Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 08.02.2014 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Їх сімейне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини, участі у забезпеченні умов життя дитини та у її вихованні того із батьків, хто проживає окремо, розміру аліментів на її утримання. Просили шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити заявниці дівоче прізвище « [PERSON] ». В судове засідання заявники не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких вони підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в заяві до суду вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.02.2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №45. За час перебування у шлюбі у заявників народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина друга ст.104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини та у її вихованні того із батьків, хто проживає окремо, а також розміру аліментів на її утримання, що стверджується нотаріально посвідченим договором від 25.11.2019 року про участь у виховання та утриманні дитини. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, примирення між сторонами не настало та вони наполягають на розірванні шлюбу, отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після пррозірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, вимога позивача про відновлення її дівочого прізвища " [PERSON] " задоволенню не пілягає, оскільки вказане прізвище не є дошлюбним, а є дівочим. На підставі викладеного,

Outcome: partial