Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року в розмірі 174 747,61 долара США, що в гривневому еквіваленті станом на 12.04.2013 року становить 1 396 233 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 407,20 кв.м., яке розташовано в будівлі літ.А-1 на першому поверсі за адресою м.Дніпропетровська, [ADDRESS] та складається з нежитлових приміщень лазні №1 поз.1-31 та №2 поз.1-3, ганків літ.а1, літ.а2 та належить на праві власності іпотекодавцю ТОВ «Комерційно-торгівельне підприємство «Восток»; встановити, що ПАТ КБ «Приват Банк» має пріоритет на предмет іпотеки, встановити спосіб продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем; встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки - 404 000 грн.; надати ПАТ КБ «Приват Банк» право отримати витяг з Державного реєстру прав власності для здійснення продажу предмета іпотеки; надати ПАТ КБ «Приват Банк» право отримати дублікати правовстановлюючих документів на предмет іпотеки - нежитлове приміщення нежитлове приміщення загальною площею 407,20 кв.м., яке розташовано в будівлі літ.А-1 на першому поверсі за адресою м.Дніпропетровська, [ADDRESS] та складається з нежитлових приміщень лазні №1 поз.1-31 та №2 поз.1-3, ганків літ.а1, літ.а2 та належить на праві власності іпотекодавцю ТОВ «Комерційно-торгівельне підприємство «Восток». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.07.2005 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №DND0GA00005159, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 102600 доларів США, на умовах оплатності та повернення. Строк повернення кредиту визначений до 07.07.2025 року. Банком зобов'язання за кредитним договором виконанні в повному обсязі, видано кошти позичальнику, проте останній порушив прийнятті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим у нього станом на 12.04.2013 року виникла заборгованість в розмірі 174 747,61 долару США та 485 893,79 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 102 773,64 доларів США, заборгованості по процентам - 63 765,97 доларів США, заборгованості по комісії - 8208,00 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 485 893,79 грн. Забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором відбувалось шляхом укладення між банком та ЗАТ «Восток», правонаступником якого є ТОВ «Комерційно-торгівельне підприємство «Восток» договору іпотеки №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року, предметом якого виступили нежитлові приміщення, належні іпотекодавцю на праві власності, загальною площею 407,20 кв.м., розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS]. Вказаним договором визначено вартість предмету іпотеки в розмірі 404 000 грн. Посилаючись на норми Закону України «Про іпотеку» та положення Цивільного Кодексу України, які встановлюють право іпотеко держателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, звернулись з даним позовом до суду. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі на просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не відомі, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 07.07.2005 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №DND0GA00005159, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 81 280 доларів США, за умови сплати відсотків в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості, комісії в розмірі 0,18% щомісяця, зі строком користування до 07.07.2009 року. Вказаний договір підписано сторонами, отже останні ознайомлені з його умовами та виявили згоду на зобов'язання ним визначені. 02.09.2005 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін №№DND0GA00005159/1 до зазначеного кредитного договору, де визначено підвищений розмір не поновлювальної кредитної лінії - 103880 доларів США, який також підписано сторонами. 07.07.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін №№DND0GA00005159/2 до зазначеного кредитного договору, де визначено строком повернення кредиту - 07.07.2025 року, розмір не поновлювальної кредитної лінії - 114 607,84 доларів США зі сплатою щомісяця відсотків на суму залишку заборгованості - 1,5% та комісії в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, який також підписано сторонами. Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного позивачем станом на 12.04.2013 року, заборгованість за кредитним договором №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року, складає: заборгованість за тілом кредиту - 102773,64 долари США, в гривневому еквіваленті - 821 161,38 грн.; заборгованість за відсотками - 63 765,97 доларів США, в гривневому еквіваленті - 509 418,19 грн.; заборгованість з комісії - 8208 долари США, в гривневому еквіваленті - 65 581,92 грн.; а всього заборгованість складає 174 747,61 долари США, в гривневому еквіваленті - 1 882 055,29 грн. Також нараховано до стягнення пеню в розмірі 60812,61 долари США, в гривневому еквіваленті - 485 893,80 грн. 07 липня 2005 року між Закритим акціонерним товариством «Восток» та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладено договір іпотеки №DND0GA00005159, відповідно якого предметом іпотеки є нежитлове приміщення загальною площею 407,2 кв.м., що розташоване в будівлі літ. А-1 на першому поверсі нежитлові приміщення лазні №1 поз.1-31 та №2 поз.1-3, ганки а', а'' за адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS] Сторонами правочину визначено ціну предмета іпотеки в розмірі 404 000 грн. Метою укладення договору іпотеки є забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року, який укладений банком з [PERSON] Договір іпотеки підписаний сторонами з прикладенням печаток, посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі під номером 212/05. Таким чином, усі вимоги щодо письмової та нотаріальної форми правочину сторонами дотримано. У зв'язку зі збільшенням ліміту по неповнолювальній кредитній лінії [PERSON] за додатковими угодами від 02.09.2005 року та 07.07.2009 року, ЗАТ КБ «Приват Банк» укладено з ЗАТ «Восток» 02.09.2005 року договір про внесення змін № DND0GA00005159/2 до договору іпотеки №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року та 10.07.2009 року договір про внесення змін №DND0GA00005159/3 до договору іпотеки №DND0GA00005159 від 07.07.2005 року, які також підписані сторонами з прикладенням печаток та з дотриманням вимог нотаріального посвідчення правочину. Договір іпотеки, в силу обтяження майна, зареєстрований в Державному реєстрі іпотек 16.12.2005 року. 17.01.2012 року позивач скористався правом на досудове врегулювання спору та надіслав відповідачам лист-вимогу щодо звільнення заставного майна у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору. Згідно зі статутом ТОВ «Комерційно-торгівельне підприємство «Восток» є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «Восток». Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Стаття 530 Цивільного кодексу України, визначає - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Зокрема, статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно п.1 ст. 590 ЦК України, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. У ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно в строк не сплачує заборгованість за кредитним договором забезпеченим іпотекою, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки: нежитлове приміщення загальною площею 407,2 кв.м., що розташоване в будівлі літ. А-1 на першому поверсі нежитлові приміщення лазні №1 поз.1-31 та №2 поз.1-3, ганки а', а'' за адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS], належне на праві власності ТОВ «Комерційно-торгівельне підприємство «Восток», шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк» від власного імені за правочином купівлі-продажу, укладанням з будь-якою особою покупцем, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приват Банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету застави. При цьому слід врахувати обумовлену сторонами договору іпотеки ціну предмету іпотеки , що складає 404 000 грн. Що стосується позовних вимог про встановлення пріоритету іпотеко держателя, суд вважає вказані вимоги передчасними, оскільки позивачем не доведено існування інших обтяжень іпотекою спірного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у відповідності до задоволенні частини позову. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача [PERSON], який є боржником за кредитним договором, судові витрати слід віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: partial