Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Житомирське трамвайно-транспортне управління» Житомирської міської ради та просить стягнути на її користь матеріальні збитки в сумі 30540 грн. та моральну шкоду в сумі 200000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в КП «ЖТТУ» працював її чоловік [PERSON], на посаді електромонтера з ремонту апаратури на ЖТТТУ, який [INFO] року при виконанні завдання керівництва підприємства загинув на місці. Так, [INFO] року її чоловік [PERSON] отримав наряд для проведення випробування опору ізоляції кабельної лінії з виконанням пересувної вимірювальної електротехнічної лабораторії у зв»язку з пошкодженням кабельної лінії. Відповідно до наряду бригада складалась з двох працівників де керівником бригади був електромонтер з випробувань [PERSON] та її чоловік [PERSON] Старший бригадир [PERSON] дав вказівку її чоловіку залишитися в оперативній головній підстанції, а сам пішов на інший об'єкт. Через деякий час чодій [PERSON], який знаходився поза межами підстанції почув зойк [PERSON], заглянувши в підстанцію побачив, що [PERSON] лежить на підлозі непритомний. По приїзду швидкої медичної допомоги лікарі констатували смерть [PERSON] 22.09.2014 року державною комісією з розслідування нещасних випадків відділу організації державного нагляду, управління охорони праці та розслідування нещасних випадків територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області було проведено розслідування нещасного випадку де загинув [PERSON] характеру правопорушень. Зі сторони керівництва підприємством було зазначено, що допущено порушення технічної безпеки. В акті однією із причин зазначено, що начальник служби електрогосподарств, який під час видачі наряду - допуску не забезпечив безпечне проведення робіт по високовольтному випробуванню в тому числі недостатньої чисельності бригади та відсутність у її складі нагляду робіт для повноцінного нагляду за безпечним їх виконанням всіма членами бригади, чим порушив вимоги п. 2.6 Посадових обов'язків начальника служби електоргосподарства ЖТТУ. Внаслідок смерті чоловіка позивачка понесла тяжкі моральні та матеріальні витрати, а саме на його поховання витратила: - костюм-1250 грн.; - хустинки - 2000 грн.; - рушник - 1000 грн.; - вінки 8шт. - 800 грн.; - свічки 50 шт. - 150 грн.; - покривало - 200 грн.; - туфлі - 400 грн.; - рушник - 250 грн.; - труна - 3640 грн., крім цього був проведений ритуальний обід а суму - 9850 грн. в кафе «Ромашка», та виготовлений пам'ятник на суму - 11000 грн., а всього: 30540 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача КП «ЖТТУ» Житомирської міської ради в судове засідання призначене на 24.05.2016 року до суду не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений. На попередньому судовому засіданні надав заперечення та заяву, в якій просив у разі задоволення позовних вимог [PERSON] розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців. Суд, враховуючи що сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами, що буде відповідати положенням ст. 157, 169 ЦПК України. Підстав для визнання явки сторін обов'язковою для надання додаткових пояснень, аніж ті, що викладені в позові, судом не вбачається. Крім того, суд враховує, що відповідач є юридичною особою, та має юридичні відділи, тобто має штат уповноважених на представництво інтересів підприємства та установи осіб. Підстав для заочного розгляду справи не вбачається. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною покійного [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 08.09.2014 року, [PERSON] помер [INFO] року у віці 53 років (а.с.4). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], працював в КП «ЖТТУ». Згідно з пункту 4 Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] року о 14.00 год.), причиною настання нещасного випадку слугувало: 1. Незастосування засобів індивідуального захисту, а саме: виконання робіт в електроустановці напругою більше 1000 В без використання засобів захисту від ураження електричним струмом, чим порушено вимоги п.1.11 Інструкції з охорони праці № 152 для електромонтерів по вимірам та випробуванням ЖТТУ та вимоги п. 2. 3.5. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. 2. Невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: залишення робочого місця операторної частини пересувної вимірювальної електротехнічної лабораторної без дозволу керівника робіт, чим порушено вимоги п.7.5.34. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. 3. Невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: недостатній контроль з боку керівника робіт за виконанням членом бригади дорученого завдання та застосування ним засобів індивідуального захисту від ураження електричним струмом під час виконання робіт в електроустановці напругою більше 1000 В, чим порушено вимоги п. 3.3 Інструкції з охорони праці № 152 для електромонтерів по вимірам та випробуванням ЖТТУ та п. 3.6.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. 4. Невиконання посадових обов'язків, а саме під час видачі наряду-допуску не в достатній мірі організовано безпечне проведення робіт по високовольтному випробуванню в частині недостатньої чисельності бригади та відсутності у її складі наглядача робіт для повноцінного нагляду за безпечним їх виконанням всіма членами бригади, чим порушено вимоги п. 2.6 Посадових обов'язків начальника служби електрогосподарства ЖТТУ. Відповідно до статей 1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи членам сім'ї померлого (у даному випадку дружині померлого [PERSON] відшкодовується роботодавцем - Відповідачем у справі. За таких обставин, вимоги позивача до КП «Житомирське трамвайно-транспортне управління» Житомирської міської ради про стягнення матеріальних та моральних збитків є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Представник відповідача, з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень позивачки та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із смертю чоловіка підтверджується матеріалами справи. Позивачка переносить моральні страждання, що позбавляє її нормальних життєвих в'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що внаслідок смерті чоловіка у позивачки порушено звичайний для неї спосіб життя, втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою, моральною та матеріальною підтримкою, вона змушена переносити нервові потрясіння та душевні страждання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації з урахуванням наступного. Позивачка оцінює заподіяну моральну шкоду в 200000,00 грн. Однак, всупереч положень ст. 57-61 ЦПК України, позивачка не надала суду доказів того, чому саме такий розмір матеріальної компенсації моральної шкоди вона вимагає до відшкодування. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.ст.1,3 ст.43, ч. 1 та 2 ст.46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Визначаючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди в зв'язку зі смертю чоловіка, суд враховує, характер та обсяг її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач являється дружиною померлого; вину підприємства - відповідача в смерті [PERSON] та завданні позивачці немайнової (моральної) шкоди; перенесені і по теперішній час душевні страждання та переживання, їх тривалість, а також зміни в житті, викликані смертю чоловіка. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивачки, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її життєвих, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, підлягає 150000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона пережила та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачці слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial