Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даною заявою, яку згодом уточнила (а.с.16-17) та врешті просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за минулий час, починаючи з березня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 13 000 гривень. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що на даний час відповідач ухилився від обовязку утримання спільних дітей сторін. В судове засідання сторони по справі не з'явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини та заперечив щодо задоволення заяви в частині стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів за минулий час. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Згідно заяви сторони у справі перебували у незареєстрованому шлюбі. За час спільного життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] (а.с.4) та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ч. 2 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізував встановлені судом фактичні обставини справи та норми закону, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей, заява підлягає до беззаперечного задоволення в цій частині. Разом з тим, в присудженні на користь позивача аліментів за минулий час, на переконання суду, слід відмовити, адже останньою не надано, як того вимагає названа вище норма матеріального закону, доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати Також, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, з огляду на частковість задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", судові витрати в розмірі 243,60 гривні необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial