Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частки із спільної власності та визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.02.2016 року за ним було визнано право власності на 239/400 частин житлового будинку. Відповідачу [PERSON] належить 109/400 частин. 52/400 частини вищевказаного будинку залишилися відкритими. Між сторонами виникають спір щодо порядку користування будинком та земельною ділянкою. Позивач фактично користується будинком літ. «А-1» приміщеннями 3-7, житловою прибудовою «А1-1» приміщеннями 3-1, 3-3, 3-4, ІV, ганок «а4»), надвірними будівлями - гаражем літ. «Б», сараєм літ. «Ж» та земельною ділянкою, що прилягає до цієї частини будинку та надвірних будівель. Відповідач [PERSON] користується приміщеннями будинку літ. «А-1»: 1-2, 1-1, 2-1, І, ІІ, ІІІ, ганком «а-3» та земельною ділянкою, що прилягає до цієї частини будинку. Такий порядок користування було визначено ще за життя матері позивача, а після її смерті в 2005 році, позивач, як єдиний спадкоємець, реконструював та відремонтував частину будинку, якою користується. Частку, яку позивач просить виділити йому є відокремленою, не потребує додаткових переобладнань, і тому її виділ в натурі можливий. В сумісному користуванні з відповідачем є: водопровід №6, ворота №1, хвіртка №2, огорожа №№1-5. Для уникнення подальших конфліктів зі співвласницею будинку, позивач і вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року було відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано у Харківського міського голови належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] . На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року суд повернувся у підготовче засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою. Встановлено загальний порядок розгляду справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року клопотання позивача [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи задоволено, призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 грудня 2018 року поновлено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, призначено підготовче судове засідання. 17 грудня 2018 року від позивача [PERSON] надійшла позовна заява, відповідно до якої він просить суд: припинити право володіння спільною частковою власністю будинком, виділивши йому у власність частку спільного майна: в будинку А-1, приміщення 3-7 (площею 9,8 кв.м.); житлову прибудову літ. «А1 -1»: приміщення - 3-1 (площею 29,2 кв.м); 3-3 (площею 5,4 кв.м); 3-4, (площею 12,3 кв.м), VI (площею 1,8 кв.м), ганок «а-4»; гараж літ. «Б», сарай літ. «Ж». Виділ вищевказаних приміщень провести в натурі, з присвоєнням нової поштової адреси: [ADDRESS] , де доля власності [PERSON] складає 100%. Визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] та виділити позивачу в користування земельну ділянку за другим варіантом Висновку експертизи: на 3/12 частини земельної ділянки, виділити земельну ділянку площею 262 кв.м, що на 20 кв.м більше, ніж припадає на частку. Так як частина земельної ділянки площею 36,00 кв.м залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні 244 кв.м, у тому числі під будівлями. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: від лінії забудови по [ADDRESS] , розділивши огорожу на відрізки з розмірами 12,07 м, 3,24 м, 26,94 м, ділянка загального користування, далі по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 30,21 м і 23,94 м ; від лінії забудови по [ADDRESS] , по лінії розподілу житлового будинку, потім від ділянки загального користування, потім по прямій лінії до ділянки загального користування. Залишити в загальному користуванні земельну ділянку площею 36,00 кв.м: земельна ділянка, розміром 3,24 м х 8,95 м: від воріт №1, та земельна ділянка шириною 1,00 м х 6,3 м (довжиною) для догляду за житлової будівлею і здійснення поточного ремонту, відповідно до ДБН 360-92*3.25*. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Хорунжа Н.В., яка діє на підставі ордеру, позов підтримала, та дала пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Просила суд розподілити спірний житловий будинок з надвірними будівлями та визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до другого варіанту запропонованого експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи №11203 від 07.11.2018 року. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Стрельникова І.Г. в судовому засіданні позов [PERSON] визнала частково, не заперечувала щодо виділу його частки домоволодіння в натурі, щодо порядку користування земельною ділянкою, просила визначити за першим варіантом запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи №11203 від 07.11.2018 року. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст.ст. 76-81 Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Так, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визначено за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на 239/400 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Зустрічний позов [PERSON] задоволено, визначено за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 13/600 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] та на 22/200 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку забудови. Залишено відкритою за [PERSON] - 13/1200 частин житлового будинку з надвірними будівлями. ( а.с. 8-11) Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року змінено. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 213/400 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . В задоволені позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку набувальної давності - відмовлено. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 13/400 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . В задоволені позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку набувальної давності - відмовлено. Рішення в частині визнання за [PERSON] права власності на 22/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] залишено без змін. Рішення в частині залишення відкритими за [PERSON] 13/1200 частин житлового [ADDRESS] на 26/400 частин зазначеного будинку з надвірними будівлями скасувано. ( а.с. 12-18) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року в частині, яка не змінена та не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін. ( а.с. 19-24) Отже, співвласниками домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Право власності [PERSON] на 213/400 частин та 13/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] зареєстровано у встановленому законом порядку. ( а.с. 25-26) В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із даних положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частина 1 ст. 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу у натурі частки із спільного майна учаснику спільної часткової власності належить право звернення до суду з відповідним позовом Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Позивач зазначає, що він фактично користується житловим будинком літ. «А-1» приміщеннями 3-7, житловою прибудовою «А1-1» приміщеннями 3-1, 3-3, 3-4, ІV, ганком «а4», надвірними будівлями - гаражем літ. «Б», сараєм літ. «Ж» та земельною ділянкою, що прилягає до цієї частини будинку та надвірних будівель. Відповідач [PERSON] фактично користується приміщеннями будинку літ. «А-1»: 1-2, 1-1, 2-1, І, ІІ, ІІІ, ганком «а-3» та земельною ділянкою, що прилягає до цієї частини будинку. В сумісному користуванні співвласників знаходяться: водопровід №6, ворота №1, хвіртка №2, огорожа №№1-5. В рамках даної цивільної справи, для визначення технічної можливості поділу домоволодіння по [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою по справі була призначена судова будівельна технічна експертиза. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11203 від 07.11.2018 року, експертом запропонований один варіант розподілу житлового будинку і надвірних будівель, відповідно до якого: І співвласнику (ідеальна частка 239/400) пропонується виділити по житловим будівлям А-1 житлову кімнату 3-7, площею 9,8 кв.м, вартістю 8572 грн.; А1-1 вітальню 3-1, площею 29,2 кв.м, санвузол 3-3, площею 5,4 кв.м, частину кухні 3-4, площею 12,3 кв.м., вартістю 94318 грн. Разом по житловим 56,7 кв.м, вартістю 102890 грн. По надвірним будівлям: а - тамбур, а4- ганок, Б - гараж, Ж - сарай, №1 - ворота, №3 - ворота, №4 - огорожа, №7 - зливна яма, разом по надвірним на суму 31112 грн. Усього виділити на суму 134002, що становить 66/100 або 263/400 частин, що більше на 12234 грн. ІІ співвласнику пропонується виділити по житловим будівлям А-1 кухню 1-1, площею 12,3 кв.м, житлову кімнату 1-2, площею 12,7 кв.м, житлову кімнату 2-1, площею 10,4 кв.м, на суму 30965 грн. Разом по житловим 35,4 кв.м, вартістю 30965 грн. По надвірним будівлям: а1 - прибудова, а3- ганок, Д - вбиральня, №2 - хвіртка, №5 - огорожа, №6 - дворовий водопровід, разом по надвірним на суму 38829 грн. Усього виділити на суму 69794 грн., що становить 34/100 або 137/400, що менше на 12234 грн. В зв`язку з тим, що прибудови побудовані особисто співвласниками, а фактичне користування житловим будинком залишилося не змінним, грошова компенсація за відступом від ідеальних часток не розраховувалась. Для здійснення запропонованого варіанту виділу проводити переобладнання не потрібно. (а.с. 148- 164) Сторони проти запропонованого експертом варіанту порядку розподілу житлового будинку і надвірних будівель не заперечували. Суд вважає можливим провести розподіл спірного житлового будинку і надвірних будівель за варіантом, запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11203 від 07.11.2018 року, оскільки даний варіант виділу відповідає фактичному користуванню співвласників спільним майном, у тому числі і з урахуванням того, ким із співвласників були побудовані прибудови, хоча і з невеликим відступом від ідеальних часток співвласників. Крім того, позивач [PERSON] просить визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження нею повинно здійснюватися за згодою всіх співвласників згідно з договором. Договір між сторонами не укладався. Частина 1 ст.92 ЗК України зазначає, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до ч.1 ст.98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Відповідно до ст. 120 ЗК України, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11203 від 07.11.2018 року експертом запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою домоволодіння по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] . Згідно даним технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , загальна площа земельної ділянки складає 969 кв.м. Відповідно до первісних часток співвласників у праві власності на будинок, припадає у користування земельна ділянка: І співвласнику на 3/12 частини площею 242 кв.м (969*3/12); ІІ співвласнику на 9/12 частини площею 727 кв.м (969*9/12) За І варіантом порядку користування земельною ділянкою, запропонованим експертом, частина земельної ділянки площею 36,0кв.м залишається в загальному користуванні співвласників. Iспіввласнику на 3/12 частини пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 242 кв.м. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 224 кв.м (242-36*1/2), у тому числі під будівлями. IIспіввласнику на 9/12 частини пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 727 кв.м. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 709 кв.м (727-36*1/2), у тому числі під будівлями. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: -від лінії забудови по [ADDRESS] , розділивши огорожу на відрізки з розмірами 12,07 м, 3,24 м, і 26,94 м, ділянка загального користування, далі по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 30,21 м| і 23,94 м; -від лінії забудови по [ADDRESS] , по лінії розподілу житлового будинку, потім від ділянки загального користування, потім по прямій лінії довжиною 6,30 м, далі повернув наліво по прямій лінії довжиною 8,03 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 8,33м (відступив від кута гаража літ. "Б" 2,70м), далі по прямій лінії довжиною 8,33м до ділянки загального користування. Схему див. додаток №2. За ІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою експертом пропонується: частину земельної ділянки площею 36,0 кв.м залишити в загальному користуванні співвласників. І співвласнику на 3/12 частини виділити в користування земельну ділянку площею 262 кв.м, що на 20 кв.м (262-242) більше ніж припадає на частку. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 244кв.м (262-36*1/2), у тому числі під будівлями. ІІ співвласнику на 9/12 частини виділити в користування земельну ділянку площею 707 кв.м, що на 20 кв.м (727-707) менше ніж припадає на частку. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 689кв.м (707-36*1/2), у тому числі під будівлями. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: -від лінії забудови по [ADDRESS] , розділивши огорожу на відрізки з розмірами 12,07 м, 3,24 м, і 26,94 м, ділянка загального користування, далі по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 30,21м і 23,94м; -від лінії забудови по [ADDRESS] , по лінії розподілу житлового будинку, потім від ділянки загального користування, потім по прямій лінії до ділянки загального користування. Схему див. додаток №3. ( а.с. 148-164) Суд вважає можливим визначити порядок користування земельною ділянкою за 1 варіантом, запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11203 від 07.11.2018 року, оскільки він не порушує прав жодного співвласника, призводить до максимальної ізоляції сторін, запропонований з урахуванням розташування належних співвласникам приміщень та споруд та відповідає ідеальним часткам співвласників. На підставі викладеного та

Outcome: partial