Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Прокурор Глибоцького району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди заподіяної внаслідок незаконного видалення зелених насаджень. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 24.01.2014 до Глибоцької селищної ради звернувся [PERSON] з приводу видалення сухостійних зелених насаджень біля його господарства, розташованого по [ADDRESS]. У ході розгляду його звернення комісією Глибоцької селищної ради проведено обстеження вказаних насаджень, про що 18.02.2014 складено акт №1. Відповідно до цього акту 30 зелених насаджень, а саме дерев породи акація, які межують із господарством [PERSON], визначено як сухостійні та такі, що можуть бути видалені. На підставі вказаного акту виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради 19.03.2014 було прийнято рішення № 4/23 «Про розгляд звернень громадян», відповідно до якого Глибоцькому виробничому управлінню житлово-комунального господарства надано дозвіл на видалення 30 зелених насаджень породи «акація» по [ADDRESS]. Однак, Глибоцькою селищною радою ордер на видалення вищевказаних дерев по [ADDRESS] ВУЖКГ не видавався, цим управлінням дерева не видалялись. Прокуратурою району встановлено, що [PERSON], в порушення вимог природоохоронного законодавства, самовільно видалено зелені насадження, розташовані біля його господарства. Більше того, згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції України від 13.05.2014 та обстеження місця вирубки дерев встановлено, що фактично було видалено не 30 дерев, а 38 дерев, і не лише породи «акація», а й «черешня», «клен», до того ж не сухостій, а сироростучих. У зв'язку з наведеним просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області шкоду, заподіяну незаконним знесенням зелених насаджень в сумі 47038 грн. Прокурор прокуратури Глибоцького району Сака А.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що в травні 2014 року проводила обстеження пнів по [ADDRESS]. За результатами вказаного обстеження було встановлено, що дерева на момент їх видалення були сироростучими. В подальшому нею як посадовою особою Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КУпАП та винесено відносно відповідача постанову про накладення стягнення. В ході розгляду матеріалів [PERSON] пояснив, що саме він зрізав ці дерева. Вiдповiдач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги прокурора Глибоцького району не визнали, та пояснили, що шкода не підлягає стягненню, оскільки дерева були сухостійні та аварійні. Представник третьої особи без самостійних вимог Глибоцької селищної ради Чернівецької області в судове засідання не з'явився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює головою Глибоцької селищної ради Чернівецької області, де питаннями про надання дозволу на зріз дерев займається його заступник [PERSON] В конкретному випадку саме він виїжджав на місце та в подальшому готував всі документи для розгляду питання на засіданні виконкому Глибоцької селищної ради Чернівецької області. Також вказав на те, що ордер на видалення зелених насаджень селищна рада не виписує, оскільки така процедура не практикується в роботі селищної ради. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є заступником голови Глибоцької селищної ради Чернівецької області і особисто приймав участь в обстеженні видалених зелених насаджень, як до їх видалення так і після. Підставою для винесення питання щодо їх видалення на засідання виконкому Глибоцької селищної ради Чернівецької області був той факт, що дерева мали багато сухих гілок, які нависали над земельною ділянкою відповідача і останній неодноразово звертався до селищної ради з питанням їх видалення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища. Ним спільно із заступником голови Глибоцької селищної ради Чернівецької області здійснювався огляд зелених насаджень по [ADDRESS]. В ході огляду було встановлено, що деякі вказані дерева мали частково сухі гілки і належним заходом в тій ситуації, на його думку, була чистка дерев, а не їх видалення. Ці дерева не були також аварійними, оскільки не загрожували життю, здоров'ю або майну громадян. Будь-який акт комісії він не підписував і такий акт йому не надсилався. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги прокурора Глибоцького району в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що в травні 2014 року відповідачем [PERSON] в межах населеного пункту, а саме по [ADDRESS] Глибоцького району Чернівецької області було здійснено незаконну порубку без відповідного дозволу, а саме спеціального ордеру, тридцяти восьми сироростучих дерев породи акація, черешня, клен, що підтверджується: актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.05.2014 року, довідкою №436, виданою виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради про те, що ордер на видалення зелених насаджень по [ADDRESS] не оформлявся, а також постановою про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП Відповідно до розрахунку від 15.05.2014 року, що проведений на підставі додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559 "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів ", в результаті незаконної порубки [PERSON] 38 сироростучих дерев породи акація, клен, черешня, була спричинена шкода в сумі 47038,00 грн. Із інформації Державної екологічної інспекції від 13.04.2014 року вбачається, що вказана шкода відповідачем станом на 16.04.2015 року не відшкодована. Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Статтею 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що зелені насадження в межах населених пунктів підлягають охороні та відновленню, а видалення дерев, кущів, газонів та квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з п.2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1045 від 01.08.2006 року, видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самостійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів. Пунктом 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1045 від 01.08.2006 року передбачено, що знесення дерев на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордеру. Відповідно до рішення виконкому Глибоцької селищної ради Чернівецької області від 19.03.2014 року дозвіл на видалення 30 дерев породи акація було надано Глибоцькому ВУЖКГ та зазначено про необхідність оформлення ордеру. Відповідачу ж вказаним рішенням право на видалення зелених насаджень не надавалося. Згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Пунктом 7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного Кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягають зарахуванню до спецфондів державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, суду слід виходити з презумпції вини правопорушника, що передбачена статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування тільки у тому випадку, якщо доведе, що така шкода завдана не з її вини. Судом встановлено, що завдана навколишньому природному середовищу шкода у вказаному вище розмірі була спричинена винними діями [PERSON], оскільки останній, без належних на те правових підстав, здійснив незаконну вирубку 38 сироростучих дерев породи акація, черешня, клен по [ADDRESS]. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що діями його довірителя шкода не була заподіяна і не підлягає відшкодуванню, так як зрізані ним дерева були сухостійні та аварійні. Такі заперечення відповідача спростовуються дослідженими в ході розгляду справи доказами, зокрема актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.05.2014 року, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Разом з тим, ч.4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Враховуючи вище зазначене положення ЦК України, пенсійний вік відповідача, рівень його доходу, єдиним джерелом якого є пенсія за віком, незадовільний стан здоров'я та виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за доцільне зменшити розмір відшкодування шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки задоволення вимог в повному обсязі може призвести до тривалого важкого матеріального становища [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1193 Цивільного кодексу України, ст.ст. 40, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 29, 69-1 Бюджетного Кодексу України, Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1045 від 01.08.2006 року,

Outcome: partial