Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

КП «Токмак теплоенергія» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В позовній заяві зазначається, що позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS]. Між КП «Токмак теплоенергія» та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № 04062048, за яким проводились нарахування. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі являються споживачами житлово-комунальних послуг. Рішенням Токмацької міської Ради від 31.06.2013 року № 151 «Про визначення КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з централізованого опалення» КП «Токмак теплоенергія» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з надання послуг з централізованого опалення. Позивач вправі вимагати сплати боргу за надані послуги з централізованого опалення станом на 01.06.2013 року на підставі договору про відступлення права вимоги від 31.05.2013 року, укладеного між ТОВ «Токмак теплоенергія» та КП «Токмак теплоенергія». Позивачем відповідно до вказаного вище рішення виконкому надаються послуги з централізованого опалення вказаної вище квартири, однак, відповідач не сплачує кошти за надані послуги, у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість в сумі 17217,51 грн., 2888,34 грн. інфляційні втрати, 269,72 грн. 3 % річних. Борг, що утворився позивач просить стягнути з відповідачів в наступному порядку: з відповідача [PERSON] борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 8195,23 грн., втрати внаслідок інфляції в розмірі 962,75 грн., три відсотки річних в розмірі 89,90 грн.; з відповідача [PERSON] борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 4511,14 грн., втрати внаслідок інфляції в розмірі 962,75 грн., три відсотки річних в розмірі 89,90 грн.; з відповідача [PERSON] борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 4511,14 грн., втрати внаслідок інфляції в розмірі 962,75 грн., три відсотки річних в розмірі 89,90 грн. Також просить стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не зявилсь, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала письмові заперечення, де зазначила, що позовні вимоги визнає частково в межах строку позовної давності. Позовні вимоги предявлені за період з 2000 року по 31 липня 2015 року, який виходить за межі строку позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині, що стосуються оплати послуг поза межами строку позовної давності, а саме до липня 2012 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка також є представником відповідача [PERSON], які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, однак від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] Відповідачі надали суду заперечення, в яких визнали позовні вимоги частково, просять застосувати строк позовної давності. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості), може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 27.01.2015 року КП «Токмак теплоенергія» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, у звязку з пропуском строку позовної давності та наявності з цих підстав спору. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожній. Відповідач [PERSON] зареєстрована за зазначеною адресою з 1996 року, відповідач [PERSON] з 2002 року та відповідач [PERSON] з 2008 року. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Між КП «Токмак теплоенергія» та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № 04062048, за яким проводились нарахування. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі являються споживачами житлово-комунальних послуг. КП «Токмак теплоенергія» неодноразово зверталося до відповідачів - споживачів послуг з централізованого опалення з проханням укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, шляхом друкування оголошень у засобах масової інформації, що підтверджується доданими копіями оголошень в газеті «Наше місто Токмак», розміщенням інформаційних листів на дошках під'їздів та шляхом залишення запрошення у поштовому ящику, однак відповідачі відповідного договору не уклали, тому між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Одним з видів житлово-комунальних послуг є централізоване опалення, що визначено ст. 13 Закону. 31 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» (надалі - ТОВ «Токмак теплоенергія») та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (надалі - КП «Токмак теплоенергія») укладено Договір про відступлення права вимоги (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору ТОВ «Токмак теплоенергія» (Первісний кредитор) передає КП «Токмак теплоенергія» (Новий кредитор), а КП «Токмак теплоенергія» приймає право вимоги боргу, що належало ТОВ «Токмак теплоенергія», і стає Кредитором за Договорами «Про надання послуг з централізованого опалення», Договорами «Про постачання теплової енергії в гарячій воді», Договорами «Про закупівлю послуг з постачання теплової енергії за державні кошти», які укладені між ТОВ «Токмак теплоенергія» та фізичними особами, приватними підприємцями, юридичними особами, які є споживачами теплової енергії. Відповідно до п. 1.2. Договору КП «Токмак теплоенергія» одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов'язань за Договорами «Про надання послуг з централізованого опалення», Договорами «Про постачання теплової енергії в гарячій воді», Договорами «Про закупівлю послуг з постачання теплової енергії за державні кошти». Відповідно до п. 1.3. Договору, крім передачі прав вимоги оплати за спожиту теплову енергію до КП «Токмак теплоенергія» переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за укладеними з ТОВ «Токмак теплоенергія» Договорами. Відповідно до п. 1.4. Договору передача прав на вимогу оформлюється актом прийому -передачі, який є невід'ємною частиною Договору. Відповідно до Додатку № 3 (список заборгованості населення станом на 01.06.2013 року) до акту прийому - передачі Договору про відступлення права вимоги від 31.05.2013 року, заборгованість [PERSON] за особовим рахунком 04062048, яка передана КП «Токмак теплоенергія», становить 12791,59 грн. Станом на 31.07.2015 року борг відповідачів становить 17217, 51 грн. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повноваження щодо визначення виконавця житлово-комунальних послуг належать органам місцевого самоврядування. Так, Рішенням Токмацької міської Ради від 31.06.2013 року № 151 «Про визначення КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з централізованого опалення» КП «Токмак теплоенергія» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з надання послуг з централізованого опалення. Статтею 20 Закону визначено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 16.08.2013 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг прийнятті рішення про видачу КП "Токмак теплоенергія" ліцензій з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадеційних або поновлювальних джерел енергії); транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії. Підприємством безпосередньо розпочато діяльність з вироблення транспортування та постачання теплової енергії вже після отримання відповідних ліцензій. Свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення позивач виконує в повному обсязі, в свою чергу, відповідачі дані послуги не оплачують, у звязку з чим, утворилась заборгованість. На попередження працівників КП «Токмак теплоенергія» про необхідність погасити заборгованість не реагують. Жодного звернення відповідача щодо складання акту-претензії про порушення умов надання послуг від відповідачів не надходило. Єдиним підтвердженням порушення умов надання послуг є акт-претензія споживача. Однак жодного звернення щодо складання акту-претензії від відповідачів не надходило. Відповідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Згідно наданого розрахунку заборгованість відповідачів по оплаті житлово-комунальних послуг з централізованого опалення за період з 01.01.2000 року по 31.07.2015 року складає 17217 грн. 51 коп. Разом з тим, відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За матеріалами справи позивач мав дізнатися про невнесення відповідачами послуг з теплопостачання наступного місяця після невнесення такої плати. Але, зважаючи на той факт, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період, що перевищує встановлений строк позовної давності, суд вважає за необхідне взяти до уваги заяви відповідачів про застосування строку позовної давності та стягнути заборгованість за останні три роки. При цьому за положеннями ст.ст.253, 256,257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як вбачається із матеріалів справи, плата не вноситься з 01 січня 2000 року, з відповідним позовом до суду позивач звернувся 19 серпня 2015 року. Однак до пред'явлення вимог про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження позивач в січні 2015 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, що є підставою для переривання перебігу позовної давності, відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України. Таким чином, заборгованість не може бути стягнута після закінчення строку позовної давності, тому період за який слід стягнути заборгованість повинен обраховуватись з часу звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідно до чого, строк заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, необхідно обраховувати з 01.02.2012 року по 31.07.2015 року. Отже, сума заборгованості становитиме 1687,82 + 1936,94 + 1836,24 + 1497,74 = 6958,74 грн. Зазначену заборгованість суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дольовому порядку, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожній. Таким чином, з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню борг за надані послуги з централізованого опалення в розмірі по 2319,58 грн. з кожного відповідача, що буде відповідати частці кожної з них у праві власності на квартиру. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, що викладена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 20.06.2012 року по справі № 6-68цс12, яка в силу ст.360-7 ЦПУ України є обов'язковою для застосування судами України, закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Тому, суд вважає необхідним стягнути з кожного відповідача на користь позивача індекс інфляції за час прострочення в розмірі по 962,75 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі по 89,90 грн., які позивач просить стягнути у своїй позовній заяві з відповідачів. В іншій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача КП «Токмак теплоенергія» сплачений ним судовий збір в розмірі по 81,20 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial