Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. Посилався на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 01.10.2014 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.10.2014 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Діти проживають разом із матірю. Вказував на те, що на даний час у нього є інша сімя, в якій 02.10.2016 року у нього народилася ще одна дитина: [PERSON]. У звязку з зазначеним на даний час його майновий стан суттєво змінився, оскільки, незважаючи на те, що вони із [PERSON] проживають у цивільному шлюбі, він утримує сина та матір дитини, яких вважає своєю сімєю. Його цивільна дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, матеріальне становище у них важке. Просив змінити розмір аліментів, визначений рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.10.2014 року. Стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також просив після досягнення донькою [PERSON] повноліття стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Пояснив, що не ухиляється від матеріального утримання своїх дітей та у разі потреби, окрім сплати аліментів, додатково купує їм необхідні речі та одяг. Також позивач вказував на те, що з власної волі передав право власності на квартиру дітям та оформив її на їх імя. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Пояснила суду, що аліментів в розмірі 2500 гривень, які щомісячно стягуються на її користь на утримання дітей, недостатньо. При цьому не заперечувала тих обставин, що позивач, окрім сплати аліментів, купує дітям необхідні речі та оформив право власності на квартиру на їх імя. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.10.2014 року було розірвано (а.с. 10-12). Від цього шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.10.2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. (а.с.10-12). Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як було встановлено судом, [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Від цих відносин у нього 02.10.2016 року народився син [PERSON] (а.с.14). Мати дитини перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.17). Таким чином, майновий та сімейний стан платника аліментів змінився, що зумовлено появою ще однієї дитини у нього на утриманні. Окрім того, з дослідженої у судовому засіданні довідки про доходи [PERSON] вбачається, що його середньомісячний дохід на протязі останнього року становив приблизно по 6500 гривень. З цієї суми щомісячно стягуються аліменти на двох дітей, середній розмір аліментів протягом останніх шести місяців становив приблизно 2700 гривень (а.с.13,18). Отже, на проживання сімї у складі трьох осіб у позивача залишаються кошти приблизно у розмірі 3000 гривень. Як вбачається з поданої до суду позовної заяви, позивач звернувся до суду 20.06.2017 року. Проте на момент розгляду справи судом, а саме 08.07.2017 року набули чинності зміни до Сімейного кодексу України, які покращують становище дитини, а тому суд, враховуючи інтереси дітей, вважає за необхідне керуватися ними. Положеннями ст. 181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Одночасно частиною другою ст. 182 СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька, так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини. З урахуванням наведеного, суд відхиляє доводи наведені відповідачем та зауважує, що мати дитини [PERSON] також повинна приймати участь у матеріальному утриманні дітей. Окрім зазначеного, суд враховує, що позивач добровільно передав право власності на нерухоме майно (квартиру) неповнолітнім дітям, при цьому не вимагав припинення права на аліменти на утримання дітей у відповідності до ст. 190 СК України. Зазначену обставину відповідач не заперечувала, а навпаки підтвердила у судовому засіданні. Вказане свідчить про відповідальне та добросовісне відношення [PERSON] до виконання своїх батьківських обовязків, який бажає дбати про усіх своїх дітей. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1355 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1689 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені у частці від доходу, майновий стан [PERSON] значно змінився у звязку з появою у платника аліментів на утриманні ще однієї дитини. Окрім того, їх розмір збільшився у звязку з підвищенням заробітної плати позивача. На підставі вищевикладеного та враховуючи матеріальний стан сторін,

Outcome: partial