2014 року, яке отримано відповідачем 25 листопада 2014 року (а.с. 28, 29). Позивач просить зобов'язати відповідача повернути позивачу предмет лізингу за лізинговою угодою № 20131050/1 від 10 червня 2014 року - транспортний засіб Skoda Fabia 1.2 МТ, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено про розірвання лізингової угоди з 07 листопада 2017 року. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 1 Закону 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ч.1 ст. 2 цього Закону відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно зі статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Згідно зі ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За таких обставин, підписаний сторонами договір є недійсним (нікчемним), оскільки не було дотримано вимог щодо його нотаріального посвідчення. Така правова позиція щодо відносин, пов'язаних з лізингом, висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15. Судом встановлено, що 10 червня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено лізингову угоду № 20131050/1, під час укладання якого сторонами не дотримано вимог чинного законодавства щодо його нотаріального посвідчення. З огляду на викладене, суд приходить висновку, що лізингова угода № 20131050/1 від 10 червня 2014 року, укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» та [PERSON], є нікчемною та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Додатком № 1 до лізингової угоди від 10 червня 2014 року визначено, що строк лізингу становить дванадцять календарних місяців. Лізингові платежі виплачуються щомісячно як передплата за місяць. Лізингодавець виставляє рахунок 25 числа кожного поточного місяця за наступний місяць, а лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати щомісячні лізингові платежі першого числа кожного місяця. Розмір платежу за місяць з ПДВ становить 5 165,74 грн. По закінченню строку лізингу лізингоодержувач має право на викуп транспортного засобу відповідно до пункту 20.8 лізингової угоди. Відповідно до пункту 9.9 лізингової угоди у разі прострочення здійснення лізингового платежу або його частини більше ніж на 3 робочі дні від дати, вказаної у графіку платежів за відповідний період користування транспортним засобом, лізингоодержувач сплачує: штраф у розмірі 3% від суми лізингової вартості транспортного засобу; пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день затримки платежу; обґрунтовані та документально підтверджені витрати, сплачені лізингодавцем для стягнення платежу. Лізингодавець може припинити лізинг транспортного засобу та повернути транспортний засіб у володіння, якщо лізингоодержувач прострочив оплату одного щомісячного лізингового платежу відповідно до додатку 1 та належних до сплати платежів (оплату сервісних та ремонтних робіт, штрафних санкцій та інших відшкодувань відповідно до лізингового договору) частково або в повному обсязі більше ніж на тридцять днів. При цьому лізингодавець має право вимагати повернення транспортного засобу від лізингоодержувача (пункт 15.1 лізингової угоди). Припинення лізингу транспортного засобу відбувається шляхом направлення лізингоодержувачу письмового повідомлення про припинення із зазначенням причини припинення. Договір лізингу припиняється в день отримання лізингоодержувачем такого письмового повідомлення або через п'ять днів від дати направлення залежно від того, яка подія настане раніше (пункт 15.2 лізингової угоди). Згідно бухгалтерської довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» № 1801/19 від 18 січня 2019 року відповідачем на виконання лізингової угоди № 20131050/1 від 10 червня 2014 року було сплачено сім платежів на загальну суму 8 820,00 грн. (а.с.232-б). За встановлених обставин суд приходить висновку про застосування наслідків нікчемного правочину, а саме, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Лізинг», код ЄДРПОУ 31033785, юридична адреса: 07400, пров. Оболонський, 4, м. Бровари, Київська область, на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], грошові кошти у розмірі 8 820 (вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. Відповідно до пункту 12.1 лізингової угоди лізингодавець за власний кошт забезпечує страхування транспортного засобу на випадок крадіжки. Пунктом 12.2 лізингової угоди передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний негайно сповіщати лізингодавця про кожний випадок, що тягне за собою вимогу за страховим полісом, та не пізніше 12 годин з дати його настання надати лізингодавцю необхідні документи. Зокрема, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом третіми особами лізингоодержувач зобов'язаний негайно сповістити органи внутрішніх справ України та лізингодавця в письмовій формі про даний випадок, повернути ключі запалювання та реєстраційне свідоцтво транспортного засобу лізингодавцю, надати лізингодавцю довідку з відповідного компетентного органу внутрішніх справ про порушення кримінальної справи по факту незаконного заволодіння транспортним засобом. У разі, якщо лізингодавець не отримає через невиконання лізингоодержувачем вимог договору, визначених у пункті 12.2 та пункті 12.3 або чинного законодавства належні йому страхові платежі, пов'язані з пошкодженням, знищенням або втратою транспортного засобу, лізингоодержувач сплачує лізингодавцеві повну вартість ремонту транспортного засобу у випадку його пошкодження, або повну суму страхового відшкодування транспортного засобу у випадку його крадіжки або повної втрати (пункт 12.5 лізингової угоди). У пункті 12.4 лізингової угоди сторони погодили, що у випадку втрати транспортного засобу усі умови лізингової угоди зберігають чинність; лізингоодержувач продовжує сплачувати всі лізингові платежі до моменту виплати лізингодавцю страхового відшкодування або у передбачених договором випадках - до повної компенсації лізингоодержувачем збитків, заподіяних лізингодавцю такою втратою. Судом встановлено, що 19 серпня 2014 року відповідач звернувся до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві із заявою про заволодіння транспортним засобом шахрайським шляхом. Слідчим відділом відкрито кримінальне провадження № 12014100040010808 від 19 серпня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, на даний час проводиться досудове розслідування (а.с. 78). Оскільки предмет лізингу викрадено та на даний час тривають слідчі дії, тому неможливість повернення предмета лізингу, має наслідком відшкодування вартості одержаного автомобіля за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно звіту № 219_18_PZU про оцінку вартості колісного транспортного засобу від 15 листопада 2018 року оціночна вартість автомобіля марки «Skoda Fabia», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], станом на 15 листопада 2018 року становить у розмірі 109 479,00 грн. (а.с. 214-232-а). З огляду на викладене, суд приходить висновку про застосування наслідків нікчемного правочину, а саме, стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Лізинг», код ЄДРПОУ 31033785, юридична адреса: 07400, пров. Оболонський, 4, м. Бровари, Київська область, у відшкодування вартості об'єкта лізингу за лізинговою угодою № 20131050/1 від 10 червня 2014 року у розмірі 109 479 (сто дев'ять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) грн. Оскільки лізингова угода № 20131050/1 від 10 червня 2014 року, укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» та [PERSON], є нікчемною та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за лізинговою угодою у розмірі 53 149,00 грн., яка складається із боргу зі сплати щомісячних платежів у розмірі 19 920,18 грн., штрафу у розмірі 9 846,92 грн., пені у розмірі 997,06 грн., платежу у розмірі чотирьох лізингових платежів у розмірі 22 384,84 грн. задоволенню не підлягають. Отже, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Лізинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за лізинговою угодою, повернення предмету лізингу частково: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Лізинг», код ЄДРПОУ 31033785, юридична адреса: 07400, пров. Оболонський, 4, м. Бровари, Київська область, на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], грошові кошти у розмірі 8 820 (вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма - Лізинг», код ЄДРПОУ 31033785, юридична адреса: 07400, пров. Оболонський, 4, м. Бровари, Київська область, у відшкодування вартості об'єкта лізингу за лізинговою угодою № 20131050/1 від 10 червня 2014 року у розмірі 109 479 (сто дев'ять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) грн. В решті вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 531,51 грн. за позовні вимоги майнового характеру, відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги немайнового характеру задоволено частково та позивачем сплачено судовий збрів у розмірі 243,60 грн., тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 851,19 грн. (109479,00 грн.*1%=1094,79 грн. - 243,60 грн. (сплачені позивачем)). Крім того, судом стягнуто з позивача на користь відповідача грошові кошти у розмірі 8 820 грн. 00 коп., а тому з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 88,20 грн. (8820,00 грн. * 1%).

Outcome: partial