Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що неповнолітні діти проживають з нею та знаходяться у неї на утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року провадження по справі відкрите. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав. За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.ч.1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідо свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком дітей є [PERSON] - відповідач по справі, а матір`ю є позивачка [PERSON] . На теперішній час неповнолітні діти проживають з матір`ю, що підтверджено довідками про реєстрацію місця проживання особи . Непонолітня дитина [PERSON] навчається у ДНЗ «Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту», а малолітній [PERSON] , має захворювання - виражене порушення мовлення (ІІ-ІІІ рівня), та навчається у КЗ «Новомиколаївський навчально-реабілітаційний центр «Паросток» імені В.А. Польського». Позивач працює на ПрАТ «ЗЕРЗ» прибиральницею. Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов не надав, з огляду на що суд приймає рішення на підставі доказів наданих позивачем та виходить з того, що позивач є працездатним, інших утриманців не має. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивача, яка працює, матеріальне становище відповідача, який є працездатним, відсутність у [PERSON] інших утриманців, і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів на утримання двох неповнолітньої дітей в розмірі 1/3 частині заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. При цьому суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 с. 81 ЦПК України позивачкою не надано доказів можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини доходу щомісячно. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітніх дітей та відповідає моливостям відповідача надавати матеріальну допомогу.

Outcome: partial