Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

У грудні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Той факт, що [PERSON] є її чоловіком, підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25 січня 1969 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 24/100 частин жилого будинку № 21 з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] Також після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] У визначений ст. 1270 ЦК України термін вона звернулась до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але державний нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового жилого будинку та на право користування частиною спадкової земельної ділянки, оскільки спадкодавцем не було проведено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, та процедуру оформлення такого права не було завершено належним чином. Вона, [PERSON], спадкоємець в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка, в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак оформити своє право на 24/100 частин спадкового жилого будинку та на право користування 24/100 частиною спадкової земельної ділянки не може, так як спадкодавцем не було проведено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, та процедуру оформлення такого права не було завершено належним чином. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2014 року було визнано за [PERSON] право власності на 24/100 частин будинку [ADDRESS] та виділено йому у власність приміщення: 1-5 житлова площа 16,5 кв.м., огорожі № 1, ? частина колодязя, погріб «Г», навіс «Д», навіс «Ж», ? частина огорожі. Крім того, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2015 року було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої [PERSON] визнає порядок користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,2500 га за [PERSON], відповідно до наданої схеми поділу земельної ділянки. Вона, [PERSON], спадкоємець в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка, в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак оформити своє право на частину спадкового жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами та право користування на частину спадкової земельної ділянки не може з тих підстав, що не було проведено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, та процедуру оформлення такого права не було завершено належним чином. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 24/100 частин жилого будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON], та визнати за нею в порядку спадкування право на користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON]. В послідуючому позивач [PERSON] подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги і просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 24/100 частин жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: приміщення 1-5 житловою площею 16,5 кв.м., ? огорожі № 1, ? колодязя, погріб «Г», навіс «Д», навіс «Ж», ? огорожі, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON], та визнати за нею в порядку спадкування право на користування 24/100 частин земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. Судом було залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] і представник відповідача позов не визнали і заперечували проти його задоволення. У судове засідання представник відповідача Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, до суду подана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON], який доводився чоловіком позивачу у справі [PERSON]. 22 вересня 2015 року [PERSON] звернулась із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON]. 30 жовтня 2015 року [PERSON] і [PERSON] звернулись із заявами до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, в яких відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь його дружини [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11 вересня 2015 року [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS], з 15 жовтня 1980 року до дня його смерті [INFO], і по день смерті-[INFO], з ним були зареєстровані [PERSON]-дружина, [PERSON]-син. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 листопада 2015 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори О.В. Грисюк було відмовлено [PERSON] у видачі на її ім»я свідоцтв про право на спадщину за законом на 24/100 частки земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована по [ADDRESS], та на 24/100 частин жилого будинку під [ADDRESS], оскільки спадкодавцем не було проведено реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 127 за 2015 рік Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON]. Як встановлено судом, на день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 24/100 частин жилого будинку № 21 з відповідними господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 року [PERSON] було видано державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Золотухіною О.М. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку під № 21 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2014 року, яке набрало законної сили, в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку в натурі, позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 24/100 частин будинку [ADDRESS] та виділено йому у власність приміщення: 1-5 житлова площа 16,5 кв.м., ? огорожі № 1, ? колодязя, погріб «Г», навіс «Д», навіс «Ж», ? огорожі. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визнання за нею, [PERSON], права власності на 24/100 частин жилого будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що складається з: приміщення 1-5 житловою площею 16,5 кв.м., ? огорожі № 1, ? колодязя, погреба під літ. «Г», навісу під літ. «Д», навісу під літ. «Ж», ? огорожі, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON], і тому позов в цій частині заявлених вимог підлягає задоволенню. В поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] просила визнати за нею в порядку спадкування право на користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України, на яку посилається позивач [PERSON] у позовній заяві, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. З матеріалів справи вбачається, що власником вказаної земельної ділянки є відповідач у справі [PERSON]. Суд вважає, що з тих підстав, які заявляє позивач [PERSON] у поданому позові, судом не можуть бути задоволені вимоги про визнання за позивачкою права користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2015 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку судом затверджено по справі мирову угоду на таких умовах, а саме з метою врегулювання спору у вказаній цивільній справі сторони уклали мирову угоду про наступне: 1. [PERSON] визнає порядок користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 0,2500 га за [PERSON], відповідно до наданої схеми поділу земельної ділянки. 2. [PERSON], який діє від імені [PERSON] на підставі угоди про надання правової допомоги від 14 грудня 2014 року, не має ніяких претензій по даній цивільній справі до [PERSON]. Провадження у справі закрито. Однак, як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Слід зазначити, що ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. Судом встановлено, що в період часу, необхідного для вступу вказаної ухвали суду від 15 травня 2015 року в законну силу, сторона у справі [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень. Згідно з положеннями вказаної ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині вимог [PERSON] про визнання за нею права користування 24/100 частин земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON], і тому відмовляє у їх задоволенні. Також суд зазначає, що вимоги представника відповідача [PERSON] в поданих до суду запереченнях до позову про необхідність визнання такою судом, що втратила чинність та скасування ухвали суду по справі № 369/11541/14-ц (провадження № 2/369/226/15) про затвердження мирової угоди, укладеної між [PERSON] і [PERSON], не можуть бути розглянуті судом, оскільки відповідач [PERSON] з таким позовом до суду не зверталась. Крім того, вказана ухвала від 15 травня 2015 року ухвалена була судом в рамках іншої цивільної справи № 369/11541/14-ц (провадження № 2/369/226/15) в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання прав власності на земельну ділянку, що унеможливлює розгляд вказаного питання про скасування вказаної ухвали суду в даній цивільній справі, оскільки такі вимоги ще й не грунтуються на нормах, встановлених діючим Цивільним процесуальним кодексом України, який чітко встановлює порядок скасування ухвал, постановлених судом першої інстанції.

Outcome: partial