Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 03.08.1970 р. по 31.10.2008 р., звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. З 06.08.2008 р. по 04.09.2008 р. перебував на обстеженні та лікуванні в Науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету , де йому встановлений діагноз професійних захворювань: «Пневмоконіоз І стадії 3/2, q/q. Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії тотксико-пилової етнології в фазі нерізкого загострення. Діскінезія бронхів І ступеня. Емфізема легень другої стадії. Легенева недостатність другого ступеню. Захворювання професійні. Нейросенсорна туговухість III степеню професійного характеру, що підтверджується п. 7 виписки з історії хвороби №08-06/1192 за 2008 рік , а також повідомленням про професійне захворювання за формою П-3 від 27.08.2008 року № 352. Працездатність обмежена, протипоказана робота в умовах пилу, токсичних, подразнюючих, алергізуючих речовин, несприятливих метеофакторів, шуму, тяжких фізичних навантажень. Рекомендовано спостереження у терапевта, невропатолога, лор. лікарів. 23.09.2008 р. на підставі повідомленням про професійне захворювання за формою П-3, складений Акт за № 83 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 за участю представників відповідача, міської санепідемстанції та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. В п. 16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з неефективністю використання засобів індивідуального захисту, недосконалістю технологій. Причина професійного захворювання згідно п. 17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму та загазованості. Роботодавець порушив ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» п.п. 1.11, 3.1, 4.2.5; ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони» п. 2.3, ДСН 3.3.6-037-99 «Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку» п. 1.3-1.4, «Інструкцію з утримання виробничих приміщень» N9658-66 п.п 66, 78. і що зазначено у п. 19 Акту. 03.11.2008 р. висновком МСЕК йому вперше встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. З 10.08.2009 р. по 08.09.2009 року знову перебував на обстеженні та лікуванні в НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, де підтверджено зв'язок встановлених раніше захворювань з умовами його праці на ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе» та встановлено, що стан його здоров'я погіршився. Зазначені обставини підтверджуються п. 7 Виписки з історії хвороби №08-06/1173 за 2009 рік. 26.10.2009 р. висновком МСЕК вже встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності внаслідок професійних захворювань. З 09.08.2010 р. по 01.09.2010 року знову перебував на обстеженні та лікуванні в НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, де підтверджено зв'язок встановлених йому раніше захворювань з умовами праці на ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе» та встановлено, що стан здоров'я погіршився. Зазначені обставини підтверджуються п. 7 Виписки з історії хвороби №08-06/1078 за 2010 рік. 14.10.2010 року висновком МСЕК вже встановлено 80% стійкої втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності - безтерміново, внаслідок професійного захворювання. Згідно ст.ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, обладнання і інших засобів виробництва повинні відповідати вимогам законодавства, роботодавець повинен створити на робочому місці умови праці відповідно вимогам нормативно-правових актів. Але роботодавець не виконав покладені на нього законом обов'язки. Умови праці , внаслідок яких виникли професійні захворювання і що потягло втрату професійної працездатності на 80% та встановлення другої групи інвалідності , заподіяли йому моральну шкоду, яку оцінює в сумі 16000 гривень і обґрунтовує втратою здоров»я , моральними стражданнями, порушенням нормальних життєвих зв'язків та звичок , що потребує додаткових зусиль для організації його життя. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути на його користь з відповідача на відшкодування моральної шкоди і спричиненої профзахворюваннями, суму у розмірі 16 000 грн. Згідно поданої заяви представник позивача - [PERSON] просить розглядати справу у свою відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське МНВО ім. Фрунзе» будучи повідомленим про час і день судового засідання явку свого представника не забезпечив, що не перешкоджає розгляду справи по наявним матеріалам. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини. 1. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське МНВО ім. Фрунзе « 03.08.1970 р. по 31.10.2008 р., звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах, що вбачається з копії його трудової книжки / а.с. 6, 7 /. При виконанні трудових обов'язків [PERSON] отримав професійні захворювання .Так, перебуваючи з 06.08.2008 р. по 04.09.2008 р. на обстеженні та лікуванні в Науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету , йому встановлений діагноз професійних захворювань: «Пневмоконіоз І стадії 3/2, q/q. Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії тотксико-пилової етнології в фазі нерізкого загострення. Діскінезія бронхів І ступеня. Емфізема легень другої стадії. Легенева недостатність другого ступеню. Захворювання професійні. Нейросенсорна туговухість III степеню професійного характеру, що підтверджується випискою з історії хвороби №08-06/1192 за 2008 рік , а також повідомленням про професійне захворювання за формою П-3 від 27.08.2008 року № 352. Працездатність обмежена, протипоказана робота в умовах пилу, токсичних, подразнюючих, алергізуючих речовин, несприятливих метеофакторів, шуму, тяжких фізичних навантажень. Рекомендовано спостереження у терапевта, невропатолога, лор лікарів / витяг з історії хвороби , повідомлення від 04.09.2008 р. про професійне захворювання форми П-3 на а.с. 8-9/. На підставі повідомленням про професійне захворювання за формою П-3, 23.09.2008 року складений Акт за № 83 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 і в п.п. 16 , 17 і 19 якого зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з неефективністю використання засобів індивідуального захисту, недосконалістю технологій. Причина професійного захворювання - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму та загазованості. Роботодавець порушив ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» п.п. 1.11, 3.1, 4.2.5; ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони» п. 2.3, ДСН 3.3.6-037-99 «Державні санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку і інфразвуку» п. 1.3-1.4, «Інструкцію з утримання виробничих приміщень» N9658-66 п.п 66, 78. / а.с. 10 /. З 10.08.2009 р. по 08.09.2009 року позивач знову перебував на обстеженні та лікуванні в НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, де підтверджено зв'язок встановлених раніше захворювань з умовами його праці на ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе» та встановлено, що стан здоров'я погіршився і ця обставина підтверджуються випискою з історії хвороби №08-06/1173 за 2009 рік / а.с. 11 /. А 04.11.2008 р. висновком МСЕК йому вперше встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань / акт огляду МСЕК за № 884 залучений до матеріалів справи /. З 10.08.2009 р. по 08.09.2009 року позивач знову перебував на обстеженні та лікуванні в НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, де підтверджено зв'язок встановлених йому раніше захворювань з умовами праці на ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе». Зазначені обставини підтверджуються випискою з історії хвороби №08-06/1078 за 2010 рік / а.с. 12 /. А 04.11.2009 р. висновком МСЕК позивачу вже встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності внаслідок професійних захворювань / акт огляду МСЕК за № 901 залучений до матеріалів справи /. 27.10.2010 року висновком МСЕК [PERSON] встановлено 80% стійкої втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності - безтерміново, внаслідок професійних захворювань, що вбачається з довідки МСЕК за № 006299 / а.с.13, акт огляду МСЕК за № 869 від 27.10.2010 р. залучений до матеріалів справи /. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані [PERSON] з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище захворювання пов'язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв'язок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками - погіршенням стану здоров'я працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2. Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримав професійні захворювання, заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоров'я , що потягло окремі життєві обмеження, необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань. Ушкодження здоров'я працівниці призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Ч.1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров'я потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, їх наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Тому суд визначає таку моральну шкоду у сумі 12 000 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» як з роботодавця. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у зв'язку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial