Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому проситьстягнути з Донецького регіонального центру з гідрометеорології на його користь заборгованість по заробітній платі станом на 14 листопада 2014 року в сумі 5872 грн. 39 коп., заборгованість по виплаті вихідної допомоги в сумі 2936 грн. 20 коп., а всього суму 8808 грн. 59 коп., а також за затримку розрахунку при звільненні за період з 14 листопада 2014 року по 14 березня 2017 року суму 82213 грн.60 коп. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за участі представника [PERSON], позовні вимоги підтримав. Представник позивача адвоката [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявність обставин непереборної сили. Зазначив, що ними не було своєчасно проведено розрахунок зі звільненим працівником внаслідок проведення на території Донецькій області АТО, на підтвердження цих обставин надав висновок Донецької торгово-промислової палати України № 2198/12-12/03 від 05.08.2014 року, яким засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Донецької області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Позивач з 01.06. 2009 року по 14.11.2014 року працював на посаді інженера-електроніка у Горлівській лабораторії спостережень за забруднення атмосферного повітря Донецького регіонального центру з гідрометеорології та був звільнений у звязку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 19-20). Відповідно до довідки відповідача, заборгованість підприємства по заробітній платі на день звільнення позивача, тобто на 14 листопада 2014 року, складає суму 5872 грн. 40 коп., сума не виплаченої одноразової допомоги складає 2936 грн. 20 коп. (а.с. 8). Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату заборгованості по заробітній платі та одноразової допомоги, але отримав відповідь з посиланням на те, що виплата заробітної плати призупинена тому, що підпорядкована відповідачу установа (Горлівська ЛСЗА) перебуває на території, що не підконтрольна Україні (а.с.9). Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення вищевказаної заборгованості по заробітній платі та одноразової допомоги, підлягають задоволенню. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до роз'яснень, викладених у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"\~установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Отже, підставою відповідальності власника (підприємства) відповідно до зазначеної норми закону є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення роботодавцем строків розрахунку при звільненні (ст. 116 КЗпП) та його вина. Висновком Донецької торгово-промислової палати України № 2198/12-12/03 від 05.08.2014 року засвідчено настання обставин непереборної сили для Донецького регіонального центру з гідрометеорології (наявність воєнного конфлікту на території Донецької області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції) з 29 липня 2014 року, що перешкоджає своєчасному виконанню структурними підрозділами установи своїх зобовязань. Відповідно до\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Зазначений правовий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року № 6-364цс16, яка відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин суд вважає, щовідсутня вина відповідача в невиплаті позивачу заробітної плати, а тому підстав для задоволення позовних вимог у зазначеній частині немає. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial