Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що 24.11.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано Турківським районним судом Львівської області. Від цього шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Згідно з рішенням Турківського районного суду Львівської області від 04.01.2016 року, з відповідача вирішено стягувати аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення ним повноліття. Проте, через інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, зросли ціни на товари та послуги. Вважає, що розмір аліментів, який стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення рівня життя неповнолітньої дитини. Їй самостійно важко забезпечувати потреби сина, враховуючи економічну ситуацію та недостатній рівень її достатків, а також споживчі ціни на товари, необхідні для сина, а тому просить: змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із часу набрання чинності Законом України від 17.05.2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким було збільшено мінімальний розмір аліментів, тобто з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття та відкликати виконавчий лист, виданий відповідно до рішення Турківського районного суду Львівської області від 04.01.2016 року у справі №458/1244/15-ц. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 18.04.2019 року постановлено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали судді Турківського районного суду Львівської області від 18.04.2019 року позивач одержала особисто згідно поштового відправлення - 24.04.2019 року, а відповідач - 27.04.2019 року. Сторони по справі клопотань про проведення судового засідання з повідомленням сторін не подавали; відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, клопотань не заявляв. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Турківського районного суду Львівської області про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 04.01.2016 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п.3, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, визначений рішенням суду розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом. При вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили. Враховуючи обов`язок відповідача щодо піклування своєї дитини, в тому числі шляхом матеріального її забезпечення, та те, що присуджений розмір аліментів є недостатнім для гармонійного розвитку дитини, Даючи оцінку наданим по справі доказам, зважаючи на те, що сторони рівні в обов`язку утримувати спільну дитину, та те, що присуджений розмір аліментів є недостатнім для гармонійного розвитку дитини, а також відсутність відзиву від відповідача, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів слід задовольнити частково. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial