Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 грн. на дитину, яка підлягає індексації, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі з відповідачем [INFO] народилась дочка [PERSON]. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, хоча має можливість надавати кошти на утримання дитини, оскільки працює на тимчасових будівельних роботах у м. Львові та має нерегулярні доходи в розмірі близько 3000 грн. щомісячно. Враховуючи вимоги Сімейного кодексу України, просить позов задоволити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила стягувати аліменти на утримання дочки в сумі 1000 грн. Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що офіційно він ніде не працює, має тимчасові заробітки. Відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 02 березня 2013 року зареєстрували шлюб у Ремезівцівській сільській раді Золочівського району Львівської області. Від шлюбу [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON]. Сторони не ведуть спільний побут і господарство, неповнолітня дочка залишилися проживати з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо її утримання. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За умовами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 травня у розмірі 1426 гривень. Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1, ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України). Відтак, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, матеріальне становище відповідача, який працює та отримує нерегулярні доходи, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов'язків сторін щодо дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. При ухваленні рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував, що позивач є особою молодого віку, працездатним, має змогу офіційно працевлаштуватися та сплачувати аліменти. Окрім того, відповідач визнав, що має нерегулярні доходи. У відповідності до вимог ч.1 ст.79 ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присужуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26 червня 2017 року та в порядку ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України допускається негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України). Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового зборум згідно із ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 640 грн. судового збору.

Outcome: partial