Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

До суду надійшов позов органу опіки та піклування в особі Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Орган опіки та піклування, уточнивши позовні вимоги, просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей , та стягнути з них на користь дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень окремо на кожну дитину, стягуючи кошти на особовий рахунок дітей, які перебувають у дитячому будинку Хмельницької обласної ради. Позов обґрунтовано тим, що батьки неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки. Так, мати [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за появу у громадських місцях у нетверезому стані, часто відсутня за місцем свого постійного проживання, не займається вихованням дітей, веде аморальний спосіб життя, а кошти, отримані у якості соціальної допомоги на дітей, використовує не за призначенням. Батько постійно зловживає спиртними напоями, матеріальної та моральної підтримки дітям не надає. Під час обстеження умов проживання дітей було встановлено відсутність належних умов для проживання, навчання, фізичного та духовного розвитку дітей, а саме домашнє господарство відповідачами не ведеться, санітарно-гігієнічний стан у будинку критичний, відсутні запаси продуктів харчування. [PERSON] та [PERSON] допустили чималі пропуски занять у школі. Невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків свідчить про їх безвідповідальне ставлення до дітей, що стало підставою для обговорення даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, та за наслідками розгляду винесено висновок щодо надання згоди на позбавлення відповідачів батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача, начальник служби у справах дітей Віньковецької районної державної адміністрації Слишинська О.В. позов підтримала повністю з підстав зазначених у ньому, та просила задовольнити. Додатково пояснила, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей з 2006 року, однак протягом цього часу, незважаючи на численні бесіди, батьки своєї поведінки змінювати не бажають. Після того, як 09.09.2013 року було проведено чергове обстеження умов проживання дітей, та виявлено відсутність у них одягу, взуття, навчального приладдя, трьох менших дітей було влаштовано у дитячий будинок, а пізніше і найменшого [PERSON], яких відповідачі не відвідували жодного разу. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що свого житла немає. Раніше вона мешкала з чоловіком та дітьми у с. Карижен у будинку своєї матері, де крім останньої, ще жив її брат із дружиною. Умови проживання були погані. Діти пропускали заняття у школі, проте на зауваження відповідачки не реагували. Удома [PERSON] могла бути відсутня, коли наймалась пасти худобу, та перебувала на підробітках у людей. Восени минулого року [PERSON] припинила шлюбні стосунки із відповідачем [PERSON]., та з жовтня 2013 року проживає в смт. Віньківці із [PERSON] у будинку останнього, але оскільки ще не розірвала шлюб із [PERSON], то з [PERSON] свої стосунки не узаконила. Разом з нею живе також син [PERSON], а син [PERSON] закінчив заочно школу та проживає у с. Карижен з бабкою, бо там треба пасти корови. Крім того, на даний час [PERSON] та [PERSON] неофіційно працюють на різних роботах. Відповідачка стверджувала, що з дочкою [PERSON] спілкується по телефону. Аліменти на утримання дітей сплачувати не має можливості, бо не працює. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. В заперечення пояснив, що він інвалід третьої групи, отримує пенсію, на яку жила уся сім`я, та в силу своїх можливостей виконував батьківські обов'язки. Алкогольними напоями не зловживає. Після того, як його дружина, тобто відповідачка [PERSON], зійшлась із [PERSON], він перейшов жити у будинок до своєї матері. Дітей, котрі перебувають у дитячому будинку, він особисто не навідував, але з дочкою [PERSON] періодично спілкується по телефону. [PERSON] вважає, що у будинку його матері є належні умови для проживання дітей, тому він може їх виховувати. Представник прокуратури Віньковецького району в судовому засіданні позов підтримала, вважає, що в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав відповідачів. Заслухавши пояснення сторін, свідків, думку прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Із показань у судовому засіданні свідка [PERSON], фахівця із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, вбачається, що сім`я [PERSON] відноситься до неблагополучної та перебуває на обліку у службі. Під час неодноразового відвідування даної сім`ї, [PERSON] було виявлено антисанітарію та безлад як усередині будинку, так і на господарстві, не засаджений город, діти не відвідували школу, бо у них не було одягу, портфелів, зошитів, навчальних посібників, а батьки бездіяли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що раніше він працював у кримінальній міліції Віньковецького РВ УМВС України у Хмельницькій області та майже щомісяця навідував відповідачів удома, оскільки поступали заяви від директора школи про значні пропуски уроків дітьми [PERSON]. Вдома в останніх постійно був безпорядок, відповідач [PERSON] часто був п'яний, а [PERSON] вдома майже ніколи не було. Згідно пояснень свідка [PERSON], державного соціального інспектора управління соціального захисту населення Віньковецького району, у відповідності до своїх посадових обов'язків він зобов'язаний контролювати витрачання коштів, що особи отримують у якості державної соціальної допомоги. При відвідуванні сім`ї [PERSON] він неодноразово заставав відповідачів у п'яному вигляді, санітарно-гігієнічний стан у будинку був незадовільний, продуктів харчування, крім хліба та круп, не було. Свідок [PERSON], директор Карижинської ЗОШ І-ІІ ступеня, суду пояснив, що проблеми із навчанням та вихованням дітей у сім`ї [PERSON] розпочались у 2007 році, коли [PERSON] та [PERSON] почали пропускати уроки, пояснюючи, що не мають у що одітись та взутись, і ходили по селу та наймались на роботу за їжу. При бесідах із матір'ю, остання повідомляла, що діти не хочуть ходити у школу і її не слухають, а батько відповідав, що дітьми займається мати. [PERSON] пропуски навчання пояснювала тим, що її залишають удома доглядати менших дітей. Крім того, [PERSON] пояснив, що відповідачі у селі характеризуються негативно, як особи, що зловживають алкогольними напоями. Свідок, соціальний педагог дитячого будинку Хмельницької обласної ради [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у дитячий будинок поступили восени 2013 року. У [PERSON] та [PERSON] були значні проблеми із здоров'ям. Крім того, [PERSON] та [PERSON] мали низький рівень знань, і розповідали, що в школу не ходили через відсутність одягу та взуття. Протягом часу перебування дітей у притулку мати [PERSON] лише один раз передала дітям яблука, та з того часу вже дев'ять місяців жодного разу не провідувала, тільки кілька раз телефонувала. Батько [PERSON]. взагалі не цікавиться життям дітей і не телефонує. На теперішній час діти повністю адаптувались у дитбудинку, [PERSON] та [PERSON] ходять у школу м. Хмельницький, про батька [PERSON] взагалі не згадують, а при розмові повідомляють, що через постійну пиятику батьків додому повертатись не бажають. Допитані судом у якості свідків неповнолітні діти сторін - [PERSON] та [PERSON], даючи пояснення суду за клопотанням представника позивача у відсутності відповідачів та у присутності представника служби у справах дітей, підтвердили пояснення соціального педагога [PERSON] про те, що дійсно вони не хочуть повертатись додому до своїх батьків, оскільки у дитячому будинку їм краще, і після дачі пояснень у ході судового засідання спілкуватись з батьками відмовились. Так, [PERSON] пояснювала, що вона не відвідувала школу через те, що в неї не було рюкзака, шкільної форми, взуття було рване. Батько пив, мати постійно кудись відлучалась, та за дітьми не дивилась. [PERSON] суду пояснив, що вдома постійно відбувались п'янки, після чого батьки бились, а до матері часто приходили інші чоловіки. Бували випадки, що мати по кілька днів була відсутня, вдома не було що їсти, і тоді [PERSON] допомагав у селі чужим бабкам, а на зароблені кошти купував продукти та сам варив борщ чи суп. Відповідно до змісту актів обстеження житлово - побутових умов неповнолітніх дітей відповідачів від 25 липня 2012 року, 08 жовтня 2012 року, 22 квітня 2013 року, 16 травня 2013 року, 04 липня 2013 року, 26 липня 2013 року, 04 вересня 2013 року, 10 вересня 2013 року та 09 жовтня 2013 року, санітарно-гігієнічний стан житла в незадовільному стані, в будинку брудно, меблів та місць для сну не вистачає, одягу та продуктів харчування недостатньо, батьки вживають спиртні напої, не приділяють уваги дітям та не займаються їх вихованням. Згідно даних довідки пропусків навчальних днів учнями [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за період 2010-2011, 2011-2012, 2012-2013 навчальні роки, складеною дирекцією Карижинської ЗОШ І-ІІ ступеня від 11.06.2014 року, вищезазначені учні щомісяця допускали великі пропуски навчальних занять. Зокрема, [PERSON] протягом навчального 2010-2011 року пропустив 27 навчальних днів, 2011-2012 рік - 43 навчальні дні, 2012-2013 рік - більше 200 навчальних днів. На підставі письмової заяви матері [PERSON] від 09.09.2013 року та 09.10.2013 року, неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з важким матеріальним становищем було влаштовано у дитячий будинок Хмельницької обласної ради. Згідно довідки дитячого будинку Хмельницької обласної ради від 17.02.1014 року № 79, діти поступили в заклад педагогічно занедбані, у ході бесіди вони підтвердили факти щоденного вживання матір'ю алкогольних напоїв, недостатнє харчування. У ході медичного обстеження [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у всіх дітей діагностовано різні хвороби, у зв'язку з чим вони потребують посиленого медичного догляду. Старші діти [PERSON] та [PERSON] категорично відмовляються повертатись на виховання до матері через незадовільні умови проживання. За час перебування дітей у закладі їхня мати [PERSON] прийшла в заклад у вересні 2013 року, біля воріт передала гостинці і з дітьми не зустрілась. З того часу вона більше дітей не провідувала, не цікавилась їхнім життям та здоров'ям, листів, переказів на ім'я дітей не надходило. Тому адміністрація закладу вважає, що повернення дітей до батьків суперечитиме їх інтересам. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації від 17.02.2014 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов'язки батьків щодо дитини. Вони зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. ст. 152, 155 СК України права дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, а ухилення від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та є хронічними алкоголіками. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини", ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно з положеннями ст. 171 Сімейного Кодексу України, думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Крім того, відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як встановлено у судовому засіданні відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, але восени 2013 року шлюбні стосунки між ними погіршились, і вони почали проживати окремо один від одного. Відповідачка [PERSON] фактично утворила нову сім`ю, та проживає без реєстрації у будинку свого співмешканця, а відповідач [PERSON] перейшов жити у будинок до своєї матері. Вихованням дітей - [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] до їх поміщення у дитячий будинок відповідачі не займались, а з часу їх перебування у дитячому закладі практично не спілкуються з ними, тривалий час не цікавляться їхнім навчанням та здоров'ям, не проявляють заінтересованості в подальшій долі, матеріально не підтримують. Обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. На думку суду, обставини справи свідчать про небажання відповідачів займатись вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про їх намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. При цьому будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дітей відповідачами судом не здобуто, а тому враховуючи думку неповнолітніх [PERSON], якому на час розгляду справи виповнилось 14 років, та [PERSON], суд приходить до висновку про ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Одночасно суд враховує, що [PERSON] у серпні 2014 року виповниться 18 років, тобто він досягне повноліття, [PERSON] у 2014 році виповнюється 17 років. Згідно пояснень відповідачів, [PERSON] та [PERSON] закінчили навчання у школі, почали працювати та забезпечувати себе матеріально, і таким чином батьківської опіки не потребують. Тому суд не вважає за необхідне позбавляти відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON]. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 400 гривень з кожного з відповідачів та окремо на кожну дитину, то враховуючи, що діти перебувають на повному державному утриманні, беручи до уваги матеріальне становище відповідачів, стан здоров'я [PERSON], суд доходить висновку про часткове задоволення позову в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial