Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач у листопаді 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № PLPDAK08950006 від 05.09.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9 296,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2010 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, відповідачем [PERSON] було надано в заставу рухоме майно: автомобіль ВАЗ, модель 21104, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: XTA21104050877329, реєстраційний номер: ВІ 1371 АС, що належить [PERSON]Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» було укладено договір поруки№ 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10 000 грн., відповідно до якого останній є солідарним відповідачем. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 05.11.2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8 920,93 доларів США, що складає 71 304 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 3 165,97 доларів США заборгованість за кредитом, 3 444,03 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 8,66 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 302,27 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № PLPDAK08950006 від 05.09.2005 року в сумі 8 920,93 доларів США, що складає 71 304 грн. 99 коп., витребувати у відповідача та передати в заклад (володіння) шляхом опису ПАТ КБ "Приватбанк" предмети застави: автомобіль ВАЗ, модель 21104, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: XTA21104050877329, реєстраційний номер: ВІ 1371 АС, що належить [PERSON], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль ВАЗ, модель 21104, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: XTA21104050877329, реєстраційний номер: ВІ 1371 АС, що належить [PERSON], звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль ВАЗ, модель 21104, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: XTA21104050877329, реєстраційний номер: ВІ 1371 АС, що належить [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з [PERSON] понесені позивачем судові витрати; стягнути солідарно з відповідачів суму 10 000 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» були задоволені частково. Ухвалою суду від 02.10.2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2012 року було скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № PLPDAK08950006 від 05.09.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9 296,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2010 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № PLPDAK08950006 від 05.09.2005 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна від 05.09.2005 року, за яким було надано в заставу рухоме майно: автомобіль ВАЗ, модель 21104, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: XTA21104050877329, реєстраційний номер: ВІ 1371 АС, що належить [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Так як відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконувала належним чином, у звязку з чим станом на 05.11.2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8 920,93 доларів США, що складає 71 304 грн. 99 коп., яка складається з наступного: 3 165,97 доларів США заборгованість за кредитом, 3 444,03 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 8,66 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 302,27 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню в частині звернення стягнення на предмети застави. Позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ «А-Банк» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № PLPDAK08950006 від 05.09.2005 року було укладено договір поруки№ 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 10 000 грн. Відповідно до розяснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Пунктом 15 даної Постанови визначено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745ц15. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» підлягає закриттю, повідомивши позивача, що розгляд даних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на його користь пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial