Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2006р. з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. На теперішній час сімейне та матеріальне становище позивача змінилося, оскільки 15.10.2011 р. він одружився з [PERSON] та від цього шлюбу має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дружина та донька [PERSON] перебувають на його утриманні. Крім того, він має доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], яким він надає допомогу у добровільному порядку. Позивач є інвалідом третьої групи та потребує лікування. Тому, позивач просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягнуто на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини до 1/10 частини його заробітку. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів зазначили, що позивачем не доведено погіршення матеріального становища. Крім того, неповнолітній син сторін [PERSON] є дитиною інвалідом, стан здоров'я якого є незадовільним, у зв'язку з чим потребує стороннього догляду та лікування. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 29 вересня 2006 року до досягнення дитиною повноліття /а.с.6/. 15 жовтня 2011 року позивач одружився з [PERSON], з якою мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.15,16/. Суд вважає, що після укладення шлюбу 15.10.2011 р. та народження доньки [PERSON], внаслідок зміни сімейного стану, матеріальне становище позивача погіршилось, оскільки з'явилися додаткові витрати на утримання дружини та малолітньої доньки. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання по суті позовних вимог в частині зменшення аліментів, суд приймає до уваги стан здоров'я, матеріальне становище неповнолітніх дітей і сторін; наявність на утриманні сторін неповнолітніх дітей. Так, позивач страждає на професійні захворювання, є інвалідом третьої групи, отримує страхові виплати в ФСС НВіПЗ та пенсію щомісячно/а.с.17-23/, має на утриманні доньку [PERSON], [INFO]. Також позивач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 27.01.2015р. №151 (а.с. 20) вбачається, що позивачу встановлено професійний характер захворювання з 27.01.2015 року, що свідчить про погіршення стану здоровя позивача у порівнянні з станом на дату ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2006 році. Крім того, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЗ «Тернівська центральна міська лікарня «Дніпропетровської обласної ради» від 22 травня 2015 року вбачається, що з 2013 року відмічається погіршення стану здоровя (а.с.22). Суд не приймає доводи позивача про наявність у нього на утриманні доньки [PERSON], оскільки остання досягла повноліття, а надання їй допомоги у добровільному порядку не може впливати на розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей. Також суд не приймає доводи позивача про наявність у нього на утриманні його непрацездатної матері, оскільки зазначені обставини нічим крім пояснень позивача не підтверджені. Дитина сторін - [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом у зв'язку з хворобою Дауна, має затримку психо-мовного розвитку, перебуває на диспансерному обліку у лікаря невролога/а.с.48,49,54-59/. Відповідач є працездатною особою, хронічними захворюваннями не страждає, проживає разом з сином [PERSON], [INFO], отримує соціальну допомогу дітям-інвалідам щомісячно. Суд приймає до уваги стан здоров'я дитини сторін, проте потреба у лікуванні та оздоровленні дитини не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки не спростовує того факту, що матеріальне становище та здоров'я платника аліментів погіршилося. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, доводи відповідача щодо неможливості зменшення розміру аліментів з підстав того, що дитина потребує додаткових витрат є безпідставні, оскільки відповідач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. За таких обставин, приймаючи до уваги, що у позивача є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], те, що змінився сімейний стан позивача, погіршилися здоровя позивача та його матеріальний стан, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON], з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини заробітку.

Outcome: partial