Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 10 червня 2012 року з вини [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 2108, д/з [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУMBС України в Одеській області 17.06.2010 року. Під час ДТП належний позивачу автомобіль знаходився під керуванням [PERSON] на підставі довіреності ВМТ № 755481 від 17.06.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за № 1383. На час ДТП [PERSON] мав чинний договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «СК «Лафорт» АВ № 6286986. 16 серпня 2012 року суддею Ширяївського районного суду Одеської області Паринюк С. І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №3/1532/686/2012, якою [PERSON], [INFO], було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень. Правопорушник в судовому засіданні факт правопорушення визнав. Відповідно до визначених вищевказаною довіреністю повноважень [PERSON] в адресу ПрАТ «СК «Лафорт» були подані повідомлення про подію, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого СК «Лафорт», та заява про отримання страхового відшкодування від 12 червня 2012 року з додаванням усіх необхідних документів. Згідно висновку № 147/12 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки колісного транспортного засобу «Ford Focus», реєстраційний номер [NUMBER], складеного 25.06.2012 року судовим експертом Криловим О.І. (свідоцтво №? 1060). вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в результаті пошкодження при ДТП становить 2 817, 30 гривень. Проте страхова компанія взяті свої зобов'язання по виплаті потерпілому суми страхового відшкодування не виконала. З отриманням повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, та протягом 10 робочих днів - направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (стаття 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У зв'язку з нез'явленням представника страховика у визначений строк, за правилами пункту 34.3 статті 34 Закону, на думку позивача, страховик зобов'язаний відшкодувати [PERSON] витрати на проведення експертизи (дослідження) самостійно обраним ним експертом, які становлять 700 гривень. Відповідно до статті 36 Закону страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплата мас бути здійснена не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (пункт 36.2 статті 36 Закону). Однак до теперішнього часу страхове відкодування відповідачем не виплачено, тому позивач також просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» також пеню у розмірі 612 грн. 94 коп., надавши детальний розрахунок. Також позивач просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Загалом позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» суму страхового відшкодування у розмірі 2817 грн. 30 коп., пеню у розмірі 612 грн. 94 коп., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 700 грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надав на адресу суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. (а.с.26). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. (а.с.30,33). Представник третьої особи в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті справи. Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10 червня 2012р. о 13 год. 00 хв., водій [PERSON], керуючи транспортним засобом автомобілем "ВАЗ 2108", реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вулиці Генерала Бочарова в м. Одесі, повертаючи ліворуч не переконався в безпеці та відсутності перешкоди для подальшого руху, тобто порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, що призвело до ДТП з іншим транспортним засобом: «Форд-Фокус», державний номер [NUMBER], в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Під час ДТП належний позивачу автомобіль знаходився під керуванням [PERSON] на підставі довіреності ВМТ № 755481 від 17.06.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за № 1383. (а.с. 8). 16 серпня 2012 року суддею Ширяївського районного суду Одеської області Паринюк С. І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №3/1532/686/2012, якою [PERSON], [INFO], було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень. Правопорушник в судовому засіданні факт правопорушення визнав. (а.с. 3). Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ №6286986, укладеним між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до визначених вищевказаною довіреністю повноважень [PERSON] в адресу ПрАТ «СК «Лафорт» були подані повідомлення про подію, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого СК «Лафорт», та заява про отримання страхового відшкодування від 12 червня 2012 року з додаванням усіх необхідних документів. (а.с. 5-7). Згідно висновку № 147/12 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки колісного транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер [NUMBER], складеного 25.06.2012 року судовим експертом Криловим О.І. (свідоцтво №? 1060). вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в результаті пошкодження при ДТП становить 2 817, 30 гривень.. (4). Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ», рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ», на Страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, що матеріальна шкода визначена звітом № 147/12 експертного автотоварознавчого дослідження по оцінці колісного транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер [NUMBER] , виконаним судовим експертом Незалежної судової автотоварознавчої експертизи Криловим О. І. (а.с. 4). Як вбачається із вищезазначеного звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ford Focus», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті пошкодження в ДТП складає 2817 грн. 30 коп. Судом встановлено, що вищезазначена сума страхового відшкодування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» позивачу виплачена не була. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» суми страхового відшкодування в розмірі 2817 грн. 30 коп., знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Також судом встановлено підстави для задоволення позову повністю в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, оскільки позивачем надано детальний розрахунок нарахування вказаної пені, (а.с. 2) а тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 612 грн. 94 коп. У зв'язку з нез'явленням представника страховика у визначений строк, за правилами пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний відшкодувати [PERSON] витрати на проведення експертизи (дослідження) самостійно обраним ним експертом, які становлять 700 гривень. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичної особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини і незалежно від вини заподіювача, якщо шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.2005 р. із змінами і доповненнями - під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань , або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, або членів сім'ї чи близьких родичів, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів про спричинення йому моральної шкоди та доказів, які підтверджують сутність моральних страждань, їх глибину та тривалість, не обґрунтував її розмір. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial