Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач 12.06.2014 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», [PERSON] , який уточнив 13.11.2014 року та просив стягнути з ПАТ «Гарант-Авто» страхове відшкодування у розмірі 33018, 41 грн., пеню за прострочення виплати у розмірі 4994,94 грн., три проценти річних - 732,73 грн., збільшення суми грошового зобов'язання з урахуванням індексу інфляції - 6273,01 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., та стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14 849, 90 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.10.2013 року на перехресті вулиць Мечнікова та Градоначальницькій у м.Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем «Мазда» д.р.н. [NUMBER] у зв'язку з якою було пошкоджено автомобіль «Шевроле» д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] Водій [PERSON] був визнаний винним у скоєнні ДТП. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження його автомобілю був причинений матеріальний збиток у розмірі 35 268,31 грн. При цьому він був змушений орендувати автомобіль у листопаді-грудні 2013 року, так як виконує обов'язки касира-інкасатора, що додало додаткових витрат у розмірі 12 000 грн. У листопада 2013 року він звернувся до ПАТ «Гарант-Авто» з заявою про страхове відшкодування. У відповідь отримав листа, в якому відповідач частково визнав суму у розмірі 23 736, 84 грн. та зобов'язався перерахувати суму страхового відшкодування у встановлений законом термін. На час звернення з цим позовом до суду позивач не отримав відшкодування збитків від відповідачів. У зв'язку з пошкодженням автомобіля йому була нанесена моральна шкода, яка виразилася у неможливості користування автомобілем, душевних переживань з приводу пошкодженого майна, він був вимушений позичити кошти для термінової оренди іншого автомобілю, що додало переживань у зв'язку з виникненням у нього непередбаченого та небажаного фінансового зобов'язання та складностей у праці в період відсутності автомобілю, він був змушений здійснювати пошук відповідного умовам праці автотранспортного засобу, вдома склалася нервова обстановка, погіршився нормальний сон, звичайний уклад праці та відпочинку. В судове засідання 03.02.2015 року з'явилися позивач [PERSON] та його представник [PERSON], які просили задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові. При цьому позивач вказав, він працює касиром-інкасатором, тому після ДТП, в якому постраждав його автомобіль який стояв на тротуарі, він вимушений був брати інший автомобіль в оренду, щоб працювати. При зверненні до страхової компанії, йому пообіцяли виплати страхове відшкодування, але гроші так і не надійшли. Відповідач [PERSON] теж пообіцяв відшкодувати шкоду, але нічого не зробив, хоча з іншим потерпілим він розрахувався. В судове засідання з'явився представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, вказавши, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані належним чином. В судове засідання не з'явився представник відповідача ПАТ «Гарант-Авто» - Маринич О.О., про день та час розгляду справ був повідомлений належним чином. В минулих судових засіданнях вказав, що страхова компанія нарахувала суму відшкодування у розмір 23 736,84 грн., але не встигла перерахувати позивачу. При цьому надав заперечення в яких вказав, що між ПАТ «УКС «Гарант-Авто» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування № АЕ/2088770, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є Мазда д/н [NUMBER]. На підставі страхового акту № 14314/01 страхова компанія визнало дану подію страховою та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 23 736,84 грн., про що повідомило позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2013 року о 23 годині 30 хвилин в м. Одесі на перехресті вулиць Мечникова та Градоначальницькій сталася ДТП за участю автомобіля марки «Мазда», д./з. [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля «ВАЗ» д./н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля «Шевроле», д./н. [NUMBER]., який належить [PERSON] В результаті вказаної ДТП, автомобілю [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП, яка була видана 20.10.2014р. співробітниками ДАІ (а.с.5, 23) 06.11.2013 року, на підставі заяви позивача від 21.01.2013 року, оцінювачем СПД «[PERSON]» - [PERSON], який має Свідоцтво про реєстрацію у державному реєстрі оцінювачів [NUMBER] від 04.12.2006 року,( Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [NUMBER] від 16.09.2006 року та Свідоцтво про підвищення кваліфікації оцінювача [NUMBER] від 30.03.2013 року), було складено Висновок № 283/13 щодо експертного авто товарознавчого дослідження з встановлення вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] - як власнику автомобіля «Chevrolet Laccetti» реєстраційний номер [NUMBER], 2007 р.в., з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Laccetti» реєстраційний номер [NUMBER], 2007 р.в, пошкодженого в результаті ДТП, становить 35268,31 грн., з яких вартість відновлювального ремонту складає - 33024, 41 грн.(11455,50 грн. - вартість ремонтних робіт; 4460,57 грн. - вартість матеріалів; 17108,34 грн. - вартість замінюючих деталей); 2243,90 грн. - втрата товарної вартості. (а.с.7). З наданого представником позивача повного тексту висновку з додатками, вбачається, що вказаний збиток був визначений на підставі Акту огляду транспортного засобу від 20.10.2013 року, Акту огляду транспортного засобу № 2 від 01.11.2013 року, фототаблиці та ремонтної калькуляції системи «Audatex». За виготовлення зазначеного дослідження позивач сплатив на користь оцінювача кошти у розмірі 600 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 83 від 06.11.2013 року (а.с.8). Як вбачається з вказаного звіту інший учасник ДТП - [PERSON] був повідомлений телеграмою про проведення експертизи 01.11.2013 року. Зазначений висновок страховиком, [PERSON] не оспорювався та не був визнаний у встановленому порядку недійсним. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2013 року по справі № 522/27674/13-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної вище ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с 6). Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, тобто [PERSON] на момент скоєння ДТП, була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2088770 від 16.04.2013 року. (а.с. 12) Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 гривень на одного потерпілого. 04.02.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою щодо виплати страхового відшкодування. ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на вказану вище заяву, 12.03.2014 року за Вих. № 764 надав письмову відповідь, в якій позивачу було повідомлено, що розмір відшкодування складає 23736, 84 грн. та вказана сума буде перерахована на вказаний розрахунковий рахунок у термін, визначений ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 13), при цьому [PERSON] не була надано висновок щодо оцінки вартості страхового відшкодування. Як вбачається з наданих представником ПАТ «УСК «Гарант-Авто» документів, по страховій справі № 14374 року страховиком було складено страховий акт № 000014374/01 від 07.03.2014р. щодо розрахунку матеріальної шкоди, завданої позивачу у зв'язку з пошкодженням його автомобіля яким встановлено, що вартість матеріальної шкоди становить 23 736,84 грн. грн. (а.с. 25). Вказаний акт був складений на підставі заключення від 06.11.2013р.про вартість відновленого ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових (а.с.26-27). Також в судовому засіданні було встановлено, що позивач працює в ПП «Олімпія Сервіс» на посаді касира з 05.03.2012 року по теперішній час. При цьому в довідці від 15.01.2014 року ПП Олімпія Сервіс» вказано, що [PERSON] виконує обов'язки касира-інкасатора з використанням особового автотранспорту. (а.с. 9). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Представник відповідача ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» в судовому засіданні частково визнав суму страхового відшкодування у розмірі 23736,84 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 988 ЦК України, що також дублюється п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно абзацу 5 п.36.2 ст. 36 вказаного Закону, у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Частина 36.2 ст. 36 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зобов'язує страховика протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 36.5 вказаної норми встановлено пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. Таким чином суд приходить до висновку що відповідач ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» повинно виплатити позивачу шкоду згідно висновку №285/13 від 21.10.2013р. у розмірі 33 024,41 грн., при цьому суд приймає пояснення представника щодо того що в позові була здійснення технічна помилка замість 33 024,41 грн. надруковано 33 018, 41 так як неправильно відраховано розмір втрати товарної вартості автомобіля (2249,90 грн. замість правильного 2243,90 грн.=35268,31-2243,90). Як вбачається з матеріалів справи відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто» отримав заяву про страхове відшкодування 10.11.2013 року, тобто строк виникнення грошового зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування наступив 10.02.2014 року. Прострочення виконання грошового зобов'язання складає 270 днів. Розмірі облікової ставки Національного банку України згідно відповідних постанов правління НБУ визначені наступним чином: Розрахунок суми пені Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення 33024.4110.02.2014 - 14.04.2014646.5000 %0.036 %*752.78 33024.4115.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*1598.74 33024.4117.07.2014 - 13.11.201412012.5000 %0.068 %*2714.34 Таким чином, загальна сума пені за договором складає 5065.85 грн. *Значення є округленим і наводиться з довідковою метою. При розрахунках застосовується неокруглене значення. Також підлягають виплаті згідно ст..625 ЦК України і три проценти річних та борг з урахуванням індексу інфляції: Розрахунок процентів Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 33024.4110.02.2014 - 13.11.20142773 %751.87 Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 751.87 грн. У зв'язку з цим, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 3% річних не в сумі 732,73 грн., тобто так як просить позивач. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції? 10.02.2014 - 13.11.201433024.411.1876187.0139211.42 Таким чином, розмір індексу інфляції складає 6187,01 грн. який суд вважає необхідним стягнути з відповідача. На підставі зазначеного вище, суд вважає що стягненню з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 45010 грн.(=33024,41+6187,01+732,73+5065,85) Що стосується, вимог позивача про стягнення з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його користь моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 15 000 грн, то суд вважає за необхідне відмовити у цій частині вимоги на підставі наступного. Судом встановлено, що винною у ДТП особою є водій автомобіля марки «Мазда» д.р.н. [NUMBER] - [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Крім того, діючим законодавством не передбачено стягнення зі страховика моральної шкоди на користь фізичної особи, яка не зазнала у ДТП ушкоджень здоров'ю. Таке право згідно ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключно має особа, яка зазнала у ДТП ушкодження здоров'я. Отже, враховуючи наведені вище положення статей ЦК України, моральна шкода не підлягає стягненню з страховика. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] - то суд вважає що вимога про стягнення з нього на користь позивача шкоди у розмірі 2843,90 грн., яка складається з вартості втрати товарного виду 2243,90 грн. та 600 грн. за експертизу є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. В іншій частині про стягнення орендної плати понесеної позивачем, суд вважає що такі вимоги не підлягають задоволенню з слідуючих підстав: Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивач після ДТП, з урахуванням своїх трудових обов'язків, вимушений був орендувати відповідний до умов праці автомобіль у листопаді та грудні 2013 року, в підтвердження чого надані квитанції від 01.11.2013 року № 032601 про сплату за оренду автомобіля - 6000 грн. та від 01.12.2013 року № 32603 про сплату за оренду автомобіля - 6000 гр. (а.с. 10). Проте будь-які належні докази щодо наявності укладеного договору оренди транспортного засобу, посвідченого відповідно до законодавства нотаріально, позивачем автомобіля суду не надано. У зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення витрат пов'язаних з орендою автомобіля. Відповідно до ст. 23 ЦП України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання, пов'язані з позбавленням можливості використовувати свій автомобіль за призначенням, внаслідок чого він був змушена змінити свій спосіб життя, тому

Outcome: partial