Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 10 квітня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона тимчасово не працює, отримую соціальну допомогу, але грошей на утримання дітей, враховуючи стрімкий ріст цін на товари та послуги, а також на продукти харчування, не вистачає. Їхні діти перебувають у неї на утриманні. Відповідач працює по найму, має непостійний та мінливий дохід, але ніякої матеріальної допомоги на її утримання відповідач не надає, добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач відмовляється. В звязку з цим, просить суд стягувати з відповідача на своє утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, тобто до 11 листопада 2019 року. Ухвалою від 11 січня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні присутня не була, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без фіксування технічними засобами та без її участі, позовні вимоги підтримує та просила задовільнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечує. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що 10 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 272229 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за № 25 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 509536 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за № 100 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 602208 виданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за № 89 (а.с. 4-5). [PERSON] тимчасово не працює, перебуває на обліку в Софіївському управлінні соціального захисту населення та відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми" отримує допомогу при народженні дитини з 01.12.2016 року по 30.11.2016 року у розмірі 860,00 гривень щомісячно, але грошей на утримання дітей не вистачає. Відповідач є працездатним, інших стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дружини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial