Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: - визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 7 в будинку № 25 по вул. Мечникова в місті Курахове, Марїнського району, Донецької області, у звязку з переїздом на інше місце мешкання; - зобовязати Відділ з питань реєстрації місця проживання Курахівської міської ради зняти з реєстраційного обліку, [PERSON] [INFO], уродженця [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 11 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS]. Після реєстрації права власності позивач надала згоду на реєстрацію у своїй квартирі колишнього цивільного чоловіка своєї доньки, тобто [PERSON], однак подружнє життя між сторонами не склалося. З грудня 2013 року відповідач залишив сімю й поїхав жити до своєї матері за адресою: місто Мелітополь, вул. Дорожна, 162, де мешкає до теперішнього часу. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] не зявився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність суду не подано, тому, суд ухвалив рішення провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Третя особа у судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила провести розгляд справи у свою відсутність. Згідно із ч. 2\~ст. 77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч. 1\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі продажу квартири, зареєстрованому у реєстрі під № 889, посвідченого приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно акту обстеження на факт проживання громадянки [PERSON] за адресою: Донецька область, Марїнський район, м. Курахове, вул. Мечникова, 25/7, [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає з 2013 року і по теперішній час. В звязку з тим, що [PERSON] за місцем реєстрації фактично не проживає та відмовляється знятися з реєстраційного обліку, [PERSON] в судовому порядку порушив питання втрати відповідачем права користування вказаним житловим приміщенням.\~\~ Перевіряючи підставність та обґрунтованість позовних вимог, суд звертає увагу, що питання про втрату членом сім'ї власника житла права користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, - урегульовано ч. 2\~ст. 405 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що будь - яких угод між сторонами не укладалося та спірне житлове приміщення відноситься до приватного житлового фонду. З наведеного положення закону можна виділити такі умови за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен бути членом сім'ї власника житла та проживати разом з ним. Виходячи із змісту\~ст. 405 ЦК України\~та\~ст. 156 ЖК України\~члени сім'ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником.\~Стаття 41 Конституції України\~передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника визначені в\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанову Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" розяснено, що на ствердження вибуття наймача або членів його сімї на постійне проживання в інше жиле приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад один рік, при цьому причин відсутності члена сімї власника житла, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі\~статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи\~не надано. Що стосується іншої вимоги позивача, щодо зобовязання відділу з питань реєстрації місця проживання Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області вчинити певні дії - зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою вул.. Мечникова, 25/7, м. Курахове, Марїнський район, Донецька область, то суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню з підстав, які наведенні нижче. Метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відділ з питань реєстрації місця проживання Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області є третьою особою за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Курахівська міська рада про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням в звязку з переїздом на інше постійне місце проживання. Позивач не вважає що його права були порушенні саме Відділом з питань реєстрації місця проживання Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, бо навіть і не звертався до цього органу з будь якою вимогою щодо вчинення дій або прийнять рішення, позивач лише стверджує, що прийняте судом рішення може вплинути на права і обовязки третьої особи. На підставі\~ст. 405 ЦК України, ст.ст.\~71,\~72 ЖК України,

Outcome: partial