Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, зазначивши, що вона є дочкою відповідача, згідно до свідоцтва про її народження серії І-СР №055763. На даний час вона проживає зі своєю матірю [PERSON]. З дня розірвання шлюбу батьків до її повноліття, а саме до 10.11.2017 року, батько сплачував періодично аліменти на її утримання. На даний час залишилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 15121,78 гривень. 18 грудня 2017 року позивачці встановлено ІІІ групу інвалідності до 01 січня 2021 року. Вона навчається на першому курсі денної форми навчання в Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON], є інвалідом ІІІ групи та потребує постійних додаткових витрат за гуртожиток, навчання, проїзд, харчування. З моменту її захворювання до даного часу її батько ніякої матеріальної допомоги не надав, тому вона звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на період її непрацездатності, оскільки навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працевлаштуватися, а ще їй встановлено з 18.12.2017 року ІІІ групу інвалідності до 01.01.2021 року, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та происла їх задовольнити, пояснивши, що дійсно навчається в Уманському державному педагогічному університеті на державній основі на денній формі, отримує стипендію, де проживає у гуртожитку, є інвалідом ІІІ групи, однак відповідач, який є її батьком не приймає участі у наданні їй допомоги пов"язаної з навчанням, лікуванням. Відповідач у судове засідання не з"явився, надавши суду заяву про позов визнав частково та пояснив суду, що згідний сплачувати аліменти в сумі 1500,00 гривень. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії І-СР№ 055763 від 01.01.2000 року. Згідно договору №654 про надання освітніх послуг від 17.08.2017 року та довідки №2931 від 27.03.2018 року, Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON], [PERSON], [INFO], є студентом першого курсу, освітнього ступеня бакалавр, основа навчання державна з терміном навчання в університеті з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомоги. Так, судом встановлено, що дочка сторін досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, навчається з 01 вересня 2017 року у Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON] до 30 червня 2021 року включно, потребує у зв»язку з цим у матеріальній допомозі, та наявністю у відповідача можливості надавати таку допомогу, який підтвердив це у своїй заяві (а.с.33). Позивач просить суд призначити розмір аліментів на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця на період її непрацездатності. Однак, ставлячи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, позивач не довела , що відповідач може надавати допомогу у такому розмірі, а також інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, розумності, достатніх потреб повнолітньої доньки, що продовжує навчання, та справедливості, стягненню підлягають аліменти саме у сумі 1500 гривень, враховуючи наявність отримання останньою стипендії, вартість проїзду до начального закладу, який знаходиться у м. Умань, витрати за проживання в гуртожитку, а також те, що відповідач не має на утриманні інших дітей чи осіб похилого віку, є працездатною особою, який працює та не позбавлений можливості надавати допомогу щодо матеріального забезпечення своєї дочки. Посилання позивача про те, що вона потребує коштів на лікування, то судом враховується отримання останньою від держави пенсії по інвалідності. Щодо визначення періоду непрацездатності, то як вбачається з довідки МСЕК №2 від 18.12.2017 року [PERSON], [INFO], встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності на строк до 01.01.2021 року, де беручи до уваги те, що вона навчається на денній формі навчання, стягнення слід проводити до закінчення навчання (або до припинення навчання), але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на її утримання 02 травня 2018 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на її утримання. На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial