Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 10.11.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з нею і перебувають на утриманні її та батьків. Відповідач не утримує дітей, не займається їх вихованням та розвитком, не забезпечує їх матеріально. З 21.01.2018 року після нанесення їй тілесних ушкоджень та звернення в поліцію, вони не проживають однією сім`єю, не підтримують подружніх відносин. Відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських та подружніх обов`язків, дозволяв собі в присутності дітей ображати її, а коли появляється в квартирі, то виникають сварки. Стверджує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, у неї втратились почуття любові і поваги до відповідача, шлюб носить формальний характер. Їй стало відомо, що відповідач зраджує їй. Вважає, що примирення між сторонами є неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Крім того, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, він є засновником та керівником ТзОВ Юридична фірма «Цезар», однак сума його доходу їй не відома. Просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 9000,00 грн. на утримання трьох неповнолітніх дітей, з подальшою індексацією, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 14.03.2019 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою від 16.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду. Просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання 27.05.2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У судовому засіданні 16.04.2019 року свою думку щодо розірвання шлюбу висловити не зміг, та вказав, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 4000,00 грн. на утримання всіх дітей. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.11.2007 року, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4102, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.11.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.09.2009 року відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.2012 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.2012 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що\~причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем «Худзій» є законним та обґрунтованим. Отже, позовні вимоги в частині розівання шлюбу підлягають задоволенню. Положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначила позивач малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею, що підтверджується також довідкою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волиця» від 21.02.2019 року №5. У судовому засіданні 16.04.2019 року відповідач не заперечив щодо сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 4000,00 грн. З врахуванням того, що на момент розгляду справи у суді відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6\~до 18\~років становить\~2027,00гривень,та беручи до уваги всі обставини справи, з врахуванням того, що утримувати дітей зобов`язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.02.2019 року до досягнення дітьми повноліття з наступною індексацією відповідно до закону. Приписами статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року з наступними змінами і доповненнями, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Зі змісту норми ч.1 ст. 191 СК України аіменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. Крім того, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial