Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

КП "Чернігвводоканал" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) є споживачем (вторинним водокористувачем згідно зі ст. 42 ВК України) КП «Чернігівводоканал», тобто забезпечується питною водою та відводом стоків. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п. 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 КП «Чернігівводоканал» виконує свої зобов`язання та надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в повному обсязі та належної якості. Заборгованість відповідача за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення становить 4590,55 грн., яка утворилася за період з 01.08.2014 р. по 01.10.2020 р., та до цього часу добровільно не сплачена. Вказана сума розрахована по затвердженим нормам споживання та згідно з діючим тарифом, встановленим відповідною постановою НКРЕКП за воду та стоки. Просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 4590,55 грн., яка утворилася за період з 01.08.2014 р. по 01.10.2020 р. та витрати на судовій збір в сумі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, подавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Також представником позивача КП «Чернігівводоканал» подана відповідь на відзив (а.с. 80-86), з якого вбачається, що на даний час між КП «Чернігівводоканал» та відповідачем існують фактичні цивільно-правові відносини з відповідними правами та обов`язками між сторонами. Відповідач не уклав договір з КП «Чернігівводоканал», але користується послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Часткова оплата послуг з боку споживача свідчить про прийняття умов договору. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подавши до суду питсьмову заяву про розгляд справи бза його відсутності (а.с.188-189), при розгляді просив врахувати зустрічний позов (а.с. 57-59) та заяву про зміну предмету позову або підстав позову (а.с. 146-155), застосувати строк позовної давності з 21.10.2017 року, визнати заборгованість не обґрунтованою та безпідставною, зобов`язати зробити уточнення та перерахунок в нарахуванні оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 11 листопада місяця 2016 року по теперішнійчас, рекомендувати КП «Чернігівводоканал» звернутись за відшкодуванням фактичних витрат за надані послуги до органу місцевого самоврядування, стягнути з КП «Чернігівводоканал» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок), нанесену систематичним порушенням прав споживачів. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, (а.с. 35-38). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 21.01.2021 року в задоволенні клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, про прийняття зустрічного позову про визнання нарахованої заборгованості безпідставною та про прийняття заяви про зміну предмету позову або підстав позову відмовлено. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є користувачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою:[ADDRESS] . Дане житлове приміщення було приватизоване на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на [PERSON] , яка вибула з місця реєстрації 30.10.1997 року. Відповідач мешкає без реєстрації. Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; загальна сума боргу за період з 01.08.2014 року по 01.10.2020 року складає 4590,55 грн., (а.с. 5). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі №642/2858/16). Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесені до комунальних. Згідно зі ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, і відшкодування збитків. Відповідач [PERSON] просив до спірних правовідносин застосувати строк позовної давності. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальний строк якої встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (справа №712/8916/17 від 7.07.2020 року). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач [PERSON] порушив вимоги щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги, позовні вимоги слід задовольнити частково із врахуванням строку позовної давності. З огляду на те, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Отже, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Оскільки подання позивачем заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. Таким чином необхідно стягнути з [PERSON] на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2017 року до вересня 2020 року в розмірі 3049,89 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102,00 гривень, (а.с. 1). [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , а тому у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, (а.с. 39). За таких обставин, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1396,53 грн., (2102,00:4590,55х3049,89).

Outcome: partial