Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду позовом, в якому просить: зобов'язати відповідачів виконавчий комітет Львівської міської ради та департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради прийняти рішення (наказ) про закріплення за нею однокімнатної квартири [ADDRESS] як службової, та видати спеціальний ордер на вселення у зазначену квартиру. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в органах прокуратури працює з 2002 року. Так, в серпні 2002 року навчальним закладом була скерована на роботу до прокуратури Рівненської області з обов'язковим забезпеченням житлом. У період з 01 серпня 2002 року по 10 серпня 2010 року працювала в Дубенській міжрайонній прокуратурі та прокуратурі Рівненської області на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора та прокурора відділу. Впродовж вказаного періоду проживання в м.Дубно та м.Рівне перебувала на квартирному обліку та службової квартири не отримала. В серпні 2010 року переведена на роботу в прокуратуру Львівської області, де поставлена на квартирний облік. В прокуратурі Львівської області перебувала на посаді прокурора відділу захисту інтересів громадян і держави у сфері земельних відносин управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Львівської області, в подальшому на посаді прокурора відділу забезпечення представництва в судах управління представництва інтересів громадян та держави в суді. На підставі наказу прокуратури Львівської області №1429к від 23 серпня 2013 року їй надано однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Підставність надання такого приміщення також підтверджено наказом прокуратури Львівської області від 13 червня 2014 року №807к. До Львівської міської ради з приводу вирішення питання видачі спеціальних ордерів неодноразово звертався профспілковий комітет працівників прокуратури Львівської області, однак, відповідачем таких так і не видано. Крім цього, особисто подавала заяву щодо результатів розгляду вказаного питання, однак, рішення по суті у встановлені законодавством строки не прийнято. Вважає, що відповідачем порушено її право на вселення у спірне житло та проживання у такому. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача виконавчого комітету Львівської міської ради проти позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю й безпідставністю позовних вимог. Вважає виконавчий комітет Львівської міської ради не належним відповідачем за пред'явленим позовом, оскільки питання прийняття рішення про закріплення службових квартир та питання видачі ордерів на вселення делеговано департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. Окрім цього, зазначила, що процедура, згідно якої видається спеціальний ордер на службове житло чітко прописана законодавцем. Оскільки відсутнє позитивне рішення як громадської комісії, так і відсутній підготовлений проект з цього питання, тому є неможливим зобов'язувати відповідача на цій стадії видавати спеціальний ордер. Стосовно причин тривалості нерозгляду та невинесення питання на засідання громадської комісії з житлових питань суду не пояснила. Представник відповідача департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що видачі спеціального ордеру передує розгляд і прийняття рішення на комісії з житлових питань при виконкомі. Оскільки вказане питання не є пріорітетним, тому це питання не виносилось на розгляд комісії і з цього приводу і на даний час відсутні будь-які прийняті рішення. Визнав, що на засіданні громадської комісії з житлових питань при виконкомі 05 березня 2014 року питання про закріплення квартири за позивачем розглядалось, однак було відкладено для довивчення. Вважає, що на даний час відсутні підстави для оформлення та видачі позивачу спеціального ордеру на службове житло. Представник третьої особи прокуратури Львівської області позов підтримав у повному обсязі. Вважає, що тривалим не розглядом та не видачею спеціального ордеру порушуються права позивача, яка потребує службового житла. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст.15 ЦПК України захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових, зокрема, відносин підлягає захисту судом в порядку цивільного судочинства. Згідно п.24.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних", у порядку цивільного судочинства розглядаються спори за позовами громадян щодо захисту порушеного права на житло, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень. Судом встановлено, що на виконання рішення громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради від 10 грудня 2013 року №17, начальником управління житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради Голець Ю. затверджено акт №7 від 12 грудня 2013 року, яким управлінням житлового господарства Львівської міської ради передано, а прокуратурою Львівської області прийнято, серед інших, квартиру [ADDRESS] /а.с.11/. Відповідно до наказів прокурора Львівської області №1429к від 23.08.2013р. та №807к від 13.06.2014р. прокурору відділу захисту інтересів громадян і держави у сфері земельних відносин управління прокуратури Львівської області [PERSON] надано однокімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї одна особа. Зазначено, що така виділяється позивачу адміністрацією прокуратури Львівської області як службова /а.с.6,7-9/. Відповідно до положень ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які за характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових, рішенням виконавчого комітету районної міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. При цьому, згідно п.16 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року №37, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. Згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №985 від 20 грудня 2013 року, квартирі [ADDRESS] надано статус службової /а.с.10/. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] закріплена за прокуратурою Львівської області як службове житло. Вказана обставина не оспорюється відповідачами. Службова квартира - особлива категорія житла, яке надається людині саме у зв'язку з його роботою в певній організації або на конкретній посаді. Відтак, до основних ознак службового жилого приміщення відноситься, зокрема - характер трудових відносин працівника, що дає право на користування службовим житлом. Судом встановлено, що 13.06.2014 року прокуратурою Львівської області до Львівської міської ради надіслано звернення про закріплення за [PERSON] службової квартири. З листа відповідача Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 27.11.2014р. за №2501в-3361, вбачається, що питання про закріплення службових квартир у будинку [ADDRESS] Однак, по даний час питання закріплення однокімнатної квартири [ADDRESS] як службової за позивачем [PERSON] та питання видачі спеціального ордеру на вселення у зазначену квартиру так і не вирішено, причини такого тривалого не розгляду представникам відповідачів невідомі. На час розгляду справи по суті відсутнє рішення з приводу закріплення за [PERSON] вказаної службової квартири, спеціальний ордер на видано. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.121 ЖК України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. Статтею 122 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Верховний суд України у пункті 11 «Правових позиціях щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» 26 травня 2001 року роз'яснив, що у випадках, коли згідно із законодавством жиле приміщення надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профкому або за спільним рішенням громадської організації та її профспілкового органу з наступним повідомленням виконкому місцевої ради або місцевої державної адміністрації (статті 52, 53 ЖК), право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тому в разі відмови у видачі ордера може бути заявлено позов про його видачу. Судом встановлено, що спірна квартира позивачу надана на законних підставах у порядку черговості, рішення про надання такої ніким не оскаржене та не визнане недійним. Вказана обставина ніким не спростована. Також встановлено, що всі документи для видачі спеціального ордеру в порядку ст.122 ЖК України подавалися, з цього приводу будь-яких зауважень чи застережень з боку відповідачів під час судового розгляду не висловлювались. Проте, спеціальний ордер на час розгляду справи так не видано. Судом враховано, що спеціальний ордер є єдиною підставою для вселення в надане службове житлове приміщення і видається не пізніше ніж протягом одного місяця з часу прийняття рішення про надання житлового приміщення. При цьому, судом встановлено, що на час звернення до суду трудові відносини між позивачем та прокуратурою Львівської області не припинилися. На переконання суду, житло, яке має статус службового, закріплене за працівниками прокуратури Львівської області, іншим пільговикам та черговикам, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді не може бути надане, а тому в даному випадку дискреційні повноваження відповідача як адміністративного органу не допускають відкладення розгляду питання без обрання іншого конкретного юридично допустимого рішення. Пунктами 18, 19 розділу 11 «Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради №219 від 19 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями), передбачено, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради належить оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових. Пунктами 5.1.22, 5.1.23 «Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому від 27 жовтня 2006 року №1206 (зі змінами), до компетенції Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відноситься оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових. З врахуванням наведеного, виконавчий комітет Львівської міської ради не є належним відповідачем за даним позовом, та в задоволенні позовних вимог пред'явлених не до тієї особи слід відмовити. Разом з тим, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, до компетенції якого відноситься прийняття рішень щодо закріплення службового житла, а також оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, отримавши належні документи, рішення про видачу позивачу спеціального ордеру в порядку ч.1 ст.122 ЖК України не прийняв, на службову квартиру, що виділена позивачу ніхто інший не претендує, така не надавалась іншим особам, а тому суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку і слід зобов'язати відповідача Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради прийняти рішення (наказ) про закріплення за позивачем вищезазначеної службової квартири та видати спеціальний ордер на вселення, який є правовстановлюючим документом індивідуального характеру та єдиною правовою підставою на вселення. При цьому, відповідачами в розумінні положень ст.ст.10,60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради підлягають стягненню на користь позивача 487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст.118, 121, 122 Житлового кодексу УРСР, та

Outcome: partial