Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 28.08.2007 року розірвала шлюб і від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який навчається в Житомирському агроекологічному університеті на державній основі, денної форми навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її навчання, хоча має можливість надавати фінансову допомогу. Зазначає, що син знаходиться на її утриманні та потребує фінансової допомоги, оскільки він проживає в гуртожитку за який необхідно платити, вона не працює, перебуває на обліку як безробітна в Володарсько-Волинському РЦЗ, допомогу по безробіттю отримує мінімальну, коштів на утримання та навчання дитини вона не має, а тому змушена звернутись до суду. Після уточнення позовних вимог позивачка просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення дитиною навчання. Позивачка в судовому засіданніпозов підтримала та пояснила, що син навчається на першому курсі денної форми Житомирського агроекологічного університету, стипендію не отримує, проживає в гуртожитку, вартість якого сплачує вона в сумі 1000 гривень на рік, вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, отримує мінімальну суму, проживає з дочкою, яка навчається в 11 класі та отримує на останню аліменти від відповідача в розмірі 300 гривень щомісячно, субсидії та інших соціальних виплат не отримує. Відповідач працював, однак звільнився, щоб не платити аліменти, працює неофіційно по виконанню будівельних робіт. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково вказавши, що він безробітній, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, проживає в [ADDRESS] з співмешканкою у цивільному шлюбі, має непостійні заробітки, виконує ремонтні роботи, сину надавав матеріальну допомогу на навчання. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких - 2 - юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомоги, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає аліменти на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є спільним сином сторін, проживає з позивачкою та навчається на денній формі в Житомирському агроекологічному університеті за рахунок державних коштів, строк навчання у даному закладі з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Стипендію на даний час не отримує, проживає в гуртожитку, витрати на оплату якого несе позивачка. Позивачка на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробіття та отримує мінімальну виплату, проживає з дочкою [PERSON], яка навчається в 11 класі. Відповідач є працездатною особою на даний час на обліку в центрі зайнятості не перебуває, працює без працевлаштуванню на різних роботах та має тимчасові заробітки, з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 37434,04 грн. Відповідач погодився з урахуванням його матеріального стану сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення навчання в розмірі по 300 грн щомісячно. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що спільний син [PERSON] потребує матеріальної допомоги в період навчання, відповідач погодився надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина в період навчання в розмірі 300 грн. Позивачка не довела та не надала суду належних доказів, що відповідач має доходи і може сплачувати більший розмір аліментів. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину в розмірі 300 гривень щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 року, які підлягають стягненню за виключенням канікулярних періодів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 243,60 грн

Outcome: partial