Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа орган реєстрації Мирноградської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. \~\~\~\~ На обґрунтування вимог вказала, що їй та її чоловіку [PERSON] Мустафа-Огли на праві спільної часткової власності належала квартира № 24 в будинку № 14 в провулку Львівському міста Мирнограда Донецької області, після смерті чоловіка 17.09.2014 року вона успадкувала його частину квартири і наразі є єдиною її власницею. Також в цій квартирі проживали її дочка [PERSON] та онук [PERSON] В жовтні 2015 року відповідачі поїхали на постійне проживання до [PERSON] Федерації та наразі мешкають в місті Курську на [ADDRESS], але продовжують бути зареєстрованими в її квартирі. Враховуючи, що тривалий час відповідачі не проживають з нею без поважних причин, просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. \~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог та наполягала на їх задоволенні. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] також надійшли до суду заяви, в яких кожен з них окремо просив суд розглянути справу за їх відсутності, оскільки вони є громадянами [PERSON] Федерації та мешкають постійно в м. Курську РФ. В заявах зазначено про відсутність заперечень проти позову та відсутність намірів відповідачів повертатися до України. Представник третьої особи до суду також не прибув, надана заява Мирноградської міської ради про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами та про відсутність заперечень проти позовних вимог. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Дослідивши докази по справі окремо і в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 38,1 м2 належить позивачеві [PERSON] та [PERSON] Мустафі-Огли на праві спільної часткової власності (а.с. 5, 6). 17.09.2014 року [PERSON] Мустафа-Огли помер (а.с. 7), а позивач по цей час продовжує мешкати в квартирі. Згідно з довідкою № 3028 від 18.10.2016 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], а також з 16.08.2011 року її дочка [PERSON] та її онук [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з акту ОСББ «Чайка» від 18.10.2016 року № 653-10, [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі не проживають з 16.08.2011 року і по теперішній час (а.с. 8). За довідкою ООО «Расчетный центр» від 17.08.2016 року, [PERSON] та [PERSON] постійно зареєстровані за адресою: [PERSON] Федерація, [ADDRESS] (а.с. 10). Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на положення ст.ст. 71, 72 ЖК України. Проте норми зазначених статей регулюють правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду і тому застосовуватись при вирішенні цієї справи не можуть. Водночас, Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 9 своєї Постанови № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» розяснив, що оскільки підставою для позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Зважаючи на фактичні обставини справи і те, що спірне житло є обєктом приватної власності, спірні правовідносини в даному випадку повинні врегульовуватися нормами Цивільного кодексу України, який містить спеціальну норму для визнання членів сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Так, згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що згідно з наданим позивачем актом, відповідачі не мешкають у спірній квартирі з 16.08.2011 року, тобто з моменту здійснення їх реєстрації за цією адресою, спірна квартира за своїм цільовим призначенням відповідачами [PERSON] та [PERSON] не використовується, при цьому їх відсутність в квартирі носить безперервний характер щонайменш з жовтня 2015 року, як це вказує позивач у позовній заяві, відповідачі є громадянами іншої держави і не планують повертатися в Україну, як і зазначили в своїх заявах. Поважних причин, за яких відповідачі залишили спірну квартиру, чи домовленостей між ними та власником житла [PERSON] щодо порядку використання житла судом не встановлено. Оскільки аналіз встановлених та досліджених судом доказів дає підстави вважати, що відповідачі в квартирі не проживають без поважних причин більше одного року, участі в її утриманні не приймають, це є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Розглядаючи вимогу позивача про зобовязання органу реєстрації Мирноградської міської радизняти відповідачів з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO], суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке. У відповідності до положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, судове рішення само по собі є підставою для виконання органом реєстрації дій щодо зняття особи з реєстраційного обліку, у звязку з чим відсутня потреба у зобовязанні такого органу вчиити певні дії. Таким чином, вимогу позивача про зобовязання органу реєстрації Мирноградської міської ради зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO], суд вважає передчасною, оскільки позивачеві не було відмовлено у знятті відповідачів з реєстраційного обліку з підстав рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: partial