Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом про виселення з приватного житлового будинку [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що 04 грудня 1996 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], що на даний час проживає з нею. 18 квітня 2001 року, згідно рішення Верховинського районного суду шлюб між ними було розірвано. Після розлучення вони проживали і надалі в одному житловому будинку. Проживання з ним разом стало зовсім нестерпним, оскільки він зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, принижує їх з сином. Їй неодноразово доводилося викликати міліцію аби захиститись від його нападів. У серпні 2012 року вона з сином пішла з дому, який належить їй на праві власності до будинку матері, де проживає перестаріла мати, тато і брат, у двох кімнатах, в тому числі і кухня. В утримані її будинку, оплаті послуг, податків відповідач участі не бере. Кредити, які були оформлені для добудови житлового будинку, вона також сплачує сама. Більше того, житловий будинок відповідач використовує не за призначенням, в кухні влаштував майстерню, пошкоджена побутова техніка, яка була придбана за кошти позивачки. Самий житловий будинок відповідач привів до повного антисанітарного стану. Поміняв замок, щоб вона із сином не потрапила додому. 22 лютого поточного року відповідач напав на неї у господарстві її мами і дуже сильно побив, погрожуючи вбити на смерть та розчленувати тіло, після чого вона пролежала на лікарняному ліжку. Відповідач несе небезпеку її життю та життю її дитини і перестарілих батьків. З метою захисту законних прав власника житлового будинку позивача [PERSON] просить виселити відповідача з житлового будинку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та вказала, що відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, принижує їх з сином. Їй неодноразово доводилося викликати міліцію аби захиститись від його нападів. Відповідач поміняв замок, щоб вона з сином не потрапили додому. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив та сказав, що не має будинку для проживання. В разі його виселення він забере із будинку невикористаний будівельний матеріал та всі меблі. Вважає, що має право на частину майна придбаного спільно із позивачкою в шлюбі.. Судом встановлено, що згідно виписки із рішення Верховинського районного суду від 18 квітня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.7) від 08.09.2004 року видно, що власником житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] являється [PERSON], якій даний будинок належить на праві приватної власності на підставі рішення Кривопільської сільської ради від 08.07.2003 року № 22. та переданий в іпотеку при отриманні кредиту в розмірі 5000 доларів США (договір іпотеки від 31.07.2007 року (а.с. 8-11). Згідно довідки про склад сім'ї виданої Кривопільською сільською радою (а.с.36) за вказаною адресою зареєстровані окрім позивачки та її сина відповідач [PERSON]. В судовому засіданні також встановлено, що сторони між собою перебувають у неприязних стосунках, між ними систематично виникають конфліктні ситуації та скандали. Позивачці неодноразово доводилось викликати міліцію аби захиститись від його нападів а саме: 22.02.2014 року, 15.05.2013 року, 18.09.2012 року, 23.12.2010 року. Внаслідок цього відносно відповідача [PERSON] виносилася постанова про закриття кримінального провадження, а саме 25.12.2012 року (а.с. 29). Постановою Верховинського районного суду від 19 березня 2014 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави 51 грн. (а.с.24). З самої постанови видно, що він вчинив насильство в сім'ї. Згідно протоколу дослідження медичного обстеження № 1375 від 28.02.2014 року у [PERSON] [INFO] року народження жительки с Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області зафіксовані забій лівої нирки, закритої травми грудної клітки, забій м'яких тканин, забій лівої легені та інші (а.с. 15-18). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Крім того, ст. ст. 383, 391 цього ж кодексу регламентують, що власник майна має право використовувати помешкання для власного проживання, та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150, 155, 157 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистих потреб проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користуватися квартирою. Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Актом обстеження житлового будинку від 06 квітня 2014 року, який було проведено комісією у складі депутата сільської ради та свідків видно, що на даний час у житловому будинку проживає [PERSON]. Будинок використовує не за призначенням, в кухні влаштував майстерню, пошкоджена побутова техніка. Житловий будинок знаходиться в антисанітарному стані. Замок у житловий будинок поміняно, ключі знаходяться у [PERSON].(а.с. 35) Актом встановлення факту місця проживання від 08.08.2014 року комісією Кривопільської сільської ради встановлено, що позивачката її неповнолітній син позбавлені права на житло відповідачем, вони проживають у матері позивачки, а у житловому будинку, що належить на праві власності позивачці проживає відповідач, який систематично зловживає спиртні напитки, а житло утримує в антисанітарному стані., а також, що проживання в одному житловому будинку позивачка та її неповнолітній син із відповідачем є неможливим. (а.с. 47,48). Відповідно до ст.157 ЖК України - членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України: якщо наймач, члени його сім'ї, або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця, або інших зацікавлених осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. . Тобто для застосування цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовується судами, прокурорами, органами внутрішніх справ тощо. В судовому засіданні також встановлено, що сторони між собою постійно перебувають в неприязних стосунках, між ними постійно виникають конфліктні ситуації та скандали. Внаслідок цього відносно відповідача [PERSON] виносилась постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, а саме: 25.12.2012 р.( а.с. 29), винесені офіційні застереження про недопустимість вчинення насильства в сім'ї, та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУаПА (а.с. 27,28,30,31). Таким чином судом встановлено, що відповідач систематично порушує правила співжиття, вчиняє скандали, бійки та псує житловий будинок. Відповідач [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення скандалів та образ на адресу своєї дружини та сина. На даний час відповідач поміняв замок у житловий будинок, ключі знаходяться у нього. Все вище викладене дає підстави суду зробити висновок про обґрунтованість позову в цій частині про необхідність виселення відповідача без надання йому іншого житлового приміщення. Статтею 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). З вказаної норми закону вбачається обов'язок органів, які наділені в силу закону відповідними повноваженнями, в даному випадку Кривопільську сільську раду у Верховинському районі, зняти з реєстраційного обліку особу щодо якої є ухвала, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням також і в разі її виселення. Оскільки даний обов'язок передбачений самим законом, то для його дублювання в рішенні суду не має підстав, а тому вимога позивача про зобов'язання Кривопільську сільську раду у Верховинському районі, зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 116, 150, 155, 157 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України,

Outcome: partial