Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

В жовтні 2018 року ТОВ "Фінансова компанія є гроші" звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позов до [PERSON] , в якому просило суд: стягнення з [PERSON] заборгованість за договором №3625401417-005839 від 26 травня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 5 941, 70 грн., а також судові витрати: 1 762, 00 грн. - витрати по оплаті судового збору, 1 500, 00 грн. - витрати за юридичні послуги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 травня 2018 року між ТОВ ?Фінансова компанія є гроші? та [PERSON] було укладено Договір № 3625401417-005839 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого на картковий рахунок відповідача було перераховано позику у розмірі 1 000, 00 грн., зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування позикою, з датою повернення позики не пізніше 23:00 24 червня 2018 року включно. Однак, прийняті на себе зобов`язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27 вересня 2018 року складає 5 941, 70 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1 000, 00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 476, 70 грн., заборгованість за пенею - 2 465, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причину неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав; причини неявки суду не сповістив; заяв про розгляд справи за його відсутності чи оголошення по справі перерви до суду не направив; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 26 травня 2018 року між ТОВ ?Фінансова компанія є гроші? та [PERSON] було укладено договір №3625401417-005839 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com, відповідно до умов якого відповідачу було перераховано на картковий рахунок позику в сумі 1 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день строком на 30 днів. [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ? та Законом України ?Про електронну комерцію?. Відповідно до ст. 13 Закону України ?Про споживче кредитування?, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 11 Закону України ?Про електронну комерцію?, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом ) ст. 205 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Як вбачається із договору №3625401417-005839 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 травня 2018 року позика надавалась строком на 30 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається (ст. 525, 526 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України) В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання. З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що у відповідача перед ТОВ ?Фінансова компанія є гроші? виникла кредитна заборгованість за Договором № 3625401417-005839 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 травня 2018 року у розмірі 5 941, 70 грн., з яких: - 1 000, 00 грн. - заборгованість за кредитом; - 2 476, 70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 465, 00 грн. - заборгованість за пенею. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а тому, вимоги ТОВ ?Фінансова компанія є гроші? про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 5 941, 70 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат понесених позивачем на правничу допомогу, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.137 ЦПК України, визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається із матеріалів справи, 01 серпня 2018 року між ФОП [PERSON] та ТОВ ?Фінансова компанія є гроші? було укладено договір про надання юридичних послуг №01/08-1, однак, суду не було надано доказів в підтвердження того, що [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Фінансова компанія є гроші? про стягнення витрат понесених за юридичні послуги. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762, 00 грн. На підставі ст.ст.509, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1050, 1054, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України та

Outcome: partial