Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачка зазначила, що з 08.07.2016 по 17.07.2017р.р. працювала черговим по залізничній станції «Гірняк» виробничого підрозділу «станція Дебальцеве» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця». З березня 2017 по 17.07.2017р.р. відповідач нарахував їй 14\~757грн 74коп заробітної плати, що підтверджується виданою довідкою, але на день звільнення зазначену суму заборгованості не виплатив. Просить стягнути з відповідача 14\~757грн 74коп нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з березня 2017 по 17.07.2017р.р., справу розглянути без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов, у якому зазначив, що заявлені вимоги не визнає в повному обсязі. Перебування позивача у трудових відносинах з підприємством не заперечував, але зазначив, що Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» було уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року, про\~припинення переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. З 16.03.2017 нарахування заробітної плати не відбувалося. Наслідком даного рішення є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами а також неможливість передачі з непідконтрольної території первинних документів, що стало підставою для неможливості нарахування заробітної плати. Про унеможливлення виконання ПАТ«Українська Залізниця», в особі Регіональної філії «Донецька Залізниця ПАТ«Українська Залізниця», обов`язків передбачених чинним законодавством України, через вплив форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зазначила Торгово-промислова палата України у своєму Науково-правовому висновку від 16 січня 2018 року №126/2/21-10.2. Останнє нарахування заробітної плати проведено позивачу за першу половину березня 2017 року в сумі 1491грн 03коп, і ця сума, згідно відомості, їй виплачена. Решту заборгованості по заробітній платі відповідач не визнає, позаяк її нарахування не здійснювалося через відсутність первинних документів, а розрахунки заборгованості по заробітній платі, надані позивачем, виготовлені на непідконтрольній території, тому підлягають критичному оцінюванню. Відповідно до вимог ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Вбачається, що позивач до 17.07.2017р. працювала черговим по залізничній станції «Гірняк» виробничого підрозділу «станція Дебальцеве» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Донецька залізниця ПАТ «Українська залізниця», що підтверджується копією трудової книжки, була звільнена 17.07.2017р. на підставі наказу від 10.07.2017 № 7091/ДН-ос на підставі п. 1\~ст. 40 КЗпП за скороченням штату (а.с.7-9). Сторонами спору не заперечується, що починаючи з березня 2017 року ПАТ «Укрзалізниця» було втрачено доступ до документів та майна, що знаходилося на території м. Донецьк, тому виконання обов`язків перед працівниками, встановлених ст. 115,116 КзпПр України стало неможливим, а тому відповідно до вимог\~ст. 82 ЦПК України\~вказані обставини не підлягають доказуванню. Відповідач не заперечує, що позивач знаходилась з ним у трудових відносинах до липня 2017 року, та нараховану заробітну плату на першу половину березня 2017 року в сумі 1491грн 03коп отримала (а.с.44), а з 16.03.2017р. їй заробітна плата не нараховувалася. Згідно довідки СП «ДДЗП» філії «Донецька залізниця» ПАТ УЗ, суми нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати складають: за березень 2017р. 3266грн 42коп; за квітень 2017р. 514грн 99коп; за травень 2017р. 474грн 61коп; за червень 2017р. - 298грн 40коп; за липень 2017р. 10203грн 32коп, а всього 14\~757грн 74коп (а.с. 10). Суд виходить з положень ст.115, ч.1ст.116 КзпП України, а також\~ст.24 Закону України "Про оплату праці", відповідно до яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Жодним нормативним\~актом про\~працю не\~передбачено підстав\~для звільнення\~від виплати\~заборгованості по\~заробітній платі,\~зокрема,\~і з\~форс-мажорних\~обставин. Розмір заявленої до стягнення суми заборгованості відповідачем під сумнів не ставився, за винятком вже сплаченої суми, а тому підстав для відмови у задоволенні позову немає. Визначаючи суму заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивачки, суд виходить з відомостей, які містяться в довідці СП «ДДЗП» філії «Донецька залізниця» ПАТ УЗ, відповідно до якої загальна сума нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати складає 14\~757грн 74коп. При цьому слід врахувати, що позивачкою вже було отримано 1491грн\~03коп заробітної плати за першу половину березня 2017р., станом на 16.03.2017р. включно, що також підтверджується довідкою про доходи від 17.03.2020р., та копією відомості про виплату грошей. Отже з урахуванням сплаченої суми заборгованість по заробітній платі складає 13\~266грн 71коп (14\~757грн 74коп - 1491грн\~03коп = 13\~266грн 71коп). Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог Відповідно до частини 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п 1 п.1 частини 2, частини 1\~ст.4 Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102грн. Вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, в тому числі й за мінімальною. Отже, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 755грн 85коп (840грн 80коп х 13266грн 71коп / 14757грн 74коп).

Outcome: partial