Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з уточненим позовом\~\~до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, просить суд у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, будинок №22А, корпус №2, квартира №18; у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 620\~581 гривень 11 копійок в рахунок проданого спільного автомобіля марки Лексус 350, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з 12 листопада 2002 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, про що складений актовий запис №23. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. У період шлюбу позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] набули майно: -квартиру загальною площею 44,6 кв.м., у томі числі житловою 22,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, будинок №22А, корпус №2, квартира №18 (реєстраційний номер майна 24501599), на підставі свідоцтва про право власності САВ 804313 від 11.07.2008 року виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, номер запису 3970 у книзі: 699пр-60; -автомобіль марки Лексус, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]; - автомобіль марки Мерседес, державний номер [NUMBER]; -також відповідач володіє торговими точками на ринках міста Одеси, а саме на Таїровському ринку (Україна, 65089, місто Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. №89, корп. №1) та ринку «Селянка» (Україна, 65121, місто Одеса, вул. проспект Маршала Жукова, 14 - Б, корп.1). Позивачка [PERSON] вказує про те, що діти проживають разом з нею за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, будинок №22А, корпус №2, квартира №18. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично у дуже незначному розмірі, що не достатньо для гідного всебічного розвитку дітей, їх здоров'я, придбання одягу, продуктів харчування, книжок та інше. Я прикладаю багато зусиль для всебічного розвитку та виховання дітей. У дітей хронічний розлад здоров'я: донька [PERSON] хворіє на сколіоз І ступеня, має поганий зір, постійно обстежується у кардіолога, через що лікарями було рекомендовано навчання у спеціалізованій школі для дітей зі сколіозом. Син [PERSON] має вроджену аномалію розвитку органів сечової системи - гіпоплазія правої нирки, обструктивна уропатія дистопірованої правої нирки, проходить навчання і одночасно лікування в спеціалізованій школі для дітей №6 м. Одеси. Діти потребують регулярного медичного обстеження, здачі аналізів, консультації лікарів. Крім того, діти потребують постійного медикаментозного лікування та різних профілактичних заходів для поліпшення їх стану здоров'я, що підтверджується чисельними виписками з медичних закладів. Відповідно до листа №31/15-69оз від 10.03.2017 року з додатками із регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України, 28.01.2017 року у територіальному сервісному центрі №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області транспортний засіб марки Лексус 350, д/з ВН 3326 ЕМ, 2008 р.в., був перереєстрований з відповідача [PERSON] на [PERSON], та закріплено д/з ВН 4672 НН. Відповідач [PERSON] здійснив відчуження вказаного авто на підставі договору комісії №5545/17/000589 від 28.01.2017 року укладеного з ТОВ «КСН-СЕРВІС», яке у свою чергу продало останнє [PERSON] за договором купівлі-продажу транспортного засобу №5545/17/000589 від 28.01.2017 року. Ціна продажу авто становить 62 0581,11 грн.. Відповідач після отримання позовної заяви про розірвання шлюбу, з якою позивачка звернулась до Суворовського районного суду міста Одеси 04.01.2017 року, та передбачаючи поділ спільного майна, здійснив спробу вивести останнє із маси спільного майна, яке підлягає поділу, через його відчуження на третю особу без отримання моєї згоди та не в інтересах сімї. З огляду на вказане, вартість відчуженого авто повинна бути врахована при поділі. Позивачка [PERSON] вказує про те, що наявні підстави для відступу від засади рівності часток подружжя та виділення її у власність квартири та грошової компенсації від продажу автомобіля марки Лексус 350, який був обєктом спільної власності подружжя. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов з наведених у ньому підстав. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали, в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири №18, будинку №22А, корпус №2 по вулиці Балківська в м.Одесі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 12 листопада 2002 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис №23 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.21); Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення Суворовського районного суду м.Одеси набуло законної сили (а.с.115); Від шлюбу у сторін є діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с.19,20); У період шлюбу позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] набули майно: -квартиру загальною площею 44,6 кв.м., у томі числі житловою 22,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, будинок №22А, корпус №2, квартира №18 (реєстраційний номер майна 24501599), на підставі свідоцтва про право власності САВ 804313 від 11.07.2008 року виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, номер запису 3970 у книзі: 699пр-60; -автомобіль марки Лексус, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]; - автомобіль марки Мерседес, державний номер [NUMBER]; Відповідно до Свідоцтва про право власності від 11.07.2008 року, яке видано Виконавчим комітетом Одеської міської ради, позивачка [PERSON] є власником квартири №18 будинку №22 к.2 по вулиці Балківська в м.Одесі, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м. (а.с.14); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 28.05.2008 року КП «ОМБТІ та РОН», квартира №18 будинку №22 к.2 по вулиці Балківська в м.Одесі, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м. складається з двох житлових кімнат площею 8,4 кв.м., 14,1 кв.м. відповідно (а.с.16-17); Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2\~ст. 364 ЦК України). Частиною 2, 3\~ст. 70 ЦК України,\~передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у\~ст. 57 СК України.\~\~ Статтею 369 ЦК України\~встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та\~(або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Пунктом 30\~Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року\~зазначено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна буде встановлено, що один із подружжя здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя або приховав його,\~таке майно або його вартість враховуються при поділі. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленими\~статтями 69 - 72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Згідно із ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 30\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" за №11 від 21 грудня 2007 року\~(далі - Постанова) зазначено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3\~ст. 70 СК\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1\~ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Судом встановлено, і не заперечувалося сторонами у судовому засіданні про те, що неповнолітні діти син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають в квартирі №18 будинку №22 к.2 по вулиці Балківська в м.Одесі, за місцем реєстрації та проживання їх матері [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з ними проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Суд, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, вважає за необхідне відійти від принципу рівності часток подружжя і виділити із спільної сумісної власності подружжя позивачці та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частин квартири №18, будинку №22А, корпус №2 по вулиці Балківська в м.Одесі, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., припинивши право спільної сумісної власності подружжя, також виділити із спільної сумісної власності подружжя відповідачу та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири №18, будинку №22А, корпус №2 по вулиці Балківська в м.Одесі, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., припинивши право спільної сумісної власності подружжя. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми у розмірі 620\~581 гривень 11 копійок в рахунок проданого спільного автомобіля марки Лексус 350, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Із матеріалів справи вбачається про те, що в період шлюбу, відповідно до письмової довідки №31/15-69оз від 10.03.2017 року, яка видана регіональним сервісним центром в Одеській області МВС України, згідно бази данних НАІС станом на 07.03.2017 року, 28.01.2017 року у територіальному сервісному центрі №5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області транспортний засіб марки Лексус 350, д/з ВН 3326 ЕМ, 2008 р.в., був перереєстрований з відповідача [PERSON] на [PERSON], та закріплено д/з ВН 4672 НН (а.с.34); Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №620476 від 14.11.2015 року, [PERSON] є власником автомобілю марки Лексус, 2008 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12); Також, в період шлюбу, відповідач [PERSON], на підставі договору комісії №5545/17/000590 від 28.01.2017 року, який укладений з ТОВ «КСН-СЕРВІС», [PERSON] здійснив відчуження транспортного засобу марки Мерседес, д/з ВН 4673 НН, 2006 р.в. (а.с.93); На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №5545/17/000590 від 28.01.2017 року, ТОВ «КСН-СЕРВІС» продав транспортний засіб марки Мерседес, д/з ВН 4673 НН, 2006 р.в. [PERSON] Ціна продажу авто становить 45 000 грн. (а.с.89-90); Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №346679, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.47); На підставі договору комісії №5545/17/000589 від 28.01.2017 року, укладеного з ТОВ «КСН-СЕРВІС», [PERSON] здійснив відчуження транспортного засобу марки Лексус 350, д/з ВН 3326 ЕМ, 2008 р.в. (а.с.37); На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №5545/17/000589 від 28.01.2017 року, ТОВ «КСН-СЕРВІС» продав транспортний засіб марки Лексус 350, д/з ВН 3326 ЕМ, 2008 р.в. [PERSON] Ціна продажу авто становить 62 0581,11 грн. (а.с.38-39); Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладені договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Судом встановлено, про те, що позивачка [PERSON] не надала до матеріалів справи письмові відомості, а саме рішення суду, про її звернення до суду з позовом про визнання вищевказаних договорів недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Суд, вважає, що відповідач [PERSON] в період шлюбу уклав вищевказані договори про відчуження транспортних засобів в інтересах сімї. При таких обставинах позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №346679, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.47); Відповідно до листа ТОВ «Торгівельний центр «Старокінний» №4/20-юр від 19.06.2017 року, станом на 19.06.2017 року по даним ТОВ «Торгівельний центр «Старокінний» відсутні будь-які відомості про право власності чи право користування [PERSON] на торгівельну точку (а.с.83); При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial