Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

До суду 03.10.2016 року надійшла вказана позовна заява. Позивач в позовній заяві просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від щомісячного доходу відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільної дитини, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулось 17.01.2017 року представник позивача не з'явилася, звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти часткового задоволення заявлених вимог, а саме: 1/12 частину доходу відповідача, оскільки у відповідача на утриманні є ще двоє дітей та він має зобов'язання за кредитом. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши відповідача, представника відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 01.06.2007 року розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Як зазначається в свідоцтві про народження, батьками дитини зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Частина 4 статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 03.10.2016 року. В судовому засіданні відповідач та його представник пояснили, що на картковий рахунок він щомісячно перераховував по 2000,00 грн. та зазначена картка була в користуванні сина [PERSON], проте особисто позивачу кошти не надавав. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає кошти позивачу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування), відповідач має ще двох дітей на утриманні, має кредитні зобов'язання, має постійне місце роботи та постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) [PERSON], але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial