Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Місто для\~людей Запоріжжя»\~(далі\~ТОВ «Місто\~для людей\~Запоріжжя»)\~звернулось з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~вказавши,\~що 06.09.2017\~року між\~позивачем та\~співвласниками багатоквартирного\~будинку [ADDRESS] укладено\~договір №\~04/09/17-1024\~про надання\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком.\~Оскільки відповідач\~є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~тому має\~обов`язок зі\~сплати послуг\~за управління\~будинком.\~Через неналежне\~виконання відповідачем\~своїх зобов`язань\~зі сплати послуг за управління будинком за період з листопаду 2017 року по грудень 2020 року утворилась заборгованість в сумі 11751,49 гривень, окрім цього, через неналежне виконання своїх обов`язків зі сплати наданих послуг, просять стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 2479,56 гривень та три відсотки річних в сумі 573,24 гривень, а також судовий збір та 2000 гривень витрат на правничу допомогу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2021 року цивільну справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В установлений судом строк відповідач направила до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову через відсутність доказів надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а також не надано доказів виконання таких послуг. Також просить застосувати строк позовної давності, оскільки позовні вимоги виходять за трирічний термін, передбачений ст. 257 ЦК України та вказує про відсутність підстав для нарахування заборгованості з червня 2020 року, оскільки в будинку [ADDRESS] було створено ОСББ «Соборний 96» та відповідачем здійснюються відповідні сплати саме на рахунок ОСББ. Позивач не скористався своїм правом надати відповідь на відзив відповідача. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] («Замовник») та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» («Управитель») було укладено договір № 06/09/17-1024 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 р. № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 2. У відповідності до п. 7 Рішення, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку. Згідно п. 18 цього ж Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 р. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01.11.2017 року. В силу приписів\~ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11 договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхах будівлі 5,93 гривень на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу номер 9844, виданого 28.08.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати отриманих послуг, за період з листопаду 2017 року по грудень 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 11751,49 гривень. В наслідок неналежного виконання зобов`язань зі сплати послуг, позивачем нараховані інфляційні втрати за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року в сумі 2479,56 гривень та три відсотки річних за період з 01.11.2017 року по 31.12.2020 року в сумі 573,24 гривні. Відповідачем надано витяг з ЄДРЮО про створення 07.02.2020 року ОСББ «Соборний 96», розташованого у м. Запоріжжя, пр. Соборний, 96, а також заяву [PERSON] від 18.06.2021 року, якої вона просить ОСББ «Соборний 96» надати інформацію щодо стану розрахунків за послуги з утримання будинку між нею та ОСББ. Відповіді на вказану заяву не долучено. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст.\~1\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.\~1\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважається останній день місяця. Згідно умов вказаного вище договору управитель ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Відповідач, як власник квартири, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322\~ЦК\~України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Оскільки відповідачем не доведено жодним доказом невиконання покладених договором обов`язків щодо надання послуг з управління багатоквартирним будинком ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» та створення ОСББ «Соборний 96» співвласниками будинку [ADDRESS] , а також розірвання договору з ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», тому суд не приймає до уваги наведені обставини в якості заперечень відповідача проти позову. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3, 4, 5\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.\~\~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~\~Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У даному випадку відповідачем подано заяву про застосування позовної давності. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261\~ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у межах строку позовної давності, за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року, наявна заборгованість в сумі 10823,74 гривень та вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Позивачем не надано належних розрахунків суми інфляційних втрат та 3% річних, адже з наданого рохзрахунку не виявляється можливим зрозуміти до якої саме суми позивачем застосувався індекс інфляції та за який період часу, з наданого розрахунку 3% річних також не вияввилось можливим визначити за яку кількість днів прострочення позивачем нараховані суми відсотків. До обов"язків суду не входить здійснення вірних нарахувань замість позивача, який в даному випадку зобов"язаний самостійно довести підставність нарахування та правильність розрахунків, тож в цій частині позов не доведений належними доказами та задоволенню не підлягає. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 2000 гривень, проте в якості доказів надання такої допомоги надані лише договір №03/02 про надання правової допомоги від 03.02.2020 року, укладений між АБ «Наталі Соколової» та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», ордер на надання правничої допомоги від 25.01.2021 року. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас, жодних доказів сплати винагороди за надану правничу допомогу, передбачених розділом 4 договору, матеріали справи не містять та в ході розгляду справи надані не були, тож вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial