Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СІС № 242893 від 16 липня 2004 року належить автомобіль марки Dewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску. 05 червня 2015 року її сусідка [PERSON], з якою в неї склалися неприязні стосунки, знаходячись біля домоволодіння позивача, навмисно кинула каміння по кузову належного позивачу автомобіля Dewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], чим спричинила матеріальні збитки. З цього приводу позивач звернулася з відповідною заявою до Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області, та відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015040340001857 від 05 червня 2015 року за ч. 1 ст. 296 КК України. 05 серпня 2015 року постановою слідчого СВ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенантом міліції [PERSON] кримінальне провадження по даній справі закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Однак з постанови про закриття кримінального провадження від 05 травня 2015 року вбачається, що в ході досудового слідства зібрано достатньо доказів скоєння [PERSON] неправомірних дій, але в її діях не було встановлено грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, тобто відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 296 КК України. Слідчим також було зазначено, що в діях [PERSON] формально вбачається склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 194 КК України - навмисне пошкодження майна, але розмір шкоди спричинений нею є меншим ніж передбачено даною нормою. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 240 від 30 вересня 2015 року розмір матеріального збитку завданого позивачу, внаслідок пошкодження автомобіля складає 2 118,00 грн. Відповідач [PERSON] добровільно не відшкодовує завдану матеріальну шкоду, веде себе агресивно та взагалі не визнає своєї провини. Враховуючи те, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану матеріальну шкоду, позивач просить суд стягнути її з [PERSON] в розмірі 2 118,00 грн., оскільки саме така сума необхідна для відновлення автомобіля, 350,00 грн., які були витрачені нею для визначення вартості пошкодження транспортного засобу, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн. Крім того, позивач вважає, що їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, що впливає на її самопочуття, порушені звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Отже, моральну шкоду позивач оцінює в 2\~000 грн., та дану суму також просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.82). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, про день та час розгляду справи 16 листопада 2017 року була повідомлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, однак в судове засідання відповідач та її представник [PERSON] не з'явилася, жодних заяв від них до суду не надходило. Враховуючи те, що дана справа вже тривалий час слухається судом, та розгляд справи неодноразово відкладалася за клопотаннями представника відповідача, зокрема 13 квітня 2017 року, 06 липня 2017 року (а.с.73,79), тому суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СІС № 242893 від 16 липня 2004 року належить автомобіль марки Dewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску (а.с.7). 05 червня 2015 року [PERSON], яка проживає по сусідству з позивачем та з якою в неї склалися неприязні стосунки, знаходячись біля будинку позивача, навмисно кинула каміння по кузову належного [PERSON] автомобіля Dewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER], чим спричинила їй матеріальні збитки. З цього приводу позивач звернулася з відповідною заявою до Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області, та відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015040340001857 від 05 червня 2015 року за ч. 1 ст. 296 КК України. 05 серпня 2015 року постановою слідчого СВ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенантом міліції [PERSON] кримінальне провадження по даній справі закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.21,22). В той же час, з матеріалів кримінального провадження № 12015040340001857, які були оглянуті судом, вбачається, що в ході досудового слідства зібрано достатньо доказів скоєння [PERSON] неправомірних дій, але в її діях не було встановлено грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, тобто відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 296 КК України. Слідчим також було зазначено, що в діях [PERSON] формально вбачається склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 194 КК України - навмисне пошкодження майна, але розмір шкоди спричинений нею є меншим ніж передбачено даною нормою. Так, сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля Dewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] складає 2 118,00 грн. Дані обставини підтверджуються висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 240 від 30 вересня 2015 року (а.с.8-16). Під час судового засідання 20 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] проти позову заперечувала та зазначила, що вона не пошкоджувала належний позивачу автомобіль та каміння не кидала. Крім того, в судому засіданні 20 березня 2017 року за клопотанням позивача та її представника [PERSON] було переглянуте відео з камери відеоспостережання, яка розташована на будинку позивача, на якому був зафіксований факт пошкодження відповідачем [PERSON] належного позивачу автомобілю шляхом кидання каміння в автомобіль. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, відповідачем та її представником суду не надано. Частиною 1\~ст. 60 ЦПК України передбачено, що\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду \~від 27 березня 1992 року № 6) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умовами, що дії останньої були неправомірними. Отже, суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння їй матеріальної шкоди з боку відповідача на суму 2\~118, 00 грн. (дві тисячі сто вісімнадцять грн. 00 коп.), а тому вважає доцільним стягнути дану суму з [PERSON] на користь позивача. Також з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON], витрати пов'язані з визначенням вартості пошкодження транспортного засобу в сумі 350,00 грн. (а.с.17). Щодо вимог відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного. Згідно \~ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, яка заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка заподіяла його, при наявності її провини, крім випадків, установлених частиною другої даної статті. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу, полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, порушені звичайного способу життя, що також негативно впливало на її самопочуття та працездатність. Виходячи з характеру протиправних дій та ступені вини відповідача та з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд з огляду на вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] повинен складати 300 грн. 00 коп. За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню. Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України\~з [PERSON] має бути стягнутий судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) на користь [PERSON]

Outcome: partial