Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивувала, тим, що 22.08.2015 року між нею та відповідачем укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за №459. Відповідно до умов Основного договору відповідач зобов`язався передати у власність позивачу будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а позивач зобов`язалася прийняти у власність таке нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , - та оплатити гарантійний внесок в повному обсязі на момент оформлення права власності на квартиру. Позивач вчасно сплачувала гарантійний внесок протягом тривалого строку. Орієнтованим строком здачі квартири в експлуатацію був 4 квартал 2016 року. З причин, пов`язаних з недобудовою будинку у зазначений в основному договорі строк та через сімейні обставини, 29 травня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про розірвання договору, посвідчений тим же нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 413, відповідно до якого основний договір припиняється, а відповідач зобов`язується повернути позивачу всі фактично отримані від останнього кошти без сплати будь-яких санкцій у розмірі 483000,00 грн. Договір про розірвання набув чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення 29.05.2017 року. Вказує, що повідомляла відповідача про необхідність повернення і суми у розмірі 3200,00 грн., сплачені нею з метою перепланування квартири, яка так і не була побудована та передана за актом прийому-передачі. Це підтверджується заявою від 15.03.2017 року з додатком, якою вона просила виконати перепланування квартири, так і заявою від 29.05.2017 року, відповідно до якої просила повернути сплачені за перепланування квартири кошти, тому сума заборгованості складає 486200,00 грн. Також, станом на червень 2018 року втрати від інфляції складають 47598,98 грн., станом на 31.08.2018 року сума процентів за користування коштами (3% річних) складає 14625,96 грн., загальна сума позовних вимог складає 548424,94 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість в розмірі 548424,94 грн., з яких 486200,00 грн. - основна сума заборгованості, 47598,98 грн. - втрати від інфляції, 14625,96 грн. - 3% за користування коштами, також стягнути судові витрати. В подальшому представником позивача подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог щодо стягнення коштів, зазначаючи, що позивач має право вимагати сплатити суму простроченого грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Станом на лютий 2019 року втрати позивача від інфляції складають 83723,64 грн., станом на 31 березня 2019 року сума процентів за користування коштами (3% річних) складає 23137,79 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 593061,43 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2015 року був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М., між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, відповідно до умов якого відповідач у майбутньому зобов`язався передати у власність будь яким, передбаченим діючим законодавством способом (отримати свідоцтво про право власності, укласти договір купівлі-продажу тощо) нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 3.1 договору загальна сума нерухомого майна - квартири на день укладення договору складає 593750,00 грн. Згідно п.п. 3.3.3. договору гарантійний внесок, що зазначена в п. 3.1 цього договору на момент оформлення права власності на квартиру повинна бути оплачена відповідачем в повному обсязі. 29.05.2017 року між [PERSON] від імені якого на підставі довіреності діяв [PERSON] та [PERSON] укладений договір про розірвання договору, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Власюк Т.М. 22.08.2015 року за реєстровим №459, відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] домовились, що за взаємною згодою сторін, дія договору від 22.08.2015 року припиняється, до повернення [PERSON] підлягає сума в розмірі 483000,00 грн., сторони не мають одна до одної претензій грошового та майнового характеру. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] позивач після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] не виконав умови договору від 29.05.2017 року, а саме не повернув позивачу кошти в розмірі 483000,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 483000,00 грн., інфляційні втрати в розмірі - 83160,49 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі - 22866,00 грн., а всього 589026,49 грн. Суд відмовляє у стягненні з відповідача коштів за перепланування квартири в розмірі 3200,00 грн., оскільки позивачем не надано доказів сплати таких коштів відповідачу, крім того згідно договору від 29.05.2017 року сторони погодили суму до повернення в розмірі 483000,00 грн., претензій грошового та майнового характеру не мають один до одного. Щодо стягнення судових витрат суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи міститься: договір по надання правової допомоги від 01.08.2018 року укладеного між Адвокатським бюро «Рабомізо» та [PERSON] ; Ордер серія КВ №30116, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договір від 01.04.2019 року, укладений між Адвокатським бюро «Рабомізо» та Адвокатським бюро «Максима Писаренко», Ордер серія КВ №301164, Акт №1 від 07.09.2018 року приймання-передачі наданих юридичних (адвокатських) послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 року, рахунок-фактура від 01.08.2018 року, квитанція Приватбанку від 02.08.2018 року на суму 7882,50 грн., рахунок-фактура від 07.09.2018 року, квитанція Приватбанку від 09.09.2018 року на суму 6130,00 грн., рахунок фактура від 16.10.2018 року, Акт №2 від 16.10.2018 року приймання-передачі наданих юридичних (адвокатських) послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 року, квитанція Приватбанку від 17.10.2018 року на суму 4972,00 грн., рахунок-фактура від 16.01.2019 року, квитанція Приватбанку від 17.01.2019 року на суму 5485,00 грн., рахунок-фактура від 15.04.2019 року, меморіальний ордер від 13.05.2019 року на суму 8000,00 грн., меморіальний ордер від 14.05.2019 року на суму 8000,00 грн., меморіальний ордер від 15.05.2019 року на суму 7471,20 грн., Акт №3 від 16.01.2019 року приймання-передачі наданих юридичних (адвокатських) послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 року, Акт №4 від 16.04.2019 року приймання-передачі наданих юридичних (адвокатських) послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 року, рахунок-фактура від 16.07.2019 року, меморіальний ордер від 17.07.2019 року на суму 9126,00 грн., Акт №5 від 16.07.2019 року приймання-передачі наданих юридичних (адвокатських) послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.08.2018 року, також в містяться розрахунки витраченого часу на надання правової допомоги. Оскільки матеріали справи містять документальні підтвердження оплати позивачем витрат на правову допомогу та перерахунку їх на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро «Рабомізо», суд стягує із відповідача судові витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 57066,70 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 5890,89 грн.

Outcome: partial