Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахування уточнених позовних вимог, просить стягнути солідарно з Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» та [PERSON] кошти в сумі 126\~096,00 грн. та визнати протиправними дії відповідачів в частині залучення позивача до оформлення та укладення кредитного договору В № 41/0254/08/03 в порушення вимог ст. 10 п. 5 Закону України «Про кредитні спілки». Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що в грудня місці 2006 року, на прохання відповідача [PERSON] , дав згоду бути поручителем по кредиту в сумі 56\~986 грн., виданого Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» відповідачу [PERSON] , та підписав кредитний договір в якості поручителя № В-41/0254/08/3/03. В подальшому, в зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] , особисто сплатив кредит на користь КС «Центр фінансових послуг» в сумі 56\~986 грн., що підтверджується квитанцією № 4970275-1 від 28 серпня 2013 року. Крім того, для погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, в порядку виконання відбулася реалізація належної йому на праві власності земельної ділянку на суму 63\~290,50 грн., що підтверджується актом про проведення прилюдних торгів від 14 листопада 2017 року. Кошти від реалізації вказаної земельної ділянки було перераховано КС «Центр фінансових послуг». Крім того, ним було понесено витрати на здійснення виконавчих дій, з урахуванням яких загальна сума сплачених коштів становить 126\~096,00 грн. Поряд з цим, договір №В-41/0254/08/03 являється нікчемним, оскільки він не являється членом кредитної спілки, тому не може бути стороною кредитного договору. Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про залучення третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Кабінету Міністрів України та Національного Банку України. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року визнано обов`язкову явку в судове засідання представника відповідача КС «Центр фінансових». Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Представник відповідача Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк, відповідачем [PERSON] , подано відзив в якому зазначає, що договір №В-41/0254/08/03, укладений між нею та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» є нікчемним, оскільки ні вона ні позивач [PERSON] не є членами КС, тому заявлена в позові сума борг 126\~096,00 грн. підлягає стягненню саме з Кредитної спілки «Центр фінансових послуг». У встановлений судом строку Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», подано відзив на позов в якому зазначає, що твердження позивача про нікчемність договору в зв`язку з відсутністю членства у спілці є безпідставним. Так, кредит було надано відповідачу [PERSON] , яка є членом спілки, що підтверджується протоколом № 128-1 засідання спостережної ради Кредитної спілки від 04.06.2018 року та підтверджено підписом [PERSON] в анкеті від 30 грудня 2008 року, де зазначено дату вступу Позичальника до членів Кредитної спілки та № членського білету [NUMBER] . Також слід звернути увагу, що Позивач є Поручителем відповідно до договору поруки до кредитного договору В-41/0254/08/3/03 від 30 грудня 2008 року народження і його членство не є обов`язковим відповідно до законодавства, оскільки кошти за Кредитним договором отримував Позичальник, який є членом кредитної спілки «Центр фінансових послуг». Поряд з цим, позивач [PERSON] також був членом кредитної спілки. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази та пояснення, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2008 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В-41/0254/08/3/03. На виконання умов зазначеного договору відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 56\~986, 35 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 787/30 від 30 грудня 2008 року. В забезпечення виконання умов зазначеного договору, 30 грудня 2008 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язувався виконати умови кредитного договору та повернути надані [PERSON] кошти, у випадку не виконання останньою умов кредитного договору. В позові позивач посилається на нікчемність зазначених договорі, з огляду та те, що ні він ні відповідач [PERSON] не є членами Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» і з ними не можна було укладати будь-яких договорів. Однак, дані посилання є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, де міститься заяви позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] про прийняття їх в члени спілки, копії прибуткового касового ордеру №1731/30 та 1732/30 від 04 червня 2008 року про сплату ними мінімального пайового внеску, а також протокол засідання спостережної ради «Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», яким затверджено кандидатури членів спілки, зокрема, позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Позивач в позові просить суд застосувати положення ч.2 ст. 215 ЦК України та ст. 216 ЦК України, однак враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дані норми права застосуванню не підлягають. Натомість, в постанові від 04 грудня 2019 року (Справа № 917/1739/17), Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. З огляду на викладене, суд вважає за доцільне для прийняття рішення застосувати норми права, що відповідають спірним правовідносинам. Як було встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, що в силу положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України є обставинами, які не потребують доказуванню, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. Кошти на користь кредитної спілки «Центр фінансових послуг», в примусовому порядку в сумі 126\~096 грн. було стягнуто з позивача [PERSON] . Так, [PERSON] особисто сплатив кредит на користь КС «Центр фінансових послуг» в сумі 56\~986 грн., що підтверджується квитанцією № 4970275-1 від 28 серпня 2013 року. Крім того, для погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, в порядку виконання відбулася реалізація належної йому на праві власності земельної ділянку на суму 63\~290,50 грн., що підтверджується актом про проведення прилюдних торгів від 14 листопада 2017 року та понесено витрати на здійснення виконавчих дій. Відповідно до ч. 1\~ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може, у тому числі, забезпечуватися порукою. У відповідності до ч. ч. 1, 2\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1\~ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2\~ст. 543 ЦК України. Згідно з ч. 1\~ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 1\~ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. \~ \~ \~ \~Крім того, свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні підтвердила, що вона підписувала догорів поруки за кредитним договором [PERSON] , але членом кредитної спілки не являється. Таким чином на підставі кредитного договору та договору поруки від 30.12.2008 позивач та відповідач були солідарними боржниками перед КС "Центр фінансових послуг" щодо виконання відповідачем кредитних зобов`язань за кредитним договором. Оскільки позивач повністю виконав кредитні зобов`язання відповідача за вказаним кредитним договором, то на підставі положень ст. ст.\~544,\~556 ЦК України\~до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 126\~096 грн.. \~ \~ Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст. 141 ЦПК України, шляхом, стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1260, 96 грн.. \~\~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial