Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

У жовтні 2018 року позивач публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ КБ "Мегабанк"), яке було перейменовано в акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк» ), звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18042,73 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.08.2017 між сторонами було укладено кредитний договір № 146-608-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого позивач надав відповідачу на умовах кредиту 11210,76 грн. на строк з 08.08.2017 по 07.08.2020, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредиту здійснюється щомісячними ануїтетними платежами у розмірі 643,56 грн. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує ануїтетні платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 05.06.2018 загальна сума заборгованості відповідача становила 18042,73 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 11210,76 грн., за процентами за користування кредитом у сумі 385,78 грн., комісійна винагорода у розмірі 1401,35 грн., штраф у сумі 5044,84 грн. Ухвалою судді від 09.10.2018 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 28.01.2019 було залучено до участі у справі правонаступника позивача Акціонерне товариство «Мегабанк». Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник банку звернувся до суду з клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, подав суду заяву, де пояснив, що на разі немає стабільного доходу у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати, а також заяву з долученою до неї квитанцією про часткову сплату боргу у розмірі 1900 грн. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 08.08.2017 між сторонами було укладено кредитний договір № 146-608-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого позивач надав відповідачу на умовах кредиту 11210,76 грн. на строк з 08.08.2017 по 07.08.2020, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредиту здійснюється щомісячними ануїтетними платежами у розмірі 643,56 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачеві, що підтверджується випискою з рахунку відповідача та копією його заяви на видачу готівки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання у зв`язку із чим у нього станом на 05.06.2018 утворилась заборгованість у сумі 18042,73 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 11210,76 грн., за процентами за користування кредитом у сумі 385,78 грн., комісійна винагорода у розмірі 1401,35 грн., штраф у сумі 5044,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. З аналізу норми ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Оскільки відповідач прострочив сплату кредиту та процентів за користування ним, у кредитодавця виникло право вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Пунктами 2.8, 2.11, 4.4, 6.3 кредитного договору № 146-608-850-2-17-Г від 08.08.2017 передбачено у разі невиконання відповідачем умов договору встановлення для нього процентів за користування кредитом, комісійну винагороду та штраф. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором № 146-608-850-2-17-Г від 08.08.2017 шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 146-608-850-2-17-Г від 08.08.2017 у сумі 16142,73 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 9310,76 грн. (з урахуванням часткового погашення заборгованості за кредитним договором у ході розгляду справі у сумі 1900 грн. відповідно до квитанції від 22.03.2019), за процентами за користування кредитом у сумі 385,78 грн., комісійну винагороду у розмірі 1401,35 грн., штраф у сумі 5044,84 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 625-628, 634, 639, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: partial