Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач неправомірно оформив договір купівлі-продажу квартири на своє імя, використавши при цьому грошові кошти, належні йому на праві власності. Ухвалою суду від 04 грудня 2013 року до участі у справі залучений в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, [PERSON] та прийнято до спільного розгляду с первісним позовом її позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 12 частку квартири. У судовому засіданні позивачі вимоги позовів підтримали та пояснили, що [PERSON] мав намір купити для свого проживання та проживання своєї родини , а також для запобігання девальвації заощаджень квартиру. Він зняв з депозитного рахунку грошові кошти у розмірі 12 000 доларів США , а також поточний заробіток після чергового рейсу і підшукав собі квартиру , але в звязку з терміновим відкликанням до місця роботи не встиг оформити нотаріальну угоду. Він залишив кошти дружині , а коли повернувся з рейсу на початку 2010 року, вона запевнила , що придбала квартиру згідно їх домовленості. Про те, що квартира оформлена на сина дізнався лише в 2013 році, коли сину предявили звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і він знайшов в квартирі оригінал договру купівлі-продажу. [PERSON] суду пояснила, що дійсно квартра придбавалася на кошти чоловіка, але під час шлюбу з нею. Син [PERSON] на той час навчався в м. Києві і не мав власного заробітку та коштів. З метою збергіти заощадження від знецінення вони з чоловіком [PERSON] вирішили придбати квартиру, в подальшому за умови одруження сина мали намір передати цю квартиру для проживання сімї сина. При нотаріальному посвідченні оспорюваного договору купівлі-продажу квартири, яку вони обирали разом з чоловіком, нотаріус пояснила, що для придбання квартири одним із подружжя необхідна нотаріальна згода іншого, але оскільки чоловік знаходився за межами України, а продавці наполягали на своєчасному виконанні умов попередньої угоди, вона вимушена була викликати з м.Києва сина і оформити квартиру на нього. Чоловіку про це вона не говорила, запевнивши, що виконала усі домовленості з ним. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій визнав вимоги позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі є батьками [PERSON] 31 жовтня 2009 року [PERSON] купив однокімнатну квартиру за [ADDRESS] за 91 774 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 31.10.2009 року за реєстровим № 2325. З копії закордонного паспорту та посвідчення моряка [PERSON] вбачається, що останній перебував за межами кордону України з 31 жовтня 2009 року. [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 вересня 1984 року по теперішній час. З виписки по банківському рахунку в доларах США , який відкрито на імя позивача [PERSON], вбачається, що останній знімав кошти у загальній сумі 12 000 доларів США в період з червня по серпень 2009 року, що складає еквівалент на той час за курсом НБУ приблизно 96 000 грн. З довідки Приватного вищого навчального закладу "Київський медичний університете УАНМ" вбачається, що [PERSON] навчасвя в зазначенму навчальному закладі на медичному факултеті на контрактній основі з 2004 року по березень 2011 року, стипендію не отримував. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 203, 215, 217, 235, 626, 632, 655,691 ЦК України, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, тому що встановлені у судовому засіданні обставини і досліджені докази свідчать про наявність між сторонами, які були близькими родичами, до укладення угоди певної домовленості про придбання квартири у власність позивача за належні йому кошти. Ці обставини підтверджуються хронологією подій, а також повною відповідністю вартості придбаної квартири тій сумі грошових коштів , яка була знята [PERSON] з особового банківського рахунку перед придбанням цієї квартири. Доказів придбання квартири відповідачем за власні кошти , останній суду не надав і на такі не посилався. Тому суд вважає за необхідне визнати оспорюваний договір купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця - [PERSON], визнавши покупцем - [PERSON], оскільки кошти на придбання спірної квартири є власністю позивача. Разом з тим, квартира придбана позивачами під час шлюбу , а ч. 2 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Жодних достовірних та допустимих доказів щодо наявності обставин, передбачених ст. 57 та ч. 2 ст. 70 СК України, [PERSON] суду не надав. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 60, 63, 68, 70 СК України, ст.ст. 316, 328, 355, 368, 372 ЦК України , суд дійшов висновку, що спірна квартири є майном, нажитим сторонами як подружжям під час шлюбу й кожний з них має рівні права володіння, користування й розпорядження цим майном. У зв'язку із зазначеним, позов [PERSON] підлягає задоволенню й за нею та [PERSON] слід визнати право власності по 1/2 частину спірній квартири за кожним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: partial