Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в обґрунтування позову зазначив, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди йому було спричинено шкоду відповідачем вина якого була встановлена відповідно до постанови Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25.12.2013 року. Вказує, що розмір завданого йому матеріального збитку становить 12195,61 гривня, що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 05-02-2014. Позивач у позовній заяві вказує, що неправомірними діями відповідача, що виразилися в порушенні Правил дорожнього руху України і призвели до спричинення йому матеріальної шкоди, йому також завдано моральну шкоду, яка полягає у завданні фізичного та душевного болю, порушенні звичайного ритму життя - позивач був вимушений приймати участь і з'являтися до суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача, давати пояснення, звертатися до оцінювача; в результаті ДТП було пошкоджено єдиний власний автомобіль позивача, що позбавило його право самостійно пересуватися, вимушений був користуватися таксі та громадським транспортом. Посилаючись на дані обставини та на положення Цивільного Кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 12195,61 гривень матеріальної шкоди, 2000,00 гривень моральної шкоди та судові витрати: вартість проведення оцінки вартості матеріального збитку - 700,00 гривень та судовий збір - 243,60 гривні. Позивачв судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги, просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою вказаною у позові та підтверджену даними адресно - довідкового підрозділу ГУМВСУ в Харківській області, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи не надавав. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги заяву позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом, відповідно до копії постанови Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25.12.2013 року встановлено, що 21.11.2013 року о 13 годині 30 хвилин в районі будинку № 181-а по проспекту Гагаріна в місті Харкові внаслідок не дотримання безпечного бокового інтервалу та швидкості руху водієм [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ - 2107 державний номер [NUMBER], відбулося зіткнення його автомобілю з автомобілем позивача [PERSON] - ВАЗ - 21051 державний номер [NUMBER]. Як вбачається з копії Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 05-02-2014, вартість матеріального збитку об'єкта оцінки автомобіля ВАЗ 21051 державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на дату оцінки 21.11.2013 року(дата ДТП) становить 12195,61 гривень. Частиною 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням викладеного, суд вважає,що позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що позивач є потерпілою особою, якому в результаті дій відповідача було пошкоджено його майно (автомобіль), суд вважає, що подія ДТП та пошкодження автомобілю позивача в якісь мірі призвели до зміни його повсякденного життя, до зміни звичайного ритму життя, змусило нести непередбачуванівитрати, як на ремонт автомобілю, так і на вирішення повсякденних справ. Враховуючи характер правопорушення, ступінь вини відповідача, розмір завданої матеріальної шкоди, вимоги розумності та справедливості, суд вважає що відшкодування моральної шкоди слід встановити в розмірі 1000,00 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, судові витрати в частині проведення оцінки підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі - в розмірі 700,00 гривень; судовий збір підлягає стягненню в відповідача пропорційно до задоволених вимог - в розмірі 226,55 гривень.

Outcome: partial