Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 4350,45 грн., та на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 1838,91 грн., 3% річних від суми основного боргу в розмірі 134,38 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн. Обгрунтовує вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконуються зобов'язання щодо сплати за фактичне споживання електричної енергії, яка постачається ПАТ «Київенерго» за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача Яременко М.О. в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належно. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS], та являється споживачем електроенергії, постачання якої здійснює ПАТ «Київенерго» ( а.с. 10). Відповідно до п. 1 договору [NUMBER] про користування електричною енергією від 16.06.2011 р. енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 4 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 13-14). Позивачем було відкрито особовий рахунок для отримувача електричної енергії [NUMBER], а відтак, відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії та на неї поширюються правовідносини відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. Згідно з ст. 3 Закону України "Про електроенергетику" відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Наявність відносин між сторонами, а отже і виникнення цивільних прав й обов'язків, підтверджується діями сторін: постачанням електричної енергії споживачеві, електроспоживання, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку. Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п. 28 Правил №1357 у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Доказів в підтвердження даних обставин, відповідачами не надано. Пунктом 42 вищевказаних Правил №1357 передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. З наведених позивачем розрахунків вбачається, що розмір заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію визначався саме шляхом множення обсягу спожитої електроенергії на діючий тариф. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отримуючи послуги щодо постачання електричної енергії, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала за них. Наприклад, квітень-червень 2013р. взагалі не сплачувала, в липні, серпні, вересні 2013р. сплатила ( 229,98 грн., 193,50 грн., 231,73 грн.), потім з жовтня 2013р по лютий 2015р. взагалі не сплачувала, в березні 2015р. сплатила 1000,00 грн., потім знов не сплачувала. Станом на 01.08.2015 р. заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період з листопада 2012 р. по серпень 2015 р. становить 4350,45 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 10-12). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В розрахунку представник позивача розмір інфляції помісячно, враховуючи ти місяці, за які проплата не здійснювалась, а тому суд погоджується з наданим розрахунком, і стягує розмір інфляції 1838,91 грн. Разом з тим, вимоги про стягнення 3% річних не доведена, представником позивача не обґрунтовано в судовому засіданні з якого часу у позивача настає право вимоги нараховувати 3%, враховуючи періодичні проплати заборгованості, після чого сума загальної заборгованості зменшується і від якої суми вона виходила, нараховуючи щомісячно 3% річних, тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні вимог за недоведеністю. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 1218,00 грн. судового збору.

Outcome: partial