Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач КП «Комунал-Сервіс» звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що відповідачка [PERSON], мешканка [ADDRESS], отримує житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, які надає КП «Комунал-Сервіс». Однак, в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», починаючи з 01.09.2011 року по 01.07.2014 року включно не сплачувала за отримані послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість за несплату послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 5 098,84 грн., що стверджується випискою з особового рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER]. Нарахування вказаних послуг проводилось згідно тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Великоберезнянської селищної Ради на двох людей, а з квітня 2012 року - на чотирьох. Дії щодо припинення надання цих послуг відповідачка не вчиняла, на письмові попередження про проведення розрахунку за надані послуги не реагувала. За таких обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь КП «Комунал-Сервіс» зазначену суму заборгованості, а також сплачений судовий збір. У подальшому, у відповідності до ст. 31 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, позивач КП «Комунал-Сервіс» шляхом подання письмової заяви, зменшив позовні вимоги в зв'язку з частковим погашенням відповідачкою [PERSON] заборгованості за несплату комунальних послуг з водопостачання та водовідведення і просив стягнути з останньої за ці надані послуги 4 848,44 грн. та сплачений судовий збір. У свою чергу, в судовому засіданні 17.10.2014 року, представник відповідачки [PERSON] подав заперечення на позовну заяву, в якій вказав, що обставини, наведені позивачем у позові, відповідачка не визнає взагалі. Зазначив, що позивачем не доведено: проживання відповідачки за адресою, вказаною у позові, оскільки вона з 23.10.2009 року разом з двома дочками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS], Великоберезнянського району Закарпатської області, а за адресою: [ADDRESS] проживає одна людина - її чоловік [PERSON] і крім нього за цією адресою жодних зареєстрованих осіб не має; правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги; пред'явлення вимог до належного відповідача; а також, що має місце невиконання покладених на відповідачку обов'язків за законом та порушення нею прав позивача на своєчасне та - 2 - повне отримання ним плати за комунальні послуги і що між позивачем та відповідачем взагалі існує спір щодо предмета позову. Разом з тим, зазначив, що відповідачкою на адресу позивача 17.12.2012 року внесено 204,50 грн. та 09.09.2014 року - 600 грн. (всього 804,50 грн.) за проживання її чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Тому, відповідачка вважає, що навіть якщо суд і може брати до уваги необгрунтовані позовні вимоги в майбутньому позові до належного відповідача, то сума, на яку може теоретично претендувати позивач з 01.09.2011 року по 01.07.2014 року становить 623,57 грн. На підставі наведеного, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того, 11.11.2014 року через канцелярію суду аналогічне заперечення на позовну заяву подав представник позивачки [PERSON] У судовому засіданні представники позивача уточнений позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просили його задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначили, що КП «Комунал-Сервіс» не є правонаступником Великоберезнянського ВУ ЖКГ, яке ліквідовано, і як новостворене підприємство продовжувало користуватися діючими тарифами ВУ ЖКГ, а тому підставою для нарахування наданих КП «Комунал-Сервіс» послуг на двох людей за адресою: [ADDRESS], послужили квитанції від 06.05.2011 року на суми 187,20 грн. та 46,80 грн., сплачені відповідачкою. Так, розділивши ці суми, враховуючи діючі на той час тарифи на водопостачання та водовідведення, стане зрозумілим, що оплата відповідачкою за вказані надані послуги проведена за двох людей. Таким чином, відповідачка сама визнала таке нарахування. А в подальшому, коли вона вийшла заміж і народила ще одну дитину, нарахування проводилося на чотирьох людей. Також представники позивача показали, що подавали запит до Великоберезнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів про надання списків школярів, які безкоштовно доїжджають на навчання шкільним автобусом з с. Розтока Пастіль, і в цих списках прізвище старшої дочки відповідачки від першого шлюбу не значиться, що підтверджує проживання останньої та членів її сім'ї за адресою: [ADDRESS]. Крім того, зазначили, що спонукали відповідачку укласти з КП «Комунал-Сервіс» договір про надання послуг та попереджали її про заборгованість, зокрема шляхом відправлення їй досудових письмових попереджень, претензій та транслюванням об'яви по місцевому кабельному телебаченні, однак вона договір не уклала і заборгованість не погасила, як і не відмовилась від надання послуг. Тільки у вересні 2014 року, коли вже було подано позов до суду, вона прийшла в КП «Комунал-Сервіс» і повідомила, що вона за зазначеною у позові адресою не проживає. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених ним у письмовому запереченні на позовну заяву. Додатково пояснив, що на спростування позову ним подано ряд письмових доказів, а саме: довідку Розтоцько-Пастільської сільської ради № 443 від 17.09.2014 року, в якій зазначено, що відповідачка з 23.10.2009 року проживає та зареєстрована в [ADDRESS], Великоберезнянського району, і разом з нею проживають двоє її неповнолітніх дітей; довідку Великоберезнянської селищної ради № 1742 від 17.09.2014 року, в якій зазначено, що в [ADDRESS] зареєстрований чоловік відповідачки [PERSON] і крім нього за даною адресою зареєстрованих громадян не має; будинкові книги, де вказано місце реєстрації відповідачки та її чоловіка. Також він поставив під сумнів правильність пред'явлення позовних вимог. Оскільки в [ADDRESS] проживає [PERSON], вважає, що позов треба було пред'являти до нього, а відповідачка, як власниця квартири, сплачує послуги КП «Комунал-Сервіс» за свого чоловіка. Просив у позові відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює касиром КП «Комунал-Сервіс» і в її функціональні обов'язки входить ведення обліку абонентів - отримувачів послуг, приймання платежів від населення, хто бажає сплачувати послуги не через банківські установи. Часто КП «Комунал-Сервіс» проводить рейди по злісним - 3 - боржникам, яким являється і відповідачка [PERSON], про які попереджається по місцевому телебаченні. А саме після робочого часу керівництво розділяє адмінперсонал по вулицям, де проживають боржники. Так, вони багато разів були у [PERSON], але вона ніколи не відчиняла їм двері, хоча горіло світло, було чутно її голос і голоса дітей. Також свідок зазначила, що постійно бачить відповідачку з дітьми у селищі, зокрема в магазині, остання навіть вітається з нею, а відтак може достовірно ствердити, що вона проживає саме в смт. Великий Березний. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює контролером в КП «Комунал-Сервіс» з листопада 2013 року і в її функціональні обов'язки входить контролювати вчасну сплату населенням послуг, які надає КП «Комунал-Сервіс», а також розносити рахунки по підприємцям. У робочий час вона бере відомості і ходить по вулицям, де проживають боржники. Десь шість разів була і у [PERSON], але двері їй ніразу ніхто не відчинив. Однак не зважаючи на це, вона може достовірно ствердити, що відповідачка і її діти проживають в селищі. Так, в день діти знаходяться в школі і в садочку, оскільки неодноразово бачила як [PERSON] відводила дитину в садочок. Крім того, в лютому цього року, коли після робочого часу проводилися рейди по боржниках, вона з іншими працівниками була у [PERSON], але двері їм ніхто не відчинив, хоча світло горіло і було чутно голоса дітей. Також зауважила, що постійно бачить відповідачку в селищі коли розносить рахунки. Зокрема, бачила її в кафе близько 09.30 год., в домашніх тапочках і в такому одязі, в якому не можливо було б звідкись приїхати. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює листоношею Великоберезнянського відділення Укрпошти і неодноразово вручала відповідачці [PERSON] листи з КП «Комунал-Сервіс». Однак, завжди робила це десь на вулиці і один раз в кафе біля її будинку, тому ні разу не доводилося йти до неї додому. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що являється чоловіком відповідачки [PERSON], працює охоронником Великоберезнянської районної ради. Він і члени його сім'ї проживають в [ADDRESS] Великоберезнянського району, зокрема відповідачка з жовтня 2009 року, але час від часу він один проживає в [ADDRESS]. Дітей вони довозять у школу і в садочок на таксі або це роблять його хороші знайомі чи друзі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, виходить з наступного. Частиною 3 статті 10 ЦК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст.ст. 11, 12 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). У судовому засіданні належними доказами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], Закарпатської області, і за її ім'ям відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Комунал-Сервіс», яке є суб'єктом господарювання, що здійснює свою діяльність з метою задоволення потреб населення смт. Великий Березний у забезпеченні можливості користування послугами з водопостачання та водовідведення і отримання прибутку за надані послуги. Засіб обліку споживання води у квартирі відповідачки не встановлений, договіру про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не було укладено. За особовим рахунком відповідачки № [NUMBER] наявна заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення, де нарахування проводилось на 2 людини, а з квітня 2012 року - на 4 людей, за період з 01.09.2011 року по 01.07.2014 року включно, у розмірі 4 498,84 грн., через несвоєчасну та не повну оплату за надані послуги споживачами. Так, після подання позову до суду, відповідачкою було сплачено 600 грн. згідно квитанцій від 09.09.2014 року, а тому віднявши цю суму від загальної суми боргу, що зазначена у позові (5 098,84 грн. - 600 грн.), вийде 4 498,84 грн. Відтак вбачається арифметична помилка у розрахунку боргу, вказаному позивачем у заяві про зменшення позовних вимог. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Комунал- Сервіс», у заявлений позивачем період, встановлені відповідними рішеннями сесії Великоберезнянської селищної ради, при нормі без облікового використання води - 4,5 м.куб на місяць. Як слідує з досліджених судом матеріалів, рішенням сесії Великоберезнянської селищної ради № 145 від 13.05.2011 року «Про затвердження скоригованих тарифів з урахуванням складових витрат на водопостачання та водовідведення» з 01.06.2011 року було затверджено тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для населення з урахуванням скоригованих витрат за 1 м.куб. у розмірі: 3,55 грн. - на водопостачання; 2,94 грн. - на водовідведення. Рішенням виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради № 27 від 29.02.2012 року «Про затвердження тарифів на водопостачання і водовідведення та норм без облікового використання води» з 01.04.2012 року було затверджено тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для населення за 1 м.куб., які надаються КП «Комунал-Сервіс», у розмірі: 5,99 грн. - на водопостачання; 3,72 грн. - на водовідведення. Згідно ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Стаття 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачає, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Такий самий обов'язок за споживачем закріплено і в п.18 Правил, за яким плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Вказаними нормами права встановлено обов'язок споживача своєчасно сплачувати кошти за надані послуги і відсутність письмового договору з надання послуг водопостачання та водовідведення не звільняє споживача послуг від обов'язку їх оплатити, оскільки між сторонами фактично існують зобов'язання. Тому надання послуг позивачем та споживання їх відповідачем слід розцінювати, як дії осіб, з якими закон пов'язує підстави виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, - 5 - а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладається саме на власника (наймача) житла як визначено ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а не реалізація ним цього обов'язку за наявності доказів підтвердження фактичного надання послуг, не може бути підставою для відмови виконавцю цих послуг у стягненні заборгованості по ним. Так, письмовим договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 39 від 01.06.2011 року, укладеним між КП «Комунал-Сервіс» та ПП [PERSON], стверджується, що в [ADDRESS] наявне централізоване водопостачання та водовідведення і ці послуги надає саме КП «Комунал-Сервіс». Даний будинок складається тільки з квартири відповідачки і приміщення ПП [PERSON] У п.21 Правил закріплено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.п.1,3 п.29 цих Правил, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Однак, належних та допустимих доказів відповідачкою і її представником на підтвердження проведення таких дій, які дають право на несплату вартості послуг за певний період, суду надано не було. При цьому, зауваження представника відповідачки про те, що подання такої заяви є правом відповідачки є фактичним визнанням її обов'язку по сплаті наданих послуг з водопостачання та водовідведення. За таких обставин, суд критично ставиться до доводів позивачки, її представника, а також до показів свідка [PERSON], який є чоловіком відповідачки, в частині не проживання останньої в смт. Великий Березний з жовтня 2009 року, оскільки місце реєстрації не створює заборону на проживання фізичної особи в іншому місці. Більше того, не спроможними є доводи щодо довозу дітей у школу та садочок на таксі чи знайомими або друзями чоловіка відповідачки, оскільки це потребує значних матеріальних витрат, враховуючи дорогу в обидві сторони і покази свідка [PERSON], яка неодноразово бачила, як відповідачка приводила в садочок молодшу дочку. Так, згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. У відповідності до ч.6 ст. 29 цього ж Кодексу, фізична особа може мати кілька місць проживання. Крім того, факт не проживання відповідачки у квартирі до якої позивачем надавалися послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період заявлений у позові не є підставою для звільнення відповідачки, як власника майна, від зобов'язання нести витрати по утриманню майна чи зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги. За таких обставин, не можуть бути прийняті до уваги й письмові докази, подані представником відповідачки, зокрема: довідка за підписом Розтоцько-Пастільського сільського голови про те, що відповідачка проживає в [ADDRESS] Великоберезнянського району, оскільки одноособово сільські голови такий факт ствердити не має права і такими повноваженнями Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» він не наділений; відповідь на ухвалу суду завідуючого Великоберезнянською районною поліклінікою про те, що огляд дітей відповідачки здійснюється або за місцем їх проживання в с. Розтока Пастіль або безпосередньо в приміщенні райполіклініки, оскільки в - 6 - ній не вказані документи на підставі яких вона видана; висновок Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області, який однозначної та переконливої відповіді на поставлені питання не дає. Тому і формальним суд оцінює надання відповідачці статусу мешканця гірського населеного пункту, підтвердженням чого є і приписка одночасно з нею у будинку в [ADDRESS] зовсім посторонньої особи [PERSON], що визнано і її представником, не інакше як для отримання від держави певних пільг. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що уточнений позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial