Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.03.2011 року між ПП «Будспецпроект» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № 100 2 3-13/52к-11, на підставі якого банк надав боржнику кредит в розмірі 1 510 773,48 грн. Того ж дня, 18.03.2011 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ним (позивачем) та банком було укладено іпотечний договір, за яким він надав в іпотеку власну квартиру [ADDRESS] . Крім того, були укладені наступні забезпечувальні угоди: -іпотечний договір, укладений між банком та [PERSON] від 18.03.2011 року про іпотеку нежитлових приміщень з № 11 по № 15 , № 15а, з № 16 по № 31, з № 71 по № 83, з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1а), загальною площею 640,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташовані на 6-му поверсі; -договір поруки від 18.03.2011 року за № 100.2.3-13/53п-11, укладений між банком та [PERSON] ; -договір поруки від 18.03.2011 року за № 100.2.3-13/54п-11, укладений між банком та [PERSON] . В зв`язку з невиконання боржником своїх зобов`язань, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.09.2013 року стягнуто солідарно на користь банку з боржника та поручителя [PERSON] заборгованість в розмірі 1 478 191,37 грн. 22.12.2015 року Дарницьким районним судом м.Києва було прийнято рішення про стягнення з поручителя [PERSON] донарахованих відсотків в розмірі 753 447,86 грн. Всього розмір заборгованості за кредитним договором становить 2 231 639,23 грн. Крім того, 12.08.2013 року Деснянським районним судом м.Києва було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - належну йому квартиру шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. 26.02.2014 року Апеляційний суд м.Києва ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - вищевказані нежитлові приміщення шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури закупівлі. На всі вищевказані судові рішення були видані виконавчі листи та відкрито виконавче провадження. Дані судові рішення були виконані наступним чином: 18.11.2015 року боржником була погашена заборгованість в розмірі 1 478 191,37 грн. за виконавчим листом у справі № 754/8754/13-ц (судове рішення про стягнення суми заборгованості в розмірі 1 478 191,37 грн. з боржника та [PERSON] ). З вказаної суми після вирахування виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій залишився борг в розмірі 134 205,19 грн.., в зв`язку з чим банк донарахував відсотки в розмірі 753 447,86 грн. Загалом, після часткового погашення боргу, сума боргу на грудень 2015 року становила 888 353,30 грн. При цьому заборгованість по тілу кредиту була погашена 27.05.2016 року, відтак, банком було ще донараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 180 727,87 грн. за період з 25.10.2015 року (дата по яку було донараховано відсотки за рішенням суду) по 27.05.2016 року (дата погашення кредиту). 08.06.2016 року банк за договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечними договорами відступив право вимоги суми боргу в розмірі 878 113,60 грн. ТОВ «Схід-Фінанс», визначена з донарахуванням відсотків в розмірі 41 250,23 грн. та за вирахуванням погашення відсотків на загальну суму 97 312,70 грн. Таким чином, борг боржника перед ТОВ «Схід-Фінанс» станом на 08.06.2016 року становив 878 113,60 грн. Надалі судові рішення виконувались наступним чином: 14.07.2016 року відповідно до ухвали Дарницького районного суду м.Києва у справі № 753/8443/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення було замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Схід Фінанс». В подальшому, виконавчою службою за виконанням рішення у справі № 753/8443/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлових приміщень було проведено електронні торги, за якими майно було реалізовано за вартістю 5 542 293,61 грн. 25.11.2016 року виконавчою службою була винесена постанова про звільнення майна з під арешту в зв`язку з реалізацією нерухомого майна. Відтак, вбачається, що вказаної суми достатньо для задоволення боргових зобов`язань в розмірі 878 113,60 грн., що утворилась за кредитним договором, в забезпечення зобов`язання за яким реалізовані нежитлові приміщення передавалась в іпотеку. При цьому ТОВ «Схід-Фінанс» було достеменно відомо про факт реалізації нежитлових приміщень та суму його реалізації, відтак, станом на 25.11.2016 року зобов`язання боржника та його (позивача) перед ТОВ були повністю погашені у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, а саме його погашення у повному обсязі в порядку, передбаченому законодавством. В даному випадку основне зобов`язання припинилось шляхом його часткового погашення грошовими коштами при виконанні судового рішення у виконавчому провадженні, а також у зв`язку із зверненням стягнення майна, що перебувало в іпотеці до боргового зобов`язання шляхом його фактичної реалізації за сумою, що значно перевищує суму боргу. Як зазначає позивач, ТОВ «Схід-Фінанс», якому було достеменно відомо про те, що борг перед ним повністю погашений, зловживаючи своїм цивільним правом на стягнення боргу, повторно звернув стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, що був з ним (позивачем) укладеним, та на підставі ст.37 ЗУ «Про іпотеку» зареєстрував право власності на належну йому квартиру [ADDRESS] . Так, рішення реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень було прийнято 24.10.2017 року, запис від 27.10.2017 року. Позивач зауважує і на те, що на момент вчинення реєстраційної дії в порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» ТОВ «Схід-Фінанс» вже обрало спосіб захисту свого права, а саме звернулось до суду про звернення стягнення предмету іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах та дана вимога судом була задоволена. Відтак, за наявності такого судового рішення повторне звернення стягнення на те саме майно, яке є предметом іпотеки, неможливе, оскільки відбудеться подвійне стягнення з боржника коштів на користь стягувача. Позивач, посилаючись на припинення кредитних зобов`язань на момент вчинення реєстраційної дії, вважає рішення державного реєстратора незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Факт же виконання основного зобов`язання та фактично припинення договору іпотеки між ним та ПАТ "ВТБ Банк" встановлено ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2017 року та постановою Апеляційного суду м.Києва, якими визнано виконавчий лист у справі № 754/9194/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки на квартиру таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на думку позивача, ТОВ «Схід-Фінанс» не було надано державному реєстратору належних документів. За якими можна було б провести державну реєстрацію права власності, оскільки він не отримував копій документів, які були надані ТОВ державному реєстратору в повному обсязі, а також йому було направлено вимогу, яка не відповідала передбаченим законодавством умовам до змісту такої вимоги, оскільки вона не містить відомостей про порушення зобов`язання, ні суми зобов`язання, ні строку, коли зобов`язання наступило. Отримавши таку вимогу, він повідомив відправника про те, що заборгованість погашена та про те, що дана вимога не відповідає будь-якому офіційному документу. З урахуванням вищенаведеного, позивач вважає, що державний реєстратор мав відмовити у проведенні реєстраційних дій, а тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Схід-Фінанс» від 27.10.2017 року, а також зобов`язати приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н. поновити запис про його право власності на спірну квартиру. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 09.07.2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 20.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.09.2018 року до суду надійшов відзив приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н., в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що реєстрацію права власності проведено у відповідності до ЗУ «Про іпотеку». 16.10.2018 року до суду надійшла заява про зміну предмета позовних вимог. У даній заяві позивач зазначає про те, що на день звернення до суду ТОВ «Схід Фінанс» вчинено декілька реєстраційних дій із подальшої зміни власника квартири [ADDRESS] , з приводу чого відкрито кримінальне провадження, в якому він визнаний потерпілим. За даними відомостей з єдиного державного реєстру власником квартири є [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, а також на підстави та обставини, викладені у первісному позові, позивач просить суд: -витребувати з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] , його користь; -визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.10.2017 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Схід Фінанс»; -скасувати державну реєстрацію права власності, вчинену приватним нотаріусом КМНО Бадаховим Ю.Н. на спірну квартиру за ТОВ «Схід Фінанс»; -визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.09.2018 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] ; -скасувати державну реєстрацію права власності, вчинену приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. на спірну квартиру за [PERSON] ; -визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Чуловського В.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.09.2018 року про реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] ; -скасувати державну реєстрацію права власності, вчинену приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. на спірну квартиру за [PERSON] ; -внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про право власності за ним на квартиру [ADDRESS] ; -визнати припиненим Іпотечний договір від 18.03.2016 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ним, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І.Є., за реєстровим номером 515 з 25.11.2016 року. 17.10.2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «Схід Фінанс» Нікіпелової К.Є. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача вважає безпідставними твердження позивача щодо погашення боргу у повному обсязі, а також зазначає, що державна реєстрація права власності відбулась з дотриманням вимог чинного законодавства. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.10.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.11.2018 року зупинено провадження у справі. 28.11.2018 року до суду надійшла відповідь представника позивача [PERSON] на відзив, в якому вона зазначає про відсутність належних доказів з боку відповідача, а наведені у відзиві аргументи не спростовують вимог позивача. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 11.12.2018 року поновлено провадження у справі. 10.09.2019 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача [PERSON] , в яких вона посилається на те, що застосування ТОВ «Схід Фінанс» іншого способу задоволення вимог, а саме набуття права власності на предмет іпотеки, суперечить іпотечному договору від 18.03.2011 року та ЗУ «Про іпотеку», враховуючи наявність судового рішення щодо звернення предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів. 11.09.2019 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON] . У даних поясненнях вона вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, вказуючи на правомірність набуття ТОВ «Схід Фінанс» права власності на спірну квартиру, а нотаріусом було перевірено наявність всіх істотних умов, що необхідні для реєстрації права власності за умовами ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та п.6.2.3.1 іпотечного договору. З урахуванням наведеного, представника відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.09.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28.05.2020 року зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.07.2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 14.09.2020 року зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.09.2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 11.11.2020 року замінено процесуальний статус державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н. з відповідача на третю особу. 23.11.2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON] . У даних поясненнях представник відповідача зазначає про правомірність набуття відповідачем [PERSON] права власності на спірну квартиру та відсутність підстав для її витребування від добросовісного набувача, вважаючи, що спірне житло вибуло з володіння позивача за його волею, підтвердження чого є договір іпотеки, який, як і кредитний договір, на момент вчинення реєстраційної дії не були визнані судом недійсними. Представник відповідача вважає, що ТОВ «Схід Фінанс», як єдиний та чинний іпотекодержатель за іпотечним договором скористалось своїм правом, встановленим законом та договором, задовольнило свої вимоги за кредитним договором, який не був виконаний позичальником шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений іпотечним договором за умови додержання ст.35 ЗУ «Про іпотеку», зокрема, направив вимоги, які були отримані адресатами, і тільки після спливу встановленого строку звернуло стягнення на предмет іпотеки, тим самим задовольнивши свої вимоги. Представник відповідача вважає, що сума боргу, на підставі якої було звернуто стягнення на предмет іпотеки не є відсотки по кредиту за 2013 та 2014 роки, щодо якого розглядались у судах справи. Стягнення на предмет іпотеки відбулось саме за борг, який був проданий (відступлений) ТОВ за договором відступлення прав вимоги від 08.06.2016 року. Представник відповідача звертає увагу на те, що подвійного стягнення суми заборгованості в даному випадку немає, адже кредитор, вимоги якого забезпечені іпотечним договором, в даному випадку це ТОВ «Схід Фінанс» мав право самостійно обирати спосіб захисту свого права. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 23.11.2020 року витребувано у приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н. завірену належним чином копію реєстраційної справи, яка містить документи, на підставі яких було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37810066 від 27.10.2017 року 10:55:01, номер запису про право власності 23056768 та вчинено перереєстрацію права власності за ТОВ «Схід-Фінанс» на квартиру №27, житловою площею 29,7 кв.м., загальною площею 55,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9782580000). Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 25.02.2021 року витребувано від Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) завірену належним чином копію реєстраційної справи, сформовану приватним нотаріусом КМНО Бадаховим Ю.Н., яка містить документи, на підставі яких було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37810066 від 27.10.2017 року 10:55:01, номер запису про право власності 23056768 та вчинено перереєстрацію права власності за ТОВ «Схід-Фінанс» на квартиру №27, житловою площею 29,7 кв.м., загальною площею 55,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9782580000). 08.07.2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника ТОВ «Схід Фінанс» Мацака О.Ю. по справі, в яких він зазначає про те, що позивачем не надано жодних доказів того, він виконав судове рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22.12.2015 року про стягнення з нього на користь ПАТ «ВТБ`Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 753 447,86 грн., а також вказав, що загальна сума заборгованості [PERSON] за рішеннями судів на користь ПАТ «ВТБ Банк» та ПАТ «Банк Альянс» складала 28 923 364,55 грн. У листопаді 2016 року з прилюдних торгів були реалізовані належній їй нежитлові приміщення, за рахунок чого була частково погашена заборгованість. У самостійний спосіб оскарження [PERSON] зверталась до суду з заявою про визнання виконавчого листа на суму 27 437 977,21 грн. та судових витрат таким, що не підлягає виконанню, судом їй було відмовлено. Представник відповідача також зазначив про наявність у ТОВ права звернути стягнення на предмет іпотеки, а тому просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Представник ТОВ «Схід-Фінанс» Мацак О.Ю. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та третя особа , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи обставини справи, тривалість розгляду справи, а також наявність письмових пояснень представника відповідача та третьої особи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, а також встановлено судовими рішеннями, 18.03.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «Будспецпроект» було укладено кредитний договір № 100.2.3-13/52к-11, згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит у сумі 5 000 000 грн. 00 коп. строком користування до 17.09.2012 року зі сплатою 17,5% річних. В подальшому до зазначеного вище кредитного договору були внесені зміни та доповнення шляхом підписання чотирьох договорів про внесення змін. Для забезпечення виконання зобов`язань ПП «Будспецпроект» за кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено іпотечний договір від 18.03.2011 року, відповідно до п. 2.1.1 якого, предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 55,60 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м., що належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 серпня 2007 р. приватним нотаріусом КМНО - Ковальчуком С.П. Крім того, між сторонами було укладено договір № 1 та договір № 2 про внесення змін до договору іпотеки від 18.03.2011 року. 12.08.2013 року заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/9194/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , третя особа ПП «Будспецпроект», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Даним рішенням звернуто стягнення на предмет іпотеки за вказаним іпотечним договором, а саме звернуто стягнення заборгованості на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 55,60 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м., що належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 15.08.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстраційним номером 4110з. Право власності [PERSON] на предмет іпотеки було зареєстроване КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна» 30.08.2007 року у реєстрову книгу № д.267-207 за реєстровим № 698, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності зареєстроване 14.07.2010 року за реєстровим номером 30955104 для задоволення грошових вимог ПАТ «ВТБ Банк» за Кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року в сумі 1 478 191,37 грн. шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмету іпотеки, згідно з п. 2.2. договору № 2 від 28.09.2012 року про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18.03.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І.Є. за номером в реєстрі 515 та встановлено в розмірі 580408,00 грн., перерахування коштів які будуть отримані внаслідок звернення стягнення на вказане майно здійснити на користь ПАТ «ВТБ Банк». На підставі цього рішення Деснянським районним судом міста Києва 23.12.2013 року було видано виконавчий лист за справою № 754/9194/13-ц, який пред`являвся до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та був повернутий стягувачу 06.08.2015 року на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що зроблено відмітку на зворотній стороні виконавчого листа. Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Також судом встановлено, що у зв`язку з неповерненням частини кредиту ПП «Будспецпроектом» ПАТ «ВТБ Банку» 26.09.2013 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 754/8754/13-ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення солідарно з ПП «Будспецпроект» та [PERSON] суми заборгованості в розмірі 1 478 191, 37 грн. ПП «Будспецпроект» на письмовий запит Озимука В.О. повідомило, що зобов`язання за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18 березня 2011 року виконані в повному обсязі, а саме погашена заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» в розмірі 1 478 191,37 грн. Так, згідно цієї відповіді за № БСП -23/09-16/1 від 23 вересня 2016 року та доданих до неї матеріалів, зокрема, платіжних доручень № 163 від 18.11.2015 року, № 164 від 18.11.2015 року та № 165 від 18.11 2015 року в інтересах ПП «Будспецпроект» ТОВ «ТД Чайка» була погашена заборгованість в повному обсязі ще в листопаді 2015 році. Оскільки виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором відбулося лише 18.11.2015 року, ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду за стягненням донарахованої заборгованості по відсоткам за користування кредитом з часу винесення рішення до часу його виконання. Сума процентів була стягнута з поручителя, яка уклала іпотечний договір та договір поруки [PERSON] на вибір кредитора ПАТ «ВТБ -Банк», що встановлено рішенням Дарницького районного суду від 22.12.2015 року по справі № 753/20656. За даним боргом, суд не звертав стягнення на майно [PERSON] , а тому [PERSON] мав відповідати лише за боргом у розмірі 1478191,37 грн., що було визначено рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2013 року. Також, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року скасовано та ухвалене нове, яким позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , третя особа: ПП «Будспецпроект» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення з №11 по №15 , №15а, з №16 по №31, з №71 по №83, з №85 по №95 (частини групи приміщень №1а) загальною площею 640,0 кв.м., які розташовані на шостому поверсі за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] на праві власності на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2010 року, додаткового рішення від 19.11.2010 року, ухвали від 03.03.2011 року, зареєстрованого КП «БТІ» 07.12.2012 року за реєстраційним номером 32278969 шляхом продажу майна на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною предмету іпотеки згідно п.2.2. Договору №2 від 28.09.2012 року про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18.03.2011 року приватним нотаріусом КМНО Масюком І.Є. за реєстровим № 517, 518 в розмірі 4757333 грн. на користь ПАТ «ВТБ Банк». 25.07.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №44145533 на виконання вищевказаного рішення. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2016 року роз`яснено рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у даній справі, а саме вказано, що звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення з №11 по №15 , №15а, з №16 по №31, з №71 по №83, з №85 по №95 (частини групи приміщень №1а) загальною площею 640,0 кв.м., які розташовані на шостому поверсі за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] на праві власності в рахунок погашення заборгованості боржника ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 зі змінами та доповненнями до нього. 08 червня 2016 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Схід Фінанс» у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення, та за договором іпотеки. За умовами яких ПАТ «ВТБ Банк» відступило, а ТОВ «Схід Фінанс» прийняло право вимоги за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18 березня 2011 року, договором іпотеки № від 18 березня 2011 року заборгованості у розмірі 878113,26 грн. станом на 08.06.2016 року. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Схід Фінанс» за виконавчим листом № 2-3572/2013, виданим 23.12.2013 року. Судом встановлено, що були проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки боржника у виконавчому провадженні [PERSON] ). Переможцем електронних торгів заставленого арештованого нерухомого майна - нежитлових приміщень площею 640 кв. м., вартістю 5 542 293, 61 грн. стало ТОВ «Схід Фінанс». 27.10.2017 року державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Бадаховим Ю.Н. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також вчинено відповідний запис, відповідно до якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «Схід Фінанс». 17.09.2018 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також вчинено відповідний запис, відповідно до якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 24.09.2018 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також вчинено відповідний запис, відповідно до якого право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Позивач просить задовольнити його вимоги, вказуючи на порушення ряду норм чинного законодавства при здійсненні реєстрації права власності, а також на факт повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Представник відповідача ТОВ «Схід-Фінанс» вважав позовні вимоги безпідставними та зазначав про те, що реєстрація права власності відбулась у встановленому законом порядку. Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд враховує наступні вимоги діючого законодавства. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» . Як встановлено ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 17.11.2017 року та постановою Апеляційного суду м.Києва від 17.01.2018 року у справі № 754/9194/13-ц під час розгляду заяви [PERSON] про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, згідно Акту про реалізацію предмета іпотеки від 23 листопада 2016 року в ньому зазначається виконавче провадження № 44145533. Саме за цим провадженням звернуто стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості за кредитним договором № 100.2.3-13/52-к-11 від 18.03.2011 року. Згідно акту майно передано у власність ТОВ «Схід Фінанс». Суди дійшли висновків та встановили, що сума боргу відповідно до виконавчого провадження №44145533 з примусового виконання виконавчого листа №2-3572/2013 від 23.12.2013 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.03.2011 року, перевищує фактичну суму заборгованості, оскільки сума боргу частково погашена ПП «Будспецпроект» у розмірі 1478191,37 грн. та частково погашена шляхом проведення електронних торгів з реалізації майна поручителя [PERSON] вартістю 5 542 293,61 грн., переможцем яких стало ТОВ «Схід Фінанс». Вказаними судовими рішеннями встановлено, що по виконавчому провадженню № 44145533 заборгованість підлягає погашенню у першу чергу ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ «Схід Фінанс» за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року, зі змінами та доповненнями до нього, а тому зобов`язання вважаються виконаними боржником. Тобто, ПАТ «ВТБ Банк» скористалось своїм правом вимоги погашення заборгованості із усіх боржників солідарно. Банк отримав заборгованість за кредитом від боржника, а стягнення процентів та стягнення на предмет застави Банк отримав від поручителя [PERSON] . З урахуванням наведеного суди дійшли висновку про наявність підстав для визнання виданого 23.12.2013 року виконавчого листа № 2-3572/2013 у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , третя особа: ПП «Будспецпроект», про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з повним виконанням основного зобов`язання. Також, судами зазначено, що [PERSON] не є поручителем у розумінні ст. 553 ЦК України за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року, він виступає майновим поручителем - заставодавцем. Таким чином, встановлені судами вищенаведені обставини свідчать про те, що станом на 25.11.2016 року основне зобов`язання, в забезпечення кого було передано в іпотеку спірне майно, було виконано в повному обсязі, а тому суд вважає, що відсутні були будь-які підстави для вчинення рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Схід Фінанс» та відповідного запису у державному реєстрі. Відтак, вищенаведене дає підстави для задоволення вимог про скасування запису державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Бадахова Н.Ю. про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Схід-Фінанс» та тягне за собою скасування подальших записів про перехід права власності до [PERSON] та [PERSON] . Твердження представника ТОВ «Схід Фінанс» суд до уваги не приймає, оскільки вказані судові рішення набрали законної сили та викладені у них обставини є обов`язковими для врахування. В той же час, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Серед заявлених [PERSON] позовних вимог є вимоги визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. Верховним Судом неодноразово висловлювалась позиція, що саме скасування такого запису є належним способом захисту прав та інтересів позивача. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.17), від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 74), від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а). Відтак позивач, звертаючись до суду з вимогою про визнання протиправним і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в задоволенні її вимог в цій частині. Інші доводи викладені у позовній заяві суд не оцінює, оскільки вважає, що викладені підстави та обставини є достатніми для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Схід-Фінанс», [PERSON] , [PERSON] . Також, з метою поновлення порушених прав позивача суд вважає можливим внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про право власності за позивачем на спірне житло. Вимоги позивача про визнання іпотечного договору припиненим також підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних із припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Як зазначено вище та встановлено судовими рішеннями, основне зобов`язання, в забезпечення виконання якого було передано спірну квартиру в іпотеку, було припинено шляхом повного виконання відповідно до Акту про реалізацію предмета іпотеки від 23 листопада 2016 року. Відтак, договір іпотеки також підлягає припиненню з 25.11.2016 року (відповідно до заявлених вимог). Що стосується вимог позивача про витребування спірної квартири з володіння відповідача [PERSON] , то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом положень статей 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Згідно ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Так, застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (частина третя пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Виникнення права власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення частини першої статті 388 ЦК України застосовуються як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Як встановлено судом і зазначено вище, спірна квартира 27.10.2017 року була відчужена в порядку ЗУ «Про іпотеку» за зобов`язанням, яке на момент вчинення реєстраційної дії вже було припинено у повному обсязі ще 23.11.2016 року. Крім того, судом визнається припиненим іпотечний договір з 25.11.2016 року. Відтак, позивач набув право на пред`явлення віндикаційного позову. Таким чином, оскільки судом встановлено факт вибуття квартири з власності поза волею власника, то вимоги позову в частині витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Заперечення представників відповідачів проти позову в цій частині також висновки суду не спростовують і підстав для відмови в задоволенні позову не дають. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для скасування державної реєстрації права власності на спірне житло за відповідачами та поновлення запису про його право власності, а також для визнання іпотечного договору припиненим та витребування майна з чужого незаконного володіння та не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора. Інші наявні в матеріалах справи докази, а також доводи представників відповідачів, викладені у відзивах та поясненнях, а також під час судового розгляду, висновків суду не спростовують та підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі не дають. З урахуванням наведеного суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial