Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

ТЕРЕБИЛО Мих.Л. звернувся до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району з позовом про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Центральна, буд. № 44; на земельну ділянку площею 3,1714 га, що розташована на території Вишнівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424481200:04:005:0082; на земельну ділянку площею 0,7278 га, що розташована на території Вишнівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424481200:04:003:0260. В обґрунтування позову зазначив, що він є сином [PERSON], яка померла 12 січня 2013 р.. За життя остання набула у власність вказаний будинок та земельні ділянки. При цьому, на житловий будинок правовстановлюючий документ мати не отримувала, а оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки він не знаходить. Також остання заповіла все своє майно онуці [PERSON]. Він за рішенням суду подав заяву про прийняття спадщини за законом. В той же час, онука [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавала. Таку заяву подала [PERSON]. Оскільки прізвище особа на імя, якої складено заповіт не відповідає прізвищу особи, яка подала заяву про прийняття спадщини, вважає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів унеможливлює видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані обєкти нерухомості. Судом в якості співвідповідачів залучені [PERSON] та помилково ТЕРЕБИЛО Мик.Л., який помер та не може бути учасником спірних правовідносин. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позов підтримав, з підстав зазначених в позові. Наголосивши, що по волі спадкодавця, спадкоємцем визначено, [PERSON]. В той же час, з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON]. Оспорює правомірність перекладу паспорту. Вказує, що судом не встановлено факт належності заповіту саме [PERSON]. При тому, що [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавала, то ТЕРЕБИЛО Мих.Л. має право на спадщину після смерті матері в цілому, при тому, що ТЕРЕБИЛО Микл.Л. помер. Наголошує на тому, що Державні акти на право власності на земельні ділянки не втрачені. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] заперечив проти позову в повному обсязі. Суть заперечень проти позову зводиться до того, що [PERSON] подавала заяву про прийняття спадщини на російській мові та державним нотаріусом відкрита спадкова справа, що свідчить про належність прийняття [PERSON] спадщини. Оскільки ТЕРЕБИЛО Мик.Л. помер, а [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, то ТЕРЕБИЛО Мих.Л. має право на ? частини від ? обов'язкової частки після смерті [PERSON]. Зазначає, що оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки перебувають у володінні [PERSON]. Вислухавши представника [PERSON] [PERSON], представника [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку. По справі встановлено, що: - [PERSON], за життя, являлась матір'ю [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження та [PERSON], [INFO]; - 8 квітня 2008 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження вказаної адміністрації від 30.11.2006 р. № 469, на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (Серії ЯГ № 821920), який посвідчував право власності останньої на земельну ділянку площею 3,1714 га (кадастровий номер 7424481200:04:005:0082), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за відповідним номером; - [PERSON], згідно заповіту від 6 вересня 2011 р., який посвідчений секретарем Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, заповіла все майно, де б воно не находилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на, що вона по Закону матиме право, [PERSON]; - 12 жовтня 2011 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області, на підставі розпорядження вказаної адміністрації від 30.11.2006 р. № 469, на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЛ № 305179), який посвідчував право власності останньої на земельну ділянку площею 3,1714 га (кадастровий номер 7424481200:04:003:0260), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за відповідним номером; - за даними погосподарської книги Вишнівської сільської ради Ріпкинського району, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Центральна, буд. № 44, за життя, рахувався за [PERSON]; - [PERSON] померла 12 січня 2013 р., що стверджується повторним свідоцтвом про смерть (серії І-ЕД № 481523); - 10 липня 2013 р. державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори зареєстрована спадкова справа № 213/13 після смерті [PERSON], яка сталась 12 січня 2013 р., за заявою від 25 червня 2013 р. про прийняття спадщини за заповітом, поданої громадянкою [PERSON] Білорусь [PERSON]; - [PERSON], [INFO] помер 24 квітня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть; - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 р. визначено [PERSON] додатковий строк в 3 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після померлої 12.01.2013 року [PERSON]; - 23 листопада 2016 р. до Першої чернігівської державної нотаріальної контори надійшла заява ТЕРЕБИЛА Мих.Л. про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталась 12 січня 2013 р., за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2016 р.; - довідкою державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.02.2017 р. № 516/02-14 роз'яснено ТЕРЕБИЛО Мих.Л. про звернення до суду з позовом про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про відмову у видачі свідоцтв про право на житловий будинок та земельні ділянки через не надання на них правовстановлюючих документів. Щодо посилань представника позивача [PERSON] про те, що не встановлений факт того, що [PERSON] та [PERSON] являються однією і тією ж особою, оскільки спадкове майно було заповідано [PERSON], а до нотаріальної контори звернулась [PERSON], то суд враховує таке. Згідно паспорту громадянки [PERSON] Білорусь, прізвище: на англ.: HARBACHOVA Svitlana; на білорус.: ГАРБАЧОВА Святлана Мікалаеўна; на рос.: [PERSON]. Згідно перекладу паспорту на українську мову, зробленого Бюром перекладів (м.Чернігів), прізвище останньої перекладено, як ГОРБОЧОВА. З огляду на це, судом встановлюється така обставина, що [PERSON] та [PERSON] являються однією і тією ж особою. Вказане в сукупності з тим, що: - [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], [INFO]; - заява від 25 червня 2013 р. про прийняття спадщини подана на російській мові, через державного нотаріуса першої Гомельської державної нотаріальної контори, прізвище, ім'я, по батькові на російській мові зазначено, як [PERSON]; - на підставі вказаної заяви, 10 липня 2013 р. зареєстрована спадкова справа № 213/13 державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори, без витребування додаткових документів на підтвердження перекладу прізвища; - державним нотаріусом Першої чернігівської нотаріальної контори [PERSON] в довідці від 8 лютого 2017 р. № 525/02-14 прямо не вказується, що розбіжність в перекладі прізвища [PERSON] та [PERSON] є підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом; - жоден нормативний акт не надає нотаріусам права переоцінювати дії попередніх нотаріусів щодо прийняття заяв про прийняття спадщини; - згідно правовою позицією, викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.01.2012 року у справі „Рисовський проти України» ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, на думку суду, робить посилання представника [PERSON] Мих.Л. [PERSON] про те, що відсутнє підтвердження належності заповіту [PERSON] безпідставними та такими, що водять суд в оману. Вказане в сукупності дає право суду дійти до висновку, що ТЕРЕБИЛО Мих.Л., в силу ст. 1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], яка сталась 12 січня 2013 року, що, при наявності ще одного спадкоємця ТЕРЕБИЛА Мик.Л., [INFO], який був живий на момент відкриття спадщини 12 січня 2013 р. та мав таке ж право на обов'язкову частку у спадщині та помер 24 квітня 2015 року, дорівнює ? частини від ? частки, тобто на 1/4 частину спадщини, а спадкоємцем за заповітом на 3/4 спадщини являється [PERSON]. Правилами державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які встановлювали порядок державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56 було запроваджено державну реєстрацію нерухомого майна в сільській місцевості, а до 13 грудня 1995 року в сільській місцевості державна реєстрація нерухомого майна не проводилась і належність спадкодавцю права власності на житловий будинок підтверджувалось лише записом в погосподарській книзі сільської ради. Оскільки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Центральна, буд. № 44 побудований до 13 грудня 1995 року, то в силу вказаних Правил належність спадкодавцю права власності на житловий будинок підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради. Вказане свідчить, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом довести своє право власності на частину житлового будинку. Сторонами визнається, що оригінали вказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки перебувають у володінні [PERSON], тобто не є втраченими. Ненадання оригіналів вказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки позбавляє державного нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частини земельної ділянки площею 3,1714 га, що розташована на території Вишнівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424481200:04:005:0082 та 1/4 частини земельної ділянки площею 0,7278 га, що розташована на території Вишнівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424481200:04:003:0260. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення ним права на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Враховуючи наведене, зважаючи на те, шо неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів та неможливість ТЕРЕБИЛА Мих.Л. представити до нотаріальної контори оригінали вказаних Державних актів на право на земельні ділянки свідчить про невизнання цивільного права ТЕРЕБИЛА Мих.Л., тобто пасивне заперечення наявності у нього субєктивного цивільного права на спадкування частин даних обєктів нерухомого майна за законом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди субєктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія субєктивного права, суд вважає, що права ТЕРЕБИЛА Мих.Л. слід захистити шляхом визнання права за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка сталась 12 січня 2013 року, права власності на: - 1/4 частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Центральна, буд. № 44; - 1/4 частини земельної ділянки площею 3,1714 га, що розташована на території Вишнівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424481200:04:005:0082; - 1/4 частини земельної ділянки площею 0,7278 га, що розташована на території Вишнівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424481200:04:003:0260. Тобто позовні вимоги ТЕРЕБИЛА Мих.Л. до [PERSON] підлягають задоволенню частково (не в цілому, а ? частини). В задоволенні позовних вимог ТЕРЕБИЛА Мих.Л. до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області слід відмовити, виходячи з того, що: - правовий аналіз ст.ст. 3, 15, 26, 30 ЦПК України, ст. 16 ЦК України свідчить, що відповідач це особа, яка має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами; - Вишнівська сільська рада Ріпкинського району не має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами, які виникли між ТЕРЕБИЛОМ Мих.Л. та [PERSON]. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог до [PERSON] та відмову в задоволенні позову до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району, на підставі ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позові, то з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 320 грн. судового збору.

Outcome: partial