Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] та про збільшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем від зареєстрованого шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що Новозаводський районний суд м. Чернігова видав судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу. Однак, з часу винесення судового наказу розмір витрат на утримання сина значно зросли, ціни збільшилися. Сукупний розмір заборгованості по аліментам становить 23 017,35 грн. При цьому, відповідач не виконує батьківські обов`язки по утриманню та вихованню дитини, не турбується про його здоров`я та розвиток. Між тим, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 10.10.2019 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року відкладено підготовче судове засідання у зв`язку з неповідомленням відповідача. Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду від 19 грудня 2019 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неповідомленням відповідача. У судове засідання учасники справи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача та представника третьої особи надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 09 січня 2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - позивач по справі та [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Новозаводський районний суд м. Чернігова 08 лютого 2019 року видав судовий наказ №751/608/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10-11). Згідно розрахунку Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві станом на 01.07.2019 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 23 017,25 грн (а.с.19). Новозаводський районний суд м. Чернігова заочним рішенням від 07.08.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвав (а.с.21-23). Позивач разом з дитиною зареєстрована і проживає на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою управління адміністративних послуг від 20.05.2019 року №2513 (а.с.20). Згідно акту обстеження умов проживання в будинку [ADDRESS] є всі необхідні умови для занять та відпочинку дитини (а.с.16). Відповідач зареєстрований і проживає у м. Києві (а.с.30). Згідно нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 24.04.2019 року останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради №206 від 12.08.2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.17,18). Допитані в судовому засіданні 19.12.2019 року свідки [PERSON] та [PERSON] - хрещені дитини, суду пояснили, що після народження [PERSON] , позивач переїхала разом з дитиною до своїх батьків. Відповідач зовсім не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, з дитиною не спілкується. Навіть не приїжджав на хрещення дитини. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав. Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів, то слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Отже, перелік обставин, які можуть бути підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів чітко визначений діючим СК України та розширеному тлумаченню не підлягає. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на ту підставу, що з часу винесення судового наказу розмір витрат на утримання дитини значно зріс не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для збільшення розміру аліментів. За таких підстав суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів. V. Розподіл судових витрат У відповідності до положень ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,80 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав (а.с.26). На підставі наведеного,

Outcome: partial