Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області звернувся з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] , стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини, який буде відкритий в відділенні Ощадбанку України, передати дину - [PERSON] , йому на опікування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] не виконує батьківських обов`язків щодо дочки та не утримує дочку. [PERSON] позов визнала. Судом з`ясовано, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.08.2011 р. (а. с. 8). Запис про батька дитини - [PERSON] , вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується витягом від 16.12.2020 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 9). З повідомлення від 14.02.2012 р. Бердичівської міської лікарні вбачається, що 10.02.2012 р. у відділення анестезіології та інтенсивної терапії за направленням швидкої допомоги поступила дитина - [PERSON] , з травмами внаслідок насильства ї жорстокого поводження, заподіяними співмешканцем її матері і батьком дитини - [PERSON] , що призвело до тяжких наслідків здоров`ю дитини. Про факт насильства і жорстокого поводження з дитиною повідомлено черговому УВС. Мати дитини доставлена разом з дитиною і перебувала в стані алкогольного сп`яніння і наявними травмами, що зафіксовано медичним засвідченням. Пояснила, що її та дитину побив [PERSON] . Протягом 11 - 12.02.2012 р. станом здоров`я дитини мати не цікавилась. (а. с. 11) [PERSON] , яка народилась [INFO] , поставлена на облік дітей як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах по причині скоєння насилля щодо дитини в сім`ї, що підтверджується наказом від 15.02.2012 р № 37 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 12). З листа від 19.09.2012 р. № 368 Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді випливає, що на обліку в центрі перебуває одинока матір [PERSON] , [INFO] , яка виховує неповнолітню дитину - [PERSON] , яка народилась [INFO] . Під час соціального інспектування та надання соціальних послуг [PERSON] неодноразово перебувала в стані алкогольного сп`яніння, на зауваження не реагувала. Зі слів сусідів, жінка доволі часто залишає дитину без нагляду, в брудному одязі, без їжі. [PERSON] постійно змінює місце проживання, не попереджаючи заздалегідь фахівця центру, з 03.09.20212 р. її місцезнаходження невідомо. Проводити соціальну роботу з сім`єю останнім часом неможливо, оскільки всі намагання встановити місцезнаходження жінки результатів не дали, на телефонні дзвінки та письмові повідомлення центру вона не реагує. Перебування дитини з матір`ю є небезпечним (а. с. 13). Службою у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області неодноразово обстежувались умови проживання дитини - [PERSON] , про що складено відповідні акти, у яких викладені такі висновки: - в акті від 27.02.2012 р. - у будинку створені усі умови для належного проживання та виховання дитини, дитина забезпечена всім необхідним одягом, іграшками, продуктами харчування (а. с. 14); - в акті від 29.08.2012 р. - житлово-побутові умови придатні для проживання дитини (а. с. 15); - в акті від 17.10.2012 р. - попередити [PERSON] про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а. с. 16); - в акті від 11.03.2013 р. - ініціювати притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а. с. 17); - в акті від 04.09.2014 р . - [PERSON] попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, рекомендовано [PERSON] влаштуватись на роботу, оформити дитину у дошкільний навчальний заклад (а. с. 18); - в акті від 31.03.20216 р. - рекомендовано [PERSON] влаштувати дитину до дошкільного навчального закладу та працевлаштуватись, [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а. с. 19); - в акті від 12.10.2016 р. - [PERSON] рекомендовано влаштуватись на роботу, оформити дитину до дошкільного навчального закладу, [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а. с. 20); - в акті від 24.02.2017 р. - в помешканні створені умови для проживання дитини (а. с. 21); - в акті від 24.01.2020 р. - [PERSON] попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, про відповідальність за обігрів житла (а. с. 28); - в акті від 24.06.2020 р. - в житловому приміщенні не створено санітарно-гігієнічних умов проживання, відсутні продукти харчування, діти брудні, голодні, мати дітей перебувала у стані алкогольного сп`яніння, залишила дітей в таких умовах, що загрожували життю та здоров`ю (а. с. 32); - в акті від 17.11.2020 р. - в житловому приміщенні немає умов для проживання дитини, відсутні продукти харчування, мати перебувала у стані похмілля, рекомендовано тимчасово влаштуватись в реабілітаційний центр для лікування від алкоголізму (а. с. 38). [PERSON] , яка народилась [INFO] , знято з обліку як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах, зазнавши фізичного насилля в сім`ї, та взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах по причині невиконання матір`ю батьківських обов`язків., що підтверджується наказом від 13.03.2013 р. № 34 начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 22). У листі від 14.03.2013 р. № 3026 зазначено, що під час соціального інспектування встановлено, що з 10.03.2013 р. [PERSON] за місцем спільного з дочкою проживання відсутня, в рідких телефонних розмовах запевняє, що незабаром повернеться, в цей час дитина перебуває під наглядом сторонніх осіб, 13.02.2013 р. складено акт про знайдену дитину - [PERSON] , так як остання фактично залишене без належного догаду та піклування з боку матері - [PERSON] , в телефонній розмові остання запевнила, що прийде до соціальних служб, проте нікуди не з`явилась, телефон виключила (а. с. 23). 11.03.2013 р. комісією у складі представників служби у справах дітей та кримінальної міліції у справах дітей під час планового рейду з метою з`ясування умов проживання дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, було зафіксовано незадовільний санітарний стан житлового приміщення, де мешкала сім`я [PERSON] , на час обстеження матері не було вдома, дитина перебувала під наглядом сторонньої особи та власниці будинку - [PERSON] , зі слів якої мати вже кілька днів зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги дочці, залишає її без догляду. Санітарний стан житлового приміщення був незадовільним: в кімнатах розкидані речі, брудний посуд на столі, в кімнаті де перебувала дитина відсутнє скло в квартирі, відсутні продукти харчування, що підтверджується листом від 29.03.2013 р. № 363 Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 24). З листа 16.04.2013 р. № 310 Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від вбачається, що в ході соціального супроводу сім`ї [PERSON] було надано такі послуги: 48-соціально-педагогічних, 4 соціально-економічних, 9 інформаційних, 6 медичних, 16 психологічних, протягом соціального супроводу сім`я відчувала психологічну підтримку, пов`язану з фізичним насиллям, отримала практичні рекомендації щодо подолання конфліктності серед оточуючих та членів родини, постійне консультування стосовно належного виховання дитини, її всебічного гармонійного розвитку, практичні навички по догляду та вихованню малолітньої дитини; планування сімейного життя, раціонального використання коштів з подальшим плануванням сімейного бюджету, популяризації здорового способу життя, сприяння у налагодженні санітарно-побутових умов проживання малолітньої дитини та проходження медичного огляду відповідно до вказівок педіатра. З 04.03.2013 р. винесено рішення щодо зняття сім`ї із соціального супроводу без досягнення позитивного результату (а. с. 25). [PERSON] як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, знято з обліку у зв`язку зі зміною місця проживання, що підтверджується наказом № 98 від 14.09.2018 р. начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 27). Актом від 24.06.2020 р. проведення оцінки рівня безпеки дитини засвідчено антисанітарний стан приміщення, в якому проживає [PERSON] , продукти харчування відсутні, дитина брудна, в брудному одязі, голодна. Дитину помістили до медичного закладу, мати [PERSON] зобов`язалась привести житлове приміщення в належний стан (а. с. 29 - 31). Рішенням від 13.01.2021 р № 1 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області відібрано малолітню дитину [PERSON] , яка народилась [INFO] , від матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини. (а. с. 63) В ході бесіди із завідувачем сектору ССО, зафіксованої протоколом від 02.07.2020 р., [PERSON] зобов`язалась пройти лікування від алкогольної залежності, створити умови для проживання дитини. (а. с. 33) Бердичівським міським центром соціальних служб проводились соціальні роботи з родиною [PERSON] , за результатами яких центр зробив висновок про злісне нехтування нею виконанням батьківських обов`язків що у свою чергу може становити загрозу життю і здоров`ю малолітньої дитини, про що зазначено у листі від 08.12.2020 р. № 1118 центру (а. с. 48 - 49) За ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] постановами Бердичівського міськрайоного суду Житомирської області від 02.04.2013 р., від 25.11.2013 р. та від 24.11.2020р. притягувалась до адміністративної відповідальності (а. с. 39, 40, 50) З характеристики [PERSON] , виданої Дмитрівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, вбачається, що батьки не приділяють належної уваги навчанню та вихованню дитини, навчальний заклад не відвідують, не приводять і не забирають дочку, інколи цікавляться успіхами дитини в телефонному режимі, дівчинка проживала у бабусі (татової мами) (а. с .64). У Висновку від 24.12.2020 р. № 02-16/2038 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дроки [PERSON] зазначено, що, зокрема, протягом тривалого часу [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виконує рекомендацій фахівців Бердичівського міського центру соціальних служб, міської служби у справах дітей, часто змінює місце проживання, зловживає спиртними напоями, відмовляється лікуватися від алкогольної залежності, залишає дочку на сторонніх осіб, часто змінює співмешканців, ніде не працює, не має місця реєстрації, в липні 2020 р. на засіданні комісії їй було надано шанс виправити свою поведінку, проте вона продовжує вести спосіб життя, який ставить під загрозу життя і здоров`я її малолітньої дочки (а. с. 44 - 47). Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки - [PERSON] . Суд, оцінивши наведене вище, приходить до висновку, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини - [PERSON] , а саме - не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку її природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці. Пунктами 1 та 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, Суд приходить до висновку про задоволення позову Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області в частині вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] . Згідно зі статтею 180, частиною другою статті 166 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином [PERSON] зобов`язана утримувати свою дочку - [PERSON] , яка народилась [INFO] , до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Зважаючи на те, що Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, тобто у мінімальному гарантованому розмірі аліментів на одну дитину, Суд вважає, що аліменти мають бути визначені у вказаному розмірі. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з частиною третьою статті 193 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про задоволення позову Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області в частині вимоги про стягнення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, при цьому аліменти підлягають стягненню від дня пред`явлення позову - 13.01.2021 р. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523). Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги Комітету передати [PERSON] на опікування Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, Суд зазначає, що передача дитини на опікування за рішенням суду не передбачена законодавством України, останнім передбачено встановлення опіки над малолітньою особою та призначення опікуна. Так, частиною третьою статті 60 Цивільного кодексу України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Однак, Комітет не подавав Суду подання про призначення будь-якої особи опікуном [PERSON] , що унеможливлюю вирішення Судом питання про встановлення над [PERSON] опіки та призначення їй опікуна. Таким чином у задоволенні вимоги Комітету про передання [PERSON] на його, Комітету, опікування, необхідно відмовити. Разом з тим, до встановлення опіки над [PERSON] та призначення їй опікуна, опіку над нею має здійснювати відповідний орган опіки та піклування на підставі частини першої статті 65 Цивільного кодексу України, відповідно до якої до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 816,0 грн.

Outcome: partial