Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт її проживання з [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 30.03.2001 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Заява мотивована тим, що з 30 березня 2001 заявниця проживала однією сім`єю як чоловік та дружина з [PERSON] в с. Каленики Золотоніського району Черкаської області, але їх шлюб в органах ДРАЦС не був зареєстрований. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку заявниця має намір прийняти та звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці померлого відсутні. Встановлення даного факту необхідне заявниці для прийняття спадщини після померлого. У судовому засіданні 04.11.2020 р. заявниця заяву підтримала та просила задовольнити її. Пояснила суду, що з померлим вони проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, але в органах РАЦС шлюб не був зареєстрований. Тепер для прийняття спадщини після його смерті їй необхідно встановити даний факт. У судове засідання 10.12.2020 р. заявниця не з`явилася, але скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа - представник Калениківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] прописана за адресою: с. Каленики, Золотоніський район, Черкаська область з 24.09.1979 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2019 року [PERSON] помер в с. Каленики Золотоніського району Черкаської області [INFO] . Згідно довідки від 01.07.2020 р. № 109, виданої Калениківською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, померлий [INFO] [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з 30.03.2001 р. по день смерті за адресою: [ADDRESS] в житловому будинку співмешканки [PERSON] та вели спільне господарство. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які являються сусідами заявниці та померлого [PERSON] ствердили суду, що заявниця та [PERSON] близько 30 років проживали сім`єю як чоловік та дружина в одному будинку, вели спільне господарство, обробляли город. Дітей у покійного не було. Про його родичів свідкам нічого не відомо, вони їх ніколи не бучили. Згідно листа приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Гавриленка І.І. від 01.12.2020 р. №113/02-14 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] зведена 03.07.2020 р. номер у спадковому реєстрі 66055692. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] . Згідно з\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Крім того, частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, ухваленою за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в подібних правовідносинах, сформульовано обов`язкову для всіх судів України правову позицію щодо визначення ознак сім`ї при встановленні наявності чи відсутності фактичних шлюбних стосунків та визначено, що положення частини другої статті 3 СК України стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів. Встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01 січня 2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця з 2001 року проживала однією сім`єю без шлюбу із [PERSON] . При цьому, зазначені особи проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного, спільно будували будинок. Іінститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01 січня 2004 року, таких положень не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial