Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив у суд даний позов і просить визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON], померлої 21 жовтня 2014 року, посилаючись на те, що він встановлений законодавством шестимісячний строк прийняття спадщини за законом з часу смерті спадкодавця пропустив по причині тривалого трудового відрядження за кордон, в Сполучені Штати Америки, що є поважною причиною і підставою для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~ У суді позивач [PERSON] позов підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і надав суду пояснення, аналогічні змісту заяви.\~Додатково пояснив, що позивач є рідним братом померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження, витягом з реєстру. Також позивач був опікуном [PERSON] на підставі рішення Броварської міської ради від 26.05.2009 року №252. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки перебував за межами України та повернувся 28.05.2016 року, а до нотаріуса звернувся в жовтні 2016 року. Представник Стеблівської селищної ради у суд не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, вирішення справи передають на розсуд суду (а.с.22, 103). Третя особа приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] у суд не зявилась, про дату, час, місце слухання справи була повідомлена вчасно, причини неявки не повідомила. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують родинні відносини позивача з померлою, а саме, що він є рідним братом. Та відсутні відомості, що позивач тривалий час перебував за кордоном і тому ним з поважної причини пропущений строк. В судове засідання 12.04.2018 року не з»явився, просив відкласти розгляд справи, оскільки перебуває в м.Луганську, про що зазначено в телефонограмі (а.с.126). Разом з тим, будь яких підтверджуючих даних щодо поважності причини неявки в судове засідання останній не надав, а тому суд вважав, що за таких обставин слухання справи може бути продовженим. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, третьої особи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що 21 жовтня 2014 року померла\~ [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СР №287849, виданим повторно 14 липня 2016 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.4). [PERSON] на день смерті перебувала в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, в Стеблівському психоневрологічному інтернаті, що підтверджується довідкою №947, виданою 08 серпня 2016 року Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.5, 131). Після смерті [PERSON] за законом відкрилася спадщина, оскільки померла заповіт не залишила. Позивач є рідним братом померлої, вказане підтверджується наступним. З копії свідоцтва про народження позивача та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON] вбачається, що їхніми батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12,13). Оскільки у справі позовного провадження суд має право встановити факти, що мають юридичне значення, в даному випадку, враховуючи, що батьками померлої та позивача записані одні і ті ж особи, суд вважає доведеним факт родинних відносин між останніми, а саме те, що позивач є рідним братом померлої. У зв»язку з реєстрацією шлюбу прізвище «Бахтіярова» було змінено на «Щербак», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.03.2017 року (а.с.129-130). Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. 30 листопада 2016 року позивачем було подано до приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом після померлої сестри [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] від 30 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлої сестри [PERSON] у звязку з пропущенням строків для прийняття спадщини, визначених законом (а.с.7). Згідно довідки приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] від 30 листопада 2016 року за вих. №230/02-31 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Із заявами про прийняття спадщини, крім позивача, ніхто не звертався (а.с.8). Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Як зазначив позивач, заяву в нотаріальну контору для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця він не подав по причині того, що з 18 травня 2014 року по 28 травня 2016 року перебував у трудовому відрядженні в Сполучених Штатах Америки по вивченню можливостей реалізації продукції на американському ринку, що підтверджується довідкою Приватного наукового комерційно-виробничого підприємства «Диплекс» від 27 вересня 2016 року, копію якої позивач додав до матеріалів справи (а.с.6). Вказане також підтверджується довідкою, виданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.03.2018 року (а.с.122), з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], 18.05.2014 року перетнув державний кордон України в напрямку Київ-Франкфурт, а повернувся на територію України за напрямком Відень-Київ лише 29.05.2016 року. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Судом встановлено, що 21.10.2014 року в смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області померла [PERSON], позивач [PERSON] не проживав разом з померлою і тому повинен був протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. Померла заповіт не залишила, позивач є її братом і відповідно спадкоємцем за законом ІІ черги. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу [PERSON] зі спливом шестимісячного терміну, тому нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви позивача про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, крім позивача із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Поважність пропуску шестимісячного терміну позивач обґрунтовує тим, що перебував за межами України в період з 18.05.2014 року по 29.05.2016 року, про що надав докази. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. З наданих доказів вбачається, що у позивача [PERSON] дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнав поважними. Таким чином, суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, але при цьому визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є один місяць, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили. Суд критично, як спробу позбавити позивача права на прийняття спадщини, оцінює посилання представника третьої особи на відсутність родинних відносин між позивачем та померлою, а також відсутність поважних причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вказані обставини були досліджені судом та спростовані матеріалами справи. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову, відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач\~ не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а\~ тому\~ суд\~ розглянув\~ цивільну\~ справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Outcome: partial