Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 01.10.2013 року розірваний, від шлюбу мають дітей:доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 01.10.2013 року, до повноліття дітей. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі та пояснила суду, що після розірвання шлюбу діти знаходяться на її утриманні. Відповідач попре наявної між ними домовленості про добровільне надання матеріальної допомоги після розірвання шлюбу на утримання дітей починаючи з 01.10.2013 року ухиляється від її надання. [PERSON] постійного місця роботи не має, у зв'язку з чим має мінливий, нерегулярний дохід, а тому необхідно стягнути з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Договір про сплату аліментів в добровільному порядку вони не укладали. Вона не вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, який надава матеріальну допомогу дітям рідко та у вигляді речей. Відповідач інших осіб, які б перебували на його утриманні не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме просив стягнути з нього аліменти в розмірі заявлених позовних вимог на утримання дітей не з дня розірвання шлюбу 01.10.2013 року, а з дня звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. При цьому пояснив суду, що є безпідставними посилання позивачки на те, що він не надає матеріальної допомоги дітям, оскільки між ним та колишньою дружиною добровільно не було досягнуто порядку та способу виконання ним обов'язку з утримання дітей, тому він виконував свої обов'язки переважно в натуральній форма, а саме: купував дітям їжу, отяг взуття, ліки, здійснював оплати в школу, возив на відпочинок. Відповідачці ніщо не перешкоджало після розірвання шлюбу з 01.10.2013 року звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягнути аліменти в розмірі заявлених позовних вимог з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей з дня подачі позову, а не з дня розірвання шлюбу, оскільки позивачкою не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 01.10.2013 розірваний (а.с. 6), від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Діти після розірвання шлюбу проживають з матір'ю [PERSON], відповідач по справі постійного місця роботи не має, а тому має мінливий, нерегулярний дохід, крім того відповідач є здоровим на своєму утриманні нікого не має, дані обставини визнаються сторонами по справі, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи в підтвердження позову є письмові докази: копія паспорту та реєстраційного номера облікової картки платника податків [PERSON] (а.с. 3), копія свідоцтва про народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] (а.с. 4,7), копія свідоцтва про народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] (а.с. 5,7), копія рішення Красноградського районного суду Харківської області від 01.10.2013 року, рішення набрало законної сили 14.10.2013 року (а.с. 6), копія паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків [PERSON] (а.с. 14-16). При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] інших дітей не має, на утриманні нікого не має, аліментними зобов'язаннями не обтяжений, здоровий, є молодою працездатною особою, а тому спроможний платити аліменти на утримання дітей в розмірі заявлених позовних вимог. Визнання пред'явленого позову в частині розміру аліментів не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інші інтереси осіб. Свідок на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є мамою позивачки [PERSON], дочка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірваний з 01.10.2013 року, від шлюбу мають двох дітей, після розірвання шлюбу відповідач не в повному обсязі надавав дітям матеріальну допомогу, купив лише необхідні речі, а грошів на їх утримання не надав, вона також надавала матеріальну допомогу своїм онукам, дочка не подавала на аліменти, оскільки сподивалась на те що вони помиряться та налогодять відносини в сім'ї. Свідок на стороні позивачки [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона є хорошою знайомою [PERSON], а тому їй відомо, що [PERSON] не в повному обсязі виконував свої обов'язки щодо утримання дітей, купував їм тільки необхідні речі, а грошей на їх утримання не надавав, зароблені кошти витрачав на себе. Свідки на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони разом із сторонами по справі проживають в одному селі їм відомо, що [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, а саме: купував одяг, взуття, ліки, возив на відпочинок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки від дня пред'явлення нею позову, а саме з 23.04.2015 року, оскільки позивачкою не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а він ухилявся від їх сплати з дня розірвання шлюбу, а саме з 01.10.2013 року. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 23.04.2015 року, до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial