Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] [PERSON] 14 березня 2016 року звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду. Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2015 р. між сторонами укладено шлюб. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. Відповідач має стабільну та постійну роботу, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. Крім цього відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявилась, однак 18.08.2016 р. подала до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку без відповідача, який у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, проте матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2015 р. у якому мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.2-3/. Відомостей, що відповідач має інших утриманців суду не надано. Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна\~ сторона\~ зобов'язана\~ довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх\~ вимог і заперечень. Докази\~ подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З позовної заяви вбачається, що подружні стосунки між сторонами припинені, малолітній син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Між тим, позивач у позові зазначила, що відповідач має стабільну та постійну роботу, отримує дохід. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування даних тверджень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятку випадків передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки відповідач не надає матеріального утримання на дитину добровільно, то це слід робити у судовому порядку, як цього вимагає позивач. Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідатиме інтересам сторін. Крім стягнення аліментів на утримання дитини, з відповідача слід стягнути відповідний розмір судового збору.

Outcome: partial