Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання власником спадкового нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, по вул. Шевченка, 156, проживав батько позивачки [PERSON]. 12 серпня 2016 року батько позивачки помер. На майно померлого відкрилась спадщина. Батько за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. На спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, по вул. Шевченка, 156, не зареєстровано право власності. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями позивачка звернулася до нотаріальної контори, проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва на спадщину за законом на вищезгаданий житловий будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок та право власності на вищезгаданий житловий будинок не зареєстровано. У звязку з чим позивачка звернулась до суду із вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 156. Позивачка належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, направила до суду свого представника (а.с.56). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.57, 60). Представник третьої особи належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.58-59). Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд встановив наступне. 12 серпня 2016 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 281020, виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 15.08.2016 року (а.с.7, 9) На майно померлого відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виконавчого комітету Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 13.03.2017 року № 211, померлий 12.08.2016 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [INFO], один (а.с.40). Згідно інформації Корюківської районної державної нотаріальної контори від 27.02.2017 року № 181/01-16, 09.12.2016 року заведена спадкова справа № 288/2016 до майна померлого 12.08.2016 року [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця - [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину за законом видані 17.02.2017 року за реєстровими № 104, № 106, № 108, № 110 (а.с.31). Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не видавалося. Згідно довідки Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 29.03.2017 року № 61, роком побудови будинку за адресою с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 156, вважається 1943 рік, забудовник невідомий. Станом на 15.04.1991 року будинок відносився до майна колгоспного двору, головою якого на той час була мати [PERSON] [PERSON], [INFO] Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.61). Ст.5 ЦК України визначає, що до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Статтею 5 Цивільного кодексу УРСР 1922 року передбачено, що кожний громадянин має право набувати і відчужувати майно з зазначеними в законі обмеженнями. Відповідно до ст.54 Цивільного кодексу УРСР 1922 року предмет приватної власності може становити всяке не вилучене з приватного обороту майно. Згідно з положеннями ст.120 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Згідно даних погосподарського обліку Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, а саме книги погосподарсього обліку за 1991-1995 роки (особовий рахунок № 236), станом на 15.04.1991 року членами вказаного домогосподарства були: [PERSON] (голова), [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.41, 61). Таким чином, житловий будинок даного господарства за адресою с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, Шевченка, 156, відносився до майна колгоспного двору, право власності на нього після припинення існування колгоспному двору, виходячи з рівності часток усіх його членів, мали члени вказаного вище колгоспного двору - [PERSON] (голова), [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/4 частці кожний. В 2016 році було складено Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 156 (а.с.14-19). Згідно довідок Корюківського районного бюро технічної інвентаризації КРКП Рампа від 20.03.2017 року № 82/03-17 та від 20.02.2017 року № 47/02-17 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, по вул. Шевченка, 156, має 100% готовності та 40% зносу. [PERSON] інвентаризаційна вартість становить 50538 грн. По даним Корюківського БТІ право власності на даний житловий будинок станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с.8, 43). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 80996260 від 22.02.2017 року відомості відносно будинку № 156, по вулиці Шевченка у с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області відсутні (а.с.26). Ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. Так як, за життя батько позивачки [PERSON] набув право власності на ? частину домоволодіння за адресою с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, Шевченка, 156, як особа, що була одним з членів даного колгоспного двору. Виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після батька, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації спірного домоволодіння у позивачки виникли перепони у подальшому оформленні права власності на спадкове майно, а відтак порушене право позивачки підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, проте суд, зважаючи на викладене вище, таких підстав для задоволення позову у повному обсязі не знаходить. Враховуючи викладене,

Outcome: partial