Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач 02.08.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 03.08.2017 року за р. №7679, за яким стягнуто з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачені відповідно до Генеральної угоди від 04.02.2013 року грошові кошти у сумі 175370,03 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що у червні 2018 року за його заявою від 15.06.2018 року у приватного виконавця Пирожка Є.В. було отримано копію виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 03.08.2017 року за р. №7679, за яким з нього на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» стягнуто невиплачені в строк за період з 04.02.2013 р. по 12.06.2017 р. відповідно до Генеральної угоди від 04.02.2013 року грошові кошти у сумі 175370,03 грн. З цього часу він довідався про порушення своїх інтересів. Дійсно, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ним було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і Правил надання продукту кредитних карт від 04.02.2013 року, предметом якої є надання у кредит 51869,16 грн під 18% річних строком до 29.02.2016 року. Вважає, що виконавчий напис вчинений з грубим порушенням вимог діючого законодавства, оскільки за даною Генеральною угодою вже стягнута заборгованість на підставі судового рішення; вказана в ньому сума боргу не є безспірною, оскільки строк позовної давності минув; виконавчий напис не містить переліку документів, на підставі яких він вчинений; письмової вимоги про усунення порушень банком не надсилалось на адресу позичальника; у кредитному договорі та чинним законодавством не зазначено, що банк має право стягувати заборгованість на підставі Генеральної угоди за виконавчим написом нотаруса. Вказує, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з огляду на вищевикладене. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.10.2018 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим провадженням №55942463, що проводиться за виконавчим написом. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/14995/18. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2019 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В., розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.05.2019 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» подано до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , з підстав їх необґрунтованості та безпідставності, вказав, що безспірність заборгованості підтверджується Переліком документів, за якими заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Окрім того, представник відповідача зазначає, що підставою звернення до суду, позивач зазначає порушення нотаріусом, що вчинив нотаріальні дії, приписи чинного законодавства, то ж в даному випадку, вважає, що відповідачем по справі повинен виступати саме нотаріус, дії якого оскаржуються. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, крім того, просила відмовити у задоволенні позову. Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчив доводи позовної заяви, відзиву, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк», невиплачені в строк відповідно до умов Генеральної угоди від 04 лютого 2013 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 12.06.2017 року, грошові кошти у сумі 175370,03 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 51869,16 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 41235,97 грн; заборгованість з комісії та пені у розмірі 66392,32 грн; штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 15872,58 грн., стягнення здійснюється за період з 4 лютого 2013 року по 12 червня 2017 року. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №7679 (арк. справи 5). Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 31.03.2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений, стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 64030,64 грн. (арк. справи 13-14). Вказаним судовим рішенням вирішені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію боргу від 04 лютого 2013 року станом на 02 січня 2014 року. За відомостями ЄДРСР (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/38164955) дата набрання законної сили рішенням 18.04.2014 року. Згідно даних з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що 19.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа №667/711/14-ц виданого Комсомольським р/с м. Херсона 24.04.2014 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 64030,64 грн; 30.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника; 31.05.2017 року старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав неможливості встановити місцезнаходження боржника (арк. справи 11-12). На підставі виконавчого напису нотаріуса від 01.12.2017 року за реєстровим № 23087 головним державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 31.01.2018 року відкрито виконавче провадження № 55670386. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2018 року, з позивача на користь відповідача стягується заборгованість в розмірі 82176,48 грн. (арк. справи 12). З наданих приватним нотаріусом документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис вбачається, що для вчинення виконавчого напису банком надано генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до «Умов і правил надання продукту кредитних карт», розрахунок заборгованості за договором. З вказаного розрахунку заборгованості неможливо встановити чи є заборгованість за кредитним договором дійсно простроченою, і неможливо встановити коли у Банку виникло право вимоги до Позичальника. ПАТ КБ "Приватбанк" направлено на адресу [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 04.02.2013 року з вимогою добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 175370,03 грн. Згідно реєстру поштових відправлень, вказана вимога направлена на адресу [PERSON] 05.07.2017 р (арк. справи 60,61). Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було надано доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що виконавчий напис включає у собі період заборгованості з 04.01.2013 р. по 02 січня 2014 року, тобто період за яким вже стягнуто заборгованість на підставі судового рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 31.03.2014 року, суд доходить висновку про спірність вимог банку. Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. В даному випадку встановлено часткову необґрунтованість вимог до боржника банком включено до сум, що підлягає стягненню суму, яка була вже стягнута за судовим рішенням. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні вимог до нотаріуса належить відмовити. Згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1\~ст.137 ЦПК\~У країни, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1057,20 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 3700,00 грн., які підтверджуються квитанціями до прибуткового касового ордера № 1 від 05.07.2018 року та №2 від 09.08.2018 року. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. За приписами ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Рішення в повному обсязі складено 04 грудня 2019 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial