Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач 13.11.2015 р. звернулася до суду з позовом, з вимогами до відповідача, які були збільшені в процесі судового розгляду (а.с. 22-26), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, 2013 р.н. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов'язки, сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дитини. Шлюбні відносини припинено з серпня 2013 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Просить також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання та виховання своєї доньки, є працездатним, офіційно не працевлаштований, однак отримує заробіток шляхом надання ремонтних послуг приватним особам. Позивач перебуває в декретній відпустці, та у зв'язку з тим, що витрати на утримання дитини є дуже великими, зокрема і у зв'язку з проходженням донькою медичного обстеження та лікування, самоусуненням відповідача від утримання доньки, вимушена користуватись матеріальною допомогою та позиками знайомих та родичів. Позивач в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував щодо розірвання шлюбу. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки зазначив, що розмір аліментів, визначений позивачем в розмірі 3 000 грн. є необґрунтованим та перевищує середню заробітну плату працівників в м. Артемівськ. Зокрема, зазначив, що посилання позивача на те, що він не приймає участі у вихованні та утриманні доньки є неправдивими, оскільки він надає кошти на потреби дитини, однак інколи робить це особисто позивачу на руки, у зв'язку з чим в нього наявні лише часткові підтвердження зазначеного. Він намагається якомога більше часу приділяти доньці, брати участь в її вихованні, однак позивач часто створює перешкоди для цього. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2013 року, актовий запис №188 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 6) Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) У відповідності до довідки №3911 від 18.11. 2015 р., виданої КК «Центр комунального сервісу», [PERSON], зареєстрована та проживає разом з матір'ю, позивачем по справі. (а.с. 17) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбні стосунки фактично не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров"я та матеріальне становище дітей; -стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що відповідач офіційно не працевлаштований. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, розмір аліментів, який просить позивач стягнути на утримання дитини, суд вважає завищеним, не обґрунтованим та не доведеним, а саме позивач не надала суду доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Суд приймає до уваги те, що відповідач є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі з урахуванням потреб дитини і можливостей батька, та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1 500 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial