Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким з урахуванням уточнень просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» на свою користь 16800 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з [PERSON] на свою користь 10000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також покласти на відповідачем понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1409,60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 жовтня 2017 року о 16 годин 20 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки Hunday Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , біля будинку № 98 по вул. Плеханівській в м. Харкові , скоїв зіткнення з належним позивачем автомобілем марки Seat Ibiza, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.11.017 року відповідач [PERSON] визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначив, що діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 16800 грн, з приводу чого він звертався до ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», де застрахована цивільна відповідальність [PERSON] . Позивачем у встановлений законом строк були надані всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, проте станом на час розгляду справи страхове відшкодування не отримано. Також, позивачу крім матеріальної було завдано моральну шкоду, яка полягає душевних стражданнях з приводу пошкодження автомобіля та неможливості ним користуватися. Позивач змушений самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через це не міг вночі спокійно спати, погіршився його емоційний стан, він знаходився у пригніченому, стресовому стані. Крім того, позивач має двох малолітніх дітей, під час хвороби дитини дружина разом з дітьми змушена була пересуватися громадським транспортом, користуватися послугами таксі, оскільки була холодна пора року. Позивач також зазначив, що він був позбавлений можливості здійснити раніше заплановані поїздки, був змушений витрачати кошти сімейного бюджету на ремонт автомобілю. Моральну шкоду позивач оцінив в суму у розмірі 10000 грн. 04 січня 2019 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву в останній редакції, яким він заперечував проти позовних вимог та зазначає, що позивачем не надано висновку експерта товарознавця, що є належним доказом реального обсягу завданої в результаті ДТП матеріальної шкоди. Також, відповідач зазначив, що позивачем не надано жодного доказу завдання моральної шкоди, а також розрахунку її розміру. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 травня 2018 року провадження по справі відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Щербіна Л.О. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог - заперечує. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Здорово`у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відповіді на позовну заяву не надав. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2017 року встановлено, що 06 жовтня 2017 року о 16 год. 20 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки Hunday Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , біля будинку № 98 по вул. Плеханівській в м. Харкові , при перестроюванні, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого, скоїв зіткнення з автомобілем марки Seat Ibiza, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку. Автомобілі отримали механічні пошкодження, в результаті чого, завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривен. У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач є власником автомобіля Seat Ibiza, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . При таких обставинах, судом встановлено, що з вини [PERSON] позивачу [PERSON] завдано матеріальну шкоду. Як вбачається з полісу № АМ/1142165 від 28 липня 2017 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово». Відповідно до частин першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 статті 34 вказаного Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно п. 3.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 10 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» із заявою-повідомленням про пошкодження транспортного засобу внаслідок страхового випадку. 13 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачами не надано доказів на підтвердження виконання відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» вимог п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дає позивачу право для самостійного обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Як вбачається з акту огляду колісного транспортного засобу акту огляду колісного транспортного засобу, виготовленого АК «Укравтоекспертиза», дефектного акту № 07/10/2017 від 7.10.2017, розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 07.10.2017, виготовлених ФОП [PERSON] , розмір заподіяної позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди складає 16800 грн. Суд вважає обґрунтованим розрахунок вартості відновлювального ремонту, оскільки він ґрунтується на технічному огляді автомобіля, проведенні необхідних розрахунків, виконані роботи узгоджуються з виявленими технічними пошкодженнями автомобіля, зафіксованими безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди в дефектному акті № 07/10/2017 від 07 жовтня 2017 року Позивачем на адресу відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» 13 жовтня 2017 року було направлено заяву на виплату страхового відшкодування, де зазначено реквізити ФОП [PERSON] . Суду не надано відомостей виплату ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» позивачу страхового відшкодування. Як вбачається з договору про технічну обслуговування та ремонт автомобіля від 15.11.2017, акту приймання-передачі виконаних робіт за договором на технічне обслуговування та ремонт автомобіля від 15.11.2017, виготовлених ФОП [PERSON] , позивачем на ремонт автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди було витрачено 16800 грн. Після здійснення ремонтних робіт автомобіля, 06 квітня 2018 року на ім`я [PERSON] рекомендованим листом направлено грошову вимогу про відшкодування позивачу витрачених на ремонт автомобіля коштів у розмірі 16800 грн. Станом на час розгляду справи вказана сума не була передана позивачу по справі. Згідно із статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При таких обставинах, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» у рахунок матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП суму у розмірі 16800 грн. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Тому безспірним є право позивача на відшкодування йому моральної шкоди, яка заподіяна винними діями водія разом з заподіянням матеріальної шкоди. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказується, зокрема, на порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Враховуючи роз`яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. На підтвердження своїх доводів щодо заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суду надані наступні докази: свідоцтва про народження малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з яких вбачається, що позивач є батьком дітей. Також, в обґрунтування необхідності у використанні особистого транспорту, позивачем надано витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 3517 , з якого вбачається, що протягом часу з 6 вересня 2017 року по 3 жовтня 2017 року малолітня [PERSON] перебувала на лікуванні з приводу гострого обструктивного бронхіту, виписана з рекомендаціями нагляду дільничного педіатра. Крім того, згідно витягу з історії хвороби № 1723, малолітня [PERSON] перебувала на лікуванні протягом часу з 27.02.2018 по 12.03.2018 з діагнозом правостороння очагова пневмонія. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial